Справа № 645/8423/14-к
Провадження № 1-кп/645/88/16
В И Р О К
Іменем України
01 квітня 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд г. Харкова в складі
головуючого судді : ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора прокуратури Фрунзенського відділу м.Харкова місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Харкова, неодруженого, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, раніше не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
28.03.2014 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні бухгалтерії ГБК «Індустріальний» за адресою: м.Харків, пр.-т Московський, 271/1, вчинив сварку з головою ГБК «Індустріальний» ОСОБА_4 щодо даних, внесених ОСОБА_4 до бланку направлення на медичну комісію на імя ОСОБА_5 . ОСОБА_4 під час сварки з метою припинення конфлікту вийшов із приміщення бухгалтерії ГБК «Індустріальний», розташованого за вищезазначеною адресою на вулицю, де знаходився належний йому автомобіль «Мерседес Віто», д.н НОМЕР_1 ..В цей час у ОСОБА_5 виник неправомірний намір на спричинень тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 усвідомлюючи в подальшому протиправність своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином, наздогнавши ОСОБА_4 коли той сідав у належний йому автомобіль «Мерседес Віто», діючи умисно, наніс удар передніми лівими дверима вказаного автомобіля по лівій нозі потерпілого ОСОБА_4 . Внаслідок зазначених дій ОСОБА_5 спричинив останньому відповідно до висновку судово-медичної експертизи №624-с від 31 березня 2014 року синець на лівій нозі, яка відповідно до п.п.2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, дійсно 28.03.2014 року прийшов до ГБК «Індустріальний» з метою направлення на медичну комісію, голова ГБК «Індустріальний» ОСОБА_4 почав вписувати в довідку на його погляд, неправдиву інформацію, про що він заперечував, а потім ОСОБА_4 вирішив піти з кабінету, але він йому перешкоджав це зробити, так як він вимгав, щоб ОСОБА_4 поставив печатку на документі. ОСОБА_4 вийшов на вулицю, а він направився за ним і коли ОСОБА_4 вже сідав у свій автомобіль то він встав між дверима та кабіною автомобіля та не давав йому закрити двері. Потім його батько відвернув його увагу, він відійшов на кілька секунд, але побачив, що ОСОБА_4 намагався закрити двері, повернувся до автомобілю і випадково зачепив ліві двері автомобіля плечем, після чого ОСОБА_4 став кричати, що йому боляче та викликав міліцію. Умислу на вчинення тілесних пошкоджень потерпілому у нього не було.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, його вина підтверджується наступними, дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 28.03.2014 року він знаходився в кабінеті бухгалтерії ГБК «Індустріальний», коли прийшов охоронець ОСОБА_5 приніс направлення на медичну комісію, попросив його заповнити, він почав заповнювати, однак, у ОСОБА_5 викликало обурення, в тому, що він заповнював, почав висловлюватися нецензурною лайкою, він казав йому вийти , але він не бажав цього робити, тому він вийшов на вулицю до свого автомобіля, щоб перечекати, але ОСОБА_5 біг за ним, ображав. Коли він сідав в свій автомобіль, ОСОБА_5 наздогнав його та коли він поставив праву ногу в салон автомобіля, а ліву заносив в салон, вдарив дверима по лівій нозі, ( 1-2 разу) наміряно прищемивши його ліву ногу дверима. Він почув сильну біль. В цей час до ОСОБА_6 підбіг його батько, який намагався його заспокоїти. В лікарню не звертався за допомогою, але його направили для проходження експертиз.
Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що 28.03.2014 року, у другій половині дня ( точний час не пам`ятає) він їхав на своєму автомобілі «РАФ» в гараж, що знаходиться в ГБК «Індустріальний», в момент, коли він під`їжджав, побачив автомобіль голови ГБК «Індустріальний» ОСОБА_4 , який стояв поруч, а також був охоронець ОСОБА_5 і між ними відбувся конфлікт, так як розмова була на підвищеному тоні. ОСОБА_5 був агресивним, а поруч був його батько. Коли ОСОБА_4 сідав до свого автомобілю і його нога вже була в автомобілі то ОСОБА_5 зі злобою сильно штовхнув двері автомобіля, затиснувши ногу ОСОБА_4 . У ОСОБА_4 на обличчі була хвороблива гримаса, він вхопився за ногу. Батько ОСОБА_5 не дав йому далі продовжувати конфлікт. Він підходив до них, ОСОБА_5 був у збудженому стані, пояснював про щось, про його незаконне звільнення, але він не вникав в його проблеми.
Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона працює бухгалтером в ГБК «Індустріальний», 28.03.2014 року, до приміщення бухгалтерії до голови правління ОСОБА_4 прийшов охоронець ОСОБА_5 з метою оформлення направлення на проходження медичної комісії і коли ОСОБА_4 оформляв дане направлення, ОСОБА_5 щось не сподобалося в тому, що писав потерпілий і у них виник словесний конфлікт. ОСОБА_5 виражався на адресу ОСОБА_4 нецензурні висловлювання, останній намагаючись уникнути продовження конфлікту, почав виходити з приміщення бухгалтерії, однак, ОСОБА_5 цьому перешкоджав, штовхаючи його, а після направився за ним. Потім вона чула крики з вулиці. ОСОБА_5 більше в приміщення не повертався.
Свідок ОСОБА_9 відмовся від давання показань відповідно до ст.. 63 Конституції України.
