АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/2049/15-к
Єдиний унікальний номер справи: 653/2049/15-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/791/459/16
Категорія: ст. 336 КК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Херсонської області на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює на посаді машиніста насосної станції в Генічеському управлінні водного господарства, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2016 року з урахуванням ухвали цього ж суду від 24.03.2016 року про виправлення описки ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 1 рік, покладено визначені п.3,4 ч.1 ст.76 КК України обов`язки.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 не обиралася.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, являючись військовозобов`язаною особою, маючи військове звання рядового, та військову спеціальність стрілець, будучи достовірно обізнаним про проведення на території України часткової мобілізації до Збройних Сил України, яка була оголошена Президентом України №607/2014 від 21 липня 2014 року, пройшовши військово-лікарську комісію за результатами якої визнаний придатним до військової служби за мобілізацією, 23 серпня 2014 року отримав повістку з роз`ясненням та вимогою прибуття 26 серпня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув до військомату на встановлену дату, тим самим порушив вимоги ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.

В поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області просить вирок скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_7 покарання за ст.336 КК України у виді 2 років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Зазначає, що суд належним чином не мотивував свій висновок про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України, безпідставно послався на ряд пом`якшуючих обставин, які в свою чергу не знижують ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого ним діяння.

На думку апелянта обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_7 вказує на необґрунтованість її доводів та просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, пояснення обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ст. 336 КК України в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вбачається, що призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря- нарколога та психіатра не перебуває має на утриманні дружину і неповнолітню дитину, стан його здоров`я, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Врахувавши конкретні обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього визначених п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України обов`язків і належним чином свій висновок вмотивував.
Таке покарання на думку колегії суддів є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому покарання є несправедливим через його м`якість , як про те зазначає в апеляційній скарзі прокурор , не вбачається.
Доводи апелянта про те, що позитивна характеристика, наявність на утриманні дружини і дитини, не знижують ступеню суспільної небезпеки особи обвинуваченого і не дають підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України не ґрунтуються на законі і не можуть слугувати підставою для висновку про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Дані про особу обвинуваченого, наведені вище, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання дали суду підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання і доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують.
Визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого правопорушення не є вирішальним при вирішенні судом питання про можливість звільнення особи від відбування покарання із іспитовим строком.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 , 419 КПК України колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області залишити без задоволення.

Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 22 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом 3-х місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Судді: (три підписи)

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 . ОСОБА_4

копія вірна, ухвала набирає законної сили 18.05.2016 року

Суддя ОСОБА_2