УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/923/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.06.2016 р.,
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як постановлену з грубими порушеннями норм КПК України. Наголошує на тому, що матеріали, надані зі сторони досудового розслідування, не містять вагомих доказів про неможливість застосування до його підзахисного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Звертає увагу, що відносно ОСОБА_8 призначалась стаціонарна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза, здійснення якої було зі сторони органів досудового слідства доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи, якою станом на дату розгляду судом клопотання, а саме 21 червня 2016 року, згідно до цього експертного висновку було встановлено факт неосудності ОСОБА_8 у зв`язку з наявністю у нього стійкого психіатричного захворювання, внаслідок якого він не може усвідомлювати свої дії та керуватись ними, тобто є неосудним, а відтак останній не може триматись під вартою на загальних підставах, про що свідчить і те, що в умовах ізолятора він вже вдавався до суїциду. Одночасно зазначає, що ОСОБА_8 минулому не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем свого проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, оскільки має сім`ю, а також матір та батька, з якими разом проживав до свого затримання. Крім того, наголошує й на тому, що родина підозрюваного має власне житло та має можливість до завершення слідства постійно доглядати за ним, обмежувати його контакт зі сторонніми особами та вживати постійних заходів щодо його лікування. Звертає увагу на те, що його підзахисний визнає свою вину та щиро кається. Крім того, посилаючись на наведене, зазначає, що є обґрунтовані можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді передання ОСОБА_8 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом або поміщення його до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 на 30 діб, тобто до 20 липня 2016 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення зазначеної апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.
Так, відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий судця, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався.
Згідно клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 22.03.2016 р. близько 15 год. 20 хв., він, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , правою рукою дістав з лівого рукава власної куртки сокиру, якою умисно, із значною силою прикладання, наніс близько трьох ударів по голові потерпілого, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черепа, уламкового перелому потиличної кістки зі зміщенням і розмозженням мозкової речовини, вдавленого перелому тім`яно-скроневої ділянки справа, важкого забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, аспіраційного синдрому, таким чином умисно вбив ОСОБА_10 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
22.03.2016 р. ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в порядку ст.208 КПК України.
23.03.2016 р. ОСОБА_8 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.
28.03.2016 р. ОСОБА_8 оголошено повідомлення про зміну підозри, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
28.03.2016 р. призначено амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу для визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_8 , згідно висновку якої останній потребує тривалого обстеження в умовах психіатричної лікарні, тобто в призначенні йому стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
18.04.2016 р. підозрюваному ОСОБА_8 призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.
19.04.2016 р. слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області винесено ухвалу про направлення ОСОБА_8 для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи строком до 60 діб.
20.04.2016 р. слідчим суддею строк обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 3 місяців, тобто до 23 год. 18 хв. 21.06.2016 р.
19.04.2016 р. постановою прокурора продовжено строк досудового розслідування до 3 місяців.
19.04.2016 р. досудове розслідування зупинено на підставі п.1 ч.1 ст.280 КПК України.
16.06.2016 р. досудове розслідування відновлено на підставі ст.282 КПК України.
Відповідно до норм КПК України до строку досудового розслідування не включається час протягом якого досудове розслідування було зупинене, а саме з 19.04.2016 по 16.06.2016 р. (59 днів).
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя ретельно перевірив доводи викладені у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та заперечення проти задоволення цього клопотання підозрюваного і його захисника, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою та належно перевірив докази обґрунтованості підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та доводів, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою не зменшилися, слідчим суддею зроблено з посиланням на наявні в матеріалах кримінального провадження докази, що їх підтверджують. Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та встановлено, що для завершення розслідування у справі необхідно виконати ряд слідчих дій.
При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , наявність передбачених ст.177 КПК ризиків та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останнього.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, суспільну небезпеку вчиненого останнім правопорушення, обґрунтовану необхідність проведення ряду процесуальних та слідчих дій, колегія суддів не вбачає, у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, гарантій дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та вважає доведеним наявність ризиків, у тому числі можливості переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих та свідків, або спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Що стосується апеляційних доводів захисника в частині наявності висновків судово-психіатричної експертизи, згідно яких ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, перебуваючи в стані неосудності, то апеляційний суд бере до уваги, що на час подання клопотання про продовження строку тримання під вартою 16.06.2016 року, та на час вирішення слідчим суддею цього клопотання з постановленням відповідної ухвали 21.06.2016 року, висновки такої судово-психіатричної експертизи були відсутні, предметом дослідження ні органом досудового розслідування, ні слідчим суддею не були.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя на час вирішення клопотання дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , доводи ж апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 правильності цього висновку не спростовують, тому й підстав для скасування ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.06.2016 р. не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.06.2016 р., якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 30 діб - до 20 липня 2016 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :