Справа № 308/6599/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 вересня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001745 від 20.05.2016 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001745 від 20.05.2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 12.07.2016 р. обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 2-ох місяців - до 09 вересня 2016 року.
Статтею 315 КПК України зазначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку зі спливом строку тримання під вартою ОСОБА_6 суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строків запобіжних заходів.

Прокурор вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою до двох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, обвинувачений є суспільно-небезпечною особою, вчинив злочин відносно неповнолітньої особи, підозрюється у скоєнні іншого тяжкого злочину, а тому наявні ризики незаконного впливу на потерпілу та переховування від суду.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 , представник потерпілої ОСОБА_5 підтримали думку прокурора. Просили врахувати, що потерпіла є неповнолітньою особою, переживає за своє життя, а також те, що у разі зміни запобіжного заходу є велика іммовірність впливу на потерпілу з боку обвинуваченного.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечував проти продовження строків тримання під вартою, з тих підстав, що підозра не обгрунтована, від потерпілої наявна заява, в якій вона зазначає, що неправомірних дій обвинуваченний щодо неї не вчиняв. Також зазначив, що обвинуваченний ніколи тиску на потерпілу не вчиняв, наміру приховуватися від суду не має. Просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язанний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт, з урахуванням того, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, проживає з батьком.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК .

Заслухавши думку учасників кримінального провадження про доцільніст продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до семі років, те, що ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, потерпілою є неповнолітня особа, наявність підозри у вчиненні іншого тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважає, що воно підлягає до задоволення. Суду ненадано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_6 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілу. Суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, українця, громадянина України під вартою, на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на шістдесят днів до 04 листопада 2016 року.

Копію ухвали надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області, Закарпатської УВП №9.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1