Номер провадження: 11-кп/785/755/16
Номер справи місцевого суду: 513/1608/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саратського районногосуду Одеської області від 17.03.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, неодружений, на утриманні малолітня дитина, раніше судимий: 1) 2.07.2007 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 17.12.2008 року тим же судом за ч. 2, 3 ст. 185, 70. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений за відбуттям покарання 15.08.2013 року; 3) 17.04.2015 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, звільнений з ОСІ м. Ізмаїла 21.04.2015 року,
засуджений - за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років обмеження волі;
-за ч. 1 ст. 357 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 17.04.2015 року у вигляді 8 місяців позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі.
Під вартою з 07.11.2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 3409 грн матеріальної шкоди і 5000 грн моральної шкоди, на користь потерпілої ОСОБА_9 5348.65 грн матеріальної шкоди і 5000 грн моральної шкоди, на користь потерпілого ОСОБА_10 15000 грн моральної шкоди, а також 306.09 грн судових витрат на користь держави.
ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 об 11 годині 50 хвилин 21.10.2015 року з корисливою метою через незачинені на замок двері проник до салону припаркованого на АДРЕСА_2 належного потерпілому ОСОБА_8 автомобіля «Ніссан» держномер НОМЕР_1 і таємно викрав звідти майно потерпілого на суму 2468 грн, а також документи: свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_2 , видане Арцизьким МРЕВ Одеської області 08.02.1983 року на імя ОСОБА_11 ; посвідчення водія серії НОМЕР_3 на імя ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу причепа марки МЗУ 90 Нямига 2, легкового НОМЕР_4 , сірого кольору), держномер НОМЕР_5 і доручення на право користування зазначеним причепом, видані на імя ОСОБА_8 .
Він же, біля 14 години 30 хвилин 05.11.2015 року з корисливою метою проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 6255 грн, а також офіційні документи: заповіт ОСОБА_12 від 12.10.2005 року на користь ОСОБА_10 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 від 17.10.2006 року на імя ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 15.07.2014 року на імя ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_8 від 01.09.1981 року на імя ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовий квиток на імя ОСОБА_10 , державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9 на імя ОСОБА_12 , свідоцтво про базову середню освіту на імя ОСОБА_10 , паспорт серії НОМЕР_10 , виданий ГУ ДМС України в Одеській області на імя ОСОБА_10 , свідоцтво про народження та паспорт на імя ОСОБА_15 , паспорт серії НОМЕР_11 , виданий Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області на імя ОСОБА_16 та ін.
В апеляції обвинувачений, не оспорюючи доведеності його винуватості та кваліфікації дій, вважає вирок суду надмірно суворим, оскільки суд, на його думку, не врахував, що він є єдиним годувальником у сім`ї, на його утриманні малолітня донька, ІНФОРМАЦІЯ_5 , крадіжки скоїв вимушено, оскільки його заробітки не досягали рівня прожиткового мінімуму, у зв`язку з чим просить прийняти відносно нього справедливе рішення і пом`якшити покарання.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого про задоволення його апеляції, прокурора залишення апеляції обвинуваченого без задоволення, а вироку суду без змін, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку районного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку злочинів підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка, що в апеляції не оспорюється.

Дії його із врахуванням обставин, передбачених ст. 91 КПК України, кваліфіковані за ч. 2, 3 ст. 185, ч.1,3 ст. 357 КК України правильно.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і приведені в апеляції, на підставі чого обрав йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та порушень закону при цьому не допустив, у зв`язку з чим підстави для зміни вироку у колегії суддів відсутні.

Доводи апеляції про пом`якшення обвинуваченому покарання не можуть бути прийняті апеляційним судом, адже він у період іспитового строку за попереднім вироком вчинив цілий ряд умисних злочинів, що свідчить про наявність у нього сталої позиції на скоєння злочинів і небажанні ставати на шлях виправлення.

Оскільки суд першої інстанції у вироку не зазначив чітко який саме період часу перебування у попередньому ув`язненні належить зарахувати обвинуваченому у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України час перебування ОСОБА_7 у попередньому ув`язненні з 07.11.2015 року до 14.06.2016 року підлягає зарахуванню йому із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у строк відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції і зміни чи скасування вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Саратського районного суду Одеської області від 17.03.2016 року відносно нього за ч. 2,3 ст. 185, ч. 1,3 ст. 357 КК України без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення із 07.11.2015 року до 14.06.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у строк відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, у той же термін із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2