Справа № 504/1738/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.06.2016смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Комінтернівське Одеської області клопотання старшого прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури в Одеській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що в ніч з 29.10.2011 на 30.10.2011, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Альфа Ромео» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_6 та з його дозволу, який він планував в подальшому у останнього придбати, рухаючись по автодорозі «Кремидівка - Степове», що на території Кремидівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в зв`язку з закінченням пального, залишив вказаний транспортний засіб на узбіччі автодороги, та пішов додому. 30.10.2011 ОСОБА_5 , встановивши, що невідомі особи пошкодили вказаний автомобіль та спричинили механічні пошкодження, з метою не виплати грошових коштів власнику автомобіля ОСОБА_6 , звернувся із письмовою заявою до Комінтернівського РВГУМВС України в Одеській області, де будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про вчинення злочину, умисно повідомив завідомо неправдиві відомості щодо незаконного заволодіння невстановленими особами в ніч з 29.10.2011 на 30.10.2011 автомобілем марки «Альфа Ромео» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_6 який знаходився на прилеглій території до будинку , АДРЕСА_1 , де він фактично проживає. Крім того, 30.09.2014 року біля 13:00 год., знаходячись за місцем мешкання та за запрошенням ОСОБА_7 , у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті не повернення ним ОСОБА_7 грошових коштів у розмірі 300 гривень за раніше придбаний автомобіль, діючи умисно, з метою вбивства, взявши рукою молоток, який перебував у вказаному приміщенні, яким наніс ОСОБА_7 декілька ударів по голові, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Після чого покинув приміщення будинку. Надалі ОСОБА_5 , в один із днів з 30.09.2014 по 30.09.2014, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, прийшов до вказаного будинку та спальної кімнати, де виявив, що ОСОБА_7 подає ознаки життя, та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, використовуючи той самий молоток, який знаходився в кімнаті, наніс ОСОБА_7 декілька ударів по голові, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, після отримання яких, останній помер. Згідно висновку експерта №12-344/2014 від 20.11.2014 в ході судово- медичного Дослідження трупу ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травми: забиті рани лобної ділянки зліва (№1-№5), в лобній області праворуч (№6, №7), в правій надбрівної області (№8), в центрі лобної області (№9.10 ); синці в правій лобно-скроневої області і на повіках правого ока; дифузний крововилив у м`яких тканинах правої лобно-скронево- тім`яної області, вогнищеві крововиливи в м`яких тканинах лівої лобно-скроневої області і в центрі лобної області; множинні осколкові переломи кісток склепіння та основи черепа, лінійний перелом лобної кістки, субдуральна гематома (близько 20 гр.) на верхньо - зовнішній поверхні великих півкуль мозку, дифузний субарахноїдальний крововилив на верхньо-зовнішній поверхні правих лобної, скроневої і тім`яної часток, вогнищеві субарахноїдальні крововиливи на нижній поверхні півкуль мозочка, на серединній поверхні лівих лобної і тім`яної часток; вогнища забоїв і розтрощення тканини правих лобної, скроневої і тім`яної часток головного мозку по верхньо-зовнішній поверхні. Забиті рани №№ 1-5.7 (з підлягаючими ушкодженнями кісток черепа і головного мозку) нанесені тупим травмуючим предметом з чітким ребром, що наближається до прямолінійного. Забиті рани №№6.9 (з підлягаючими ушкодженнями кісток черепа і головного мозку) утворені тупим травмуючим предметом з кутом. Забита рана №10 (з підлягаючими