Допитаний в якості експерта ОСОБА_10 підтвердив висновки експертизи та пояснив, що при проведенні дослідження на предмет становлення тілесних ушкоджень було встановлено, що у потерпілого ОСОБА_4 був кровопідтік з внутрішньої сторони в області лівої голені, інших травм не було і цей кровопідтік був від травматичного впливу, а не від хвороби. Зі зовнішньої сторони голені не було кровопідтіків і це могло свідчить, що з цього боку було менше травматичного впливу, а з внутрішньої сторони була частина автомобілю, тому був більш чіткий контакт ноги з поверхністю. Зовнішній вид синця свідчить, що пошкодження отримані в строк, який зазначений в експертизі.
Даними висновку судово-медичної експертизи № 624-с від 29.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_4 причинені наступні тілесні ушкодження: синець на лівій нозі. Ці пошкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів, які могли бути отримані за 2-4 доби до огляду, що підтверджується виглядом, характером пошкоджень, а також кольором синця. За ступенем тяжкості: синець викликав незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою, відповідно до п.п.2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. (а.п.41)
Даними висновку судово-медичної експертизи № 1184-с/14 від 29.05.2014 року, ОСОБА_4 причинені наступні тілесні ушкодження: синець на лівій нозі. Показання ОСОБА_4 дані ним в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. (а.п. 43).
Змістом протоколу проведення слідчого експерименту від 29 травня 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_4 в ході якого у приміщенні ХОБСМЕ за адресою: м.Харків, вул. Корчагінців, 35, ОСОБА_4 добровільно погодився розповісти обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, які він отримав у ході конфлікту 28.03.2014 року на території ГБК «Індустріальний» за адресою: м. Харків, пр.-т Московський, 271/1, та показав, що коли він підійшов до свого автомобіля марки «Мерседес Віто», відкрив двері зі сторони водія, праву ногу заніс в кабіну автомобіля та почав сідати, в момент, коли ліва нога була відірвана від землі і розташувалася внутрішньою поверхнею гомілки до короба автомобіля, а зовнішньою поверхнею була направлена до дверей кабіни, в цей момент ОСОБА_5 вдарив цими дверми по лівій нозі ОСОБА_4 сильний удар прийшовся внутрішньою поверхнею лівої гомілки на рівні нижньої третини об коробку автомобіля. (а.п. 45-47).
Даними висновку судово-медичної експертизи № 1345-с/14 від 26.06.2014 року, ОСОБА_4 причинені наступні тілесні ушкодження: синець на лівій нозі. Виникнення тілесних ушкоджень, які були виявлені у ОСОБА_4 (синець по внутрішній поверхні лівої гомілки на рівні нижньої третини) могли утворитися при обставинах, на які вказує в ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 , але при умові технічної можливості повного закриття дверей (травматизації даної ділянки гомілки об кузов автомобіля) (а.п. 49-50).
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.06.2014 року за участю ОСОБА_5 в ході проведення якого ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення, наданим у ході судового розгляду. (а.п. 52-61)
Змістом протоколу одночасного допиту осіб від 12.07.2014 року, у ході якого обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 надали аналогічні пояснення, викладеними вище (а.п.37-39).
Даними протоколом огляду DVD+R диска, на якому зображено конфлікт, який відбувся в приміщенні бухгалтерії ГБК «Індустріальний» за адресою: м. Харків, пр.-т Московський, 271/1, між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 (а.п.63-70).
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесного ушкодження.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується вищезазначеними доказами.
Суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він не спричиняв ніяких тілесних ушкоджень потерпілому і що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення з наступних підстав.
Допитані в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_7 підтвердили, що ОСОБА_5 умисно наніс удар дверима автомобіля по лівій нозі потерпілого ОСОБА_4 . Їх покази є логічними, послідовними, узгоджуються з усіма дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема висновками судово-медичних експертиз, окрім того, в судовому засіданні встановлено, що між потерпілими та обвинуваченим 28 березня 2014 року мав місце конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 не коректно висловлювався на адресу ОСОБА_4
Не визнання своєї провини у фактично скоєному, суд розцінює як захисну позицію з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, не перебуває на наркологічному і психіатричному обліку, має постійне місце проживання.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановленого.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_11 удом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру та розмір покарання, яке належить призначити ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу винного. Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості приймаючи до уваги повне невизнання вини обвинуваченим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які помякшують покарання, враховуючи, що обвинувачений не працює, суд приходить до висновку щодо обвинуваченого слід застосувати покарання у виді громадських робіт.
Згідно зі ст.. 49 ККУкраїни встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж у виді обмеження волі.
Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, який є предметом розглядом, відноситься до злочинів невеликої тяжкості і тому строк притягнення до кримінальної відповідальності два роки.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти закриття кримінального провадження по нереабілітуючим підставам.
Цивільний позов ОСОБА_4 заявлений на суму 7000 гривень у якості відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.
Позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки не найшли свого підтвердження у ході судового розгляду, потерпілим не надано жодного доказу на підтвердження заподіяння такої шкоди.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Згідно правил статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Суд визначає розмір заподіяної потерпілому моральної шкоди протиправними діями обвинуваченого у розмірі 1000 гривень. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого, враховує характер та обсяг душевних страждань потерпілого, який, певний час змушений був витратити зусилля на відновлення свого стану здоров`я, відновлення своїх прав.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст..373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 70 ( сімдесят) годин.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити у зв`язку з закінченням строку притягнення його до кримінальної відповідальності.
Речові докази: DVD + R диск фірми « Verbatim» з відеозаписом, що знаходиться у матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільній позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 1000 (тисяча) гривень у якості відшкодування заподіяної моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя