Справа № 4-183/10
Провадження № 4-183/10
ПОСТАНОВА

судового засідання

26 липня 2010 року Жовківський районний суд Львівської області в складі

головуючого -судді Мікула В. Є.

при секретарі Петришин М.Є.

з участю прокурора Вихопень П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову від 09 липня 2010 року старшого слідчого СВ ОСОБА_2 ГУ МВСУ у Львівській області про порушення кримінальної справи по факту зайняття забороненими видами господарської діяльності, за ознаками злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Постановою від 09 липня 2010 року старшого слідчого СВ ОСОБА_2 ГУ МВСУ у Львівській області порушено кримінальну справу по факту зайняття забороненими видами господарської діяльності - за ознаками злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК України.

Постанову оскаржив фізична особа - підприємець ОСОБА_1 У судовому засіданні скаргу підтримав, мотивує тим, що на підставі свідоцтва про державну реєстрацію та договору оренди він здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні інтерактивного клубу, розташованого в м.Дубляни Жовківського району Львівської області, по вул. Шевченка, 1а та надає населенню послуги, а саме проводить розважальні відеоігри, а не займається гральним бізнесом.

Йому стало відомо, що здійснено виїмку товаро-матеріальних цінностей та документації. Фактично всі дії в приміщенні проводили працівники податкової міліції, ними ж вилучено документи. Вважає, що працівники податкової міліції втрутилися в господарську діяльність субєкта діяльності, порушивши вимоги Закону України «Про міліцію» та Закону України «Про державну податкову службу».

В постанові про порушення кримінальної справи, яка винесена за фактом зайняття забороненими видами господарської діяльності за ч.1 ст.203 КК України зазначено, що з початку березня 2010 року по 18 червня 2010 року невстановлені особи, всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» в нежитловому приміщенні, що знаходиться в м.Дубляни Жовківського району Львівської області, по вул. Шевченка, 1а встановили ігрові апарати, тобто здійснювали зайняття видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна заборона, яка встановлена законом.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова стосується інтересів скаржника хоч його прізвище у такій і не зазначено. Дана постанова безпосередньо стосується його прав та інтересів, оскільки діяння, в яких орган досудового слідства вбачає склад злочину,

передбаченого ст.203 ч.1 КК України, тобто зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, вчинене в орендованому ним, як приватним підприємцем, приміщенні. На час порушення кримінальної справи це було відомо слідчому і якщо він вважав, що є достатні приводи та підстави для порушення даної кримінальної справи, то таку слід було порушувати не за фактом, а проти конкретної особи. Просить скаргу задоволити постанову про порушення кримінальної справи скасувати.

Представник прокуратури проти задоволення скарги заперечив, пояснив, що постанова від 09 липня 2010 року старшого слідчого СВ ОСОБА_2 ГУ МВСУ у Львівській області про порушення кримінальної справи по факту зайняття забороненими видами господарської діяльності за ознаками злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК України є підставною і відповідає вимогам закону, що слідчий мав право порушити кримінальну справу, оскільки для цього були достатні приводи і підстави. Просить у задоволенні скарги відмовити, постанову залишити в силі.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання скарги, заперечення представника прокуратури, вивчивши надані слідчим матеріали, які стали підставою для порушення кримінальної справи №121-1790, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, і не вправі розглядати і вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Як випливає із змісту ст.98 КПК України, при наявності приводів і підстав слідчий (прокурор) зобов»язаний винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави для порушення такої, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується кримінальна справа, а також подальше її спрямування.

Вичерпний перелік приводів до порушення кримінальної справи, передбачений ч.1 ст.94 КК України. У органу досудового слідства дійсно був привід до порушення даної кримінальної справи дані Журналу реєстрації заяв та повідмлень про злочини ОСОБА_2 ГУ МВСУ у Львівській області, у якому були зареєстровані скеровані для подальшої перевірки та прийняття рішення матеріали перевірки, проведеної відділом податкової міліції ДПІ у м.Черовонограді та відділом СДБЕЗ ОСОБА_2 Тобто, підставою для порушення даної кримінальної справи стали відомості отримані під час огляду місця події 18.06.2010 року працівниками міліції. А з матеріалів, які стали підставою для порушення кримінальної справи, вбачається, що відділ податкової міліції ДПІ у м.Черовонограді та відділ СДБЕЗ ОСОБА_2 підстав для проведення такої перевірки не мав. Це викликає сумніви у законності джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

Крім того, в ч.2 ст.94 КПК України зазначено, що підставами для порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину. І саме достатність даних, викладених у матеріалах перевірки і здобутих при проведенні такої, слід було приймати до уваги, порушуючи кримінальну справу. Тому суд прийшов до переконання, що згідно з КПК України, кримінальна справа може бути порушена, якщо існують достатні дані, які вказують на ознаки злочину. Достатніми підставами, виходячи із норм чинного КПК України, вважаються докази, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Стаття 2367 КПК України передбачає, що до суду може бути оскаржена як постанова про порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, так і за фактом вчинення злочину.

