г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1561/16-к
Номер провадження 1-кп/213/197/16
В И Р О К
Іменем України
29 серпня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

-з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

-з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001177 від 29.07.2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Охтирка, Сумської області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, неодруженого, не працює, раніше неодноразово судимого, останній раз:

-19.09.2005 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст. 152 ч.3, 69, 122ч.1, 186 ч.4, 69, 185ч.4, 69, 70 КК України до 6 років 10 місяців позбавлення волі; звільнився 05.08.2011 року по відбуттю строку покарання;

за ст. 122 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 липня 2015 року приблизно о 15.00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився в приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де між ним та потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , реалізуючи який, він умисно наніс два удари руками, стиснутими в кулаки, в ліву частину обличчя, а саме один удар правою рукою в область лівого ока та один удар лівою рукою в область голови ОСОБА_4 , від яких остання впала на спину через поріг до спальної кімнати, чим заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта за №120/101 від 07.10.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , в той же день, приблизно о 15 год.01 хвил., знаходячись в приміщенні спальної кімнати вищевказаної квартири, маючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знову підійшов до неї та двома руками відштовхнув від шафи, від чого вона впала на підлогу. В той момент, коли вона знаходилась сидячі на підлозі, ОСОБА_5 умисно, на ґрунті виниклих в ході сварки неприязних стосунків, ззаду наніс ОСОБА_4 не менш, як один удар правою ногою по лівій стороні тулубу, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 9-10 ребер зліва по задньо-пахвовій лінії, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 32/11/101/15 від 14.04.2016 року за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Своїми протиправними умисними діями, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі він мешкав в м. Київ, з серпня 2012 року мешкав в м. Кривому Розі за різними адресами.

В період часу з серпня 2012 приблизно по липень 2015 року він проживав у своєї співмешканки ОСОБА_4 в її квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Вони часто сварилися, та ОСОБА_4 періодично виганяла його з квартири. Там залишались його речі.

26.07.2015 року приблизно о 15 год. він прийшов до ОСОБА_4 , щоб забрати свої речі. В квартирі знаходилась ОСОБА_4 та її дорослий син від першого шлюбу ОСОБА_8 . Коли він зайшов в квартиру, ОСОБА_4 кинула йому його сумку, та сорочки на вішалках. Він почув від неї запах спиртного. ОСОБА_4 провокувала його на конфлікт лізла у обличчя, царапала його. Він відштовхнув потерпілу руками, та сказав, щоб вона не заважала йому збирати речі. Після чого, в їх конфлікт став втручатися син ОСОБА_4 , який почав його відштовхувати з приміщення вітальні. Тоді він завдав йому одного удару, від чого той впав, та завдав два удари руками зжатими в кулаки ОСОБА_4 в ділянку голови, в тому числі попав в ліве око. Потім ОСОБА_9 побігла з вітальні до спальні. Він підбіг до ОСОБА_4 , відштовхнув її від шафи, через що вона впала на підлогу. Він підійшов до неї та наніс один удар по лівій частині тулубу в область ребер. Все це відбувалося дуже швидко. Після цього ОСОБА_4 піднялася та пішла на кухню, де почала курити, а він забрав свої речі, та вийшов з квартири. У скоєному він щиросердечно розкаюється. Він намагався помиритися з потерпілою, відшкодувати витрати на лікування, але вона категорично заперечує.

Крім повного визнання своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення за ст.122ч.1 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , письмовими матеріалами кримінального провадження. Потерпіла ОСОБА_4 фактичні обставини, зазначені в обвинувальному висновку підтвердила.

Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачений ОСОБА_5 себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ст.122 ч.1 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в добровільності та істинності їх позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе обмежитися допитом обвинуваченого, потерплої, дослідженням висновків судово-медичних експертиз , матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів щодо визнання та долучення речових доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_5 у м. Київ, де вони працювали, приблизно в 2012 році. В них зав`язалися стосунки, потім він приїхав до м.Кривого Рогу, та вони який-то час разом проживали. Вона зрозуміла, що ця людина не для сім`ї, він не бажав працювати, допомагати їй. Приблизно в 2013 році вона вигнала ОСОБА_5 з квартири, але періодично він приходив до неї, та вона з жалю його кормила, давала можливість помитися, оскільки свого житла він не мав. В неї знаходилась його сумка з речами. Стосунки між ними завжди були напружені. Вони часто сварилися, ОСОБА_5 неодноразово піднімав на неї руку, та вона зверталася до поліції, але до нього ніяких заходів ніхто не приймав. 26.07.2016 року ОСОБА_5 прийшов до неї забрати сумку з речами. Він прийшов у неадекватному стані, очі як скло. Йому не сподобався стан його сорочек, які вона винесла, оскільки вони були брудні чи пом`яті, після чого він вдарив її кулаком у голову, від чого вона відлетіла до спальні та впала. Її старший син ОСОБА_10 намагався його заспокоїти, та він вдарив і сина. Потім він заскочив до спальні, відштовхнув її від шафи, та почав її бити, в тому числі і ногами. Їй було дуже боляче. Зразу до лікарні вона не зверталася. Думала, що все миненться. До лікарні вона звернулася тільки на 3-й день, оскільки їй стало дуже погано, та вона не могла нормально дихати, був дуже сильний біль. Як з`ясувалося в лікарні, в неї були зламані 2 ребра: 9-те та 10-те, почався гемопневмоторакс, та її госпіталізували до лікарні. Вона лікувалася в «Тисячці» днів 10. Їй робили оперативне втручання. Вона не бажає нічого отримувати від обвинуваченого, тому позов не заявляла. Наполягає на суворому покаранні, оскільки обвинувачений постійно висловлює погрози на її адресу, та вона боїться за свої життя.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також:

- висновком судово-медичної експертизи від 07.10.2015 року №120/101, відповідно підсумків якого: у потерпілої ОСОБА_4 виявлені ушкодження у вигляді синця лівого ока; переломів 9-10 ребер зліва по задньо-пахвовій лінії, які ускладнилися розвитком лівобічного гемопневмотораксу. Давність їх спричинення може відповідати 26.07.2015 року; - закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 9-10 ребер зліва по задньо-пахвовій лінії має ознаки загрози для життя (розвиток гемопневмотораксу за рахунок ушкодження легені уламком(-ми) ребер) і тому належить до тяжких тілесних ушкоджень (підстава - п.2.1.1. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95р). Синець обличчя за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень (підстава - п.2.3.5. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95р) /а.с.24.т.2/;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 13.02.2016 року №11/101/15, в якому зазначено, що сінець лівого ока міг виникнути від удару стиснутою в кулак рукою, переломи ребер зліва могли утворитися від удару(-ів) ногою в ліву половину грудної клітки, що могло бути за обставин, які показала на слідчому експерименті ОСОБА_4 . Переломи ребер виникли не менш, як від одного удару ногою / а.с.42,т.2/;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 13.02.2016 року №12/101/15, в якому зазначено, що тілесні ушкодження наявні у ОСОБА_4 могли бути заподіяні при обставинах, які свідок ОСОБА_11 показав на слідчому експерименті/а.с.44,т.2/;

- висновком додаткової судово-медичної експертизи від 14.04.2016 року № 32/11/101/15, в якому зазначено, що 28.07.2015 року ОСОБА_4 була обстежена в Широківському відділенні СМЕ. На момент обстеження у неї виявлений синець навколо лівого ока, а також симптоми перелому ребра(-ер) зліва, в зв`язку з чим вона була направлена на рентгенограму грудної клітки за місцем мешкання. На рентгенограмі органів грудної клітини від 29.07.2015року виявлені переломи ребер зліва, тобто ці переломи виникли до 29.07.2015року, не виключено, що вони спричинені 26.07.2015 року. Зазвичай, перелом(-и) ребер, які не ускладнюються гемопневмотораксом, травматичним шоком, або іншими загрозливими для життя явищами, загоюються в строк понад 21 день і за цією ознакою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (підстава - п.2.2.2. « Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.95р). Як пояснила сама потерпіла, після отримання ушкоджень вона 2 дні відлежувалася вдома із-за сильного болю в лівій половині грудної клітки і не мала змоги звернутися до лікарні. Встановити конкретну дату виникнення та подальшого розвитку гемопневмотораксу, а також причину травмування тканини легені уламками ребер не представляється можливим (безпосередньо під час побиття, коли утворюються переломи ребер та уламки травмують тканини легені; або після побиття, коли в раніше утворених переломах ребер, внаслідок навантаження: ходьба, фізичні вправи, інші побутові ситуації - виникає зміщення уламків і травмування тканини легені). При проведенні судово-медичної експертизи потерпілої експерт керується лише об`єктивними даними, які містяться в матеріалах справи, наданих мед. документах, даних огляду потерпілого(-ої) і на підставі цього робить свої висновки /а.с.50-51,т.2/.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає доведеною в судовому засіданні повністю вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122ч.1 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодженя, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ст.122 ч.1 КК України, оскільки будь-які припущення та суперечності трактуються на користь обвинуваченого.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить рецидив злочину.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить, те, що він щиросердечно розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно, не працює, постійних джерел доходів не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи особу обвинуваченого, який схильний до антисоціальної поведінки, думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні, в судовому засіданні пояснювала, що обвинувачений переслідує її, та вона побоюється за своє життя та здоров`я, враховуючи обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно обрати у вигляді позбавлення волі. При цьому менш тяжке покарання застосовувати до ОСОБА_5 суд вважає недоцільним.

Суд також не бачить підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_5 ст.75 КК України, оскільки, маючи не зняті та не погашені судимості, він на шлях виправлення не став, постійних джерел доходів не має, як і не має тісних соціальних зв`язків.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 122 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 /двох / років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Речові докази: оптичний диск формату «CD-R» на якому знаходяться скопійоване відео зображення з фотоапарату «Nikon Сооїріх» (файл MVI 6960) який застосовувався при проведенні слідчого експерименту 10.02.2016 року та зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

- файл з назвою «допит підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 », на якому знаходиться скопійований відеодопит підозрюваного ОСОБА_7 , який знаходиться на оптичному диску формату «DVD-R», та зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1