Незважаючи на те, що справа порушена по факту вчинення злочину, постанова про порушення кримінальної справи зачіпає і права скаржника, виходячи із наступного. Як випливає із вимог ст.98 КПК України, якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи. Суб»єкт злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК України особа, яка займається підприємницькою діяльністю. І тому, на думку суду, кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК України, не повинна порушуватись по факту, а має порушуватись проти конкретних осіб, що порушують встановлений законом порядок зайняття дозволеними видами господарської діяльності. Такою особою, в даному випадку, міг бути лише приватний підприємець ОСОБА_1 тобто скаржник, який орендував приміщення, на яке посилається орган досудового слідства у оскаржуваній постанові. За таких обставин скаржник має підстави вважати, що порушена по факту кримінальна справа, є порушена в завуальованій формі проти нього самого.

Також суд приходить до висновку, що порушуючи справу за фактом, орган досудового слідства порушив конституційні права скаржника, а саме, права на захист. Аналогічною з цього приводу є і позиція Конституційного Суду України (Рішення суду від 30 січня 2003 року), з якого вбачається, що у випадку коли на момент порушення кримінальної справи встановлено особу, яка вчинила злочин, справа повинна бути порушена щодо цієї особи; недодержання вимог чинного КПК у вказаному контексті обмежують конституційне право людини на судовий захист, який є гарантією всіх прав і свобод людини і громадянина. Крім цього, у Рішенні Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30 січня 2003 року вказано, що Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (ст.8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (ст.2) і Конвенції про захист прав людини та основних свобод (ст.13). Крім цього, право на судовий захист є також одним із конституційних прав. Порушенням кримінальної справи у даному випадку, за фактом, порушуються конституційні права громадян, а саме, право на захист, що, на переконання суду, є недопустимим.

Згідно з КПК України, кримінальна справа може бути порушена, якщо існують достатні дані, які вказують на ознаки злочину. Достатніми даними, які вказують на ознаки злочину, є відомості, які з достатньою достовірністю характеризують обєктивну сторону злочину. Кримінальний закон відносить до них час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. З об»єктивної сторони для наявності цього складу злочину необхідно щоб особа, займалась тими видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона.

На час порушення кримінальної справи органу досудового слідства було відомо, що фізична особапідприємець ОСОБА_1 орендує приміщення площею, що знаходиться за адресою в м.Дубляни Жовківського району Львівської області, по вул. Шевченка, 1а для розміщення розважальних автоматів. Щодо такого виду господарської діяльності спеціальної заборони немає.

У постанові про порушення кримінальної справи йдеться про встановлення ігрових апаратів у вигляді комп»ютерних систем та надання платних послуг населенню для ігри на них. А із Закону України «Про заборону грального бізнесу», зокрема із ст.1 такого, вбачається, що гральним бізнесом є діяльність з організації та проведення азартних ігор у казино, гральних автоматах, у букмекерських конторах та в електронному (віртуальному) казино, що здійснюють організатори азартних ігор з метою отримання

прибутку. Будь-які достатні дані, які б вказували на те, що він ОСОБА_1 займається діяльністю з організації та проведення азартних ігор з метою отримання прибутку у органу досудового слідства на час порушення кримінальної справи не було. А саме ним надавалися послуги у галузі розважальних ігор, а не азартних. Окрім того суд звертає увагу на той факт, що працівник залу розважальних ігрових автоматів вказував, що грошових призів на даних апаратах виграти не можна, а лише бонуси часу на додаткову гру. З матеріалів справи не вбачається, що до неї долучено будь яким способом гроші отримані в результаті азартних ігор, окрім того особи які нібито отримували грошові виграші у дану залі також одночасно є понятими при огляді місця події, що викликаю у суду підозру у безсторонності даних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в матеріалах, які стали підставою для порушення даної кримінальної справи, відсутні дані, які б вказували на те, що в діях ОСОБА_1, чи будь-кого іншого, як фізичної особи підприємця є наявні ознаки складу злочину - зайняття забороненими видами господарської діяльності, передбаченого ч.1 ст.203 КК України, а відтак, достатніх приводів та підстав для порушення кримінальної справи не було.

Тому суд вважає, що при порушенні даної кримінальної справи органом досудового слідства недостатньо проведено дослідчу перевірку та не дано належної оцінки всім вище переліченим обставинам.

А відтак, суд прийшов до переконання, що станом на 09 липня 2010 року у органу досудового слідства не було достатніх приводів та підстав для винесення постанови про порушення кримінальної справи за фактом зайняття забороненими видами господарської діяльності за ознаками злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК. Дана постанова винесена за недостатньо зясованих обставин, без належного аналізу та оцінки приводів та підстав для порушення такої, і тому її слід скасувати.

Керуючись ст.ст.22,94,98,130,236-8 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задоволити .

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ОСОБА_2 ГУ МВСУ у Львівській області від 09 липня 2010 року про порушення кримінальної справи по факту зайняття забороненими видами господарської діяльності за ознаками злочину, передбаченого ст.203 ч.1 КК.

Набрання законної сили постановою суду про скасування постанови про порушення кримінальної справи тягне за собою скасування запобіжних заходів, повернення вилучених речей та поновлення прав, щодо яких на час досудового слідства встановлювалися обмеження.

Копію постанови надіслати прокурору Жовківського району, Слідчому відділу ОСОБА_2 ГУ МВС України у Львівській області, скаржнику та його представнику і адвокату.

На дану постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи діб з моменту її винесення.

Подача апеляції не зупиняє виконання даної постанови.

Суддя В. Є. Мікула

Оригінал. Виготовлений в єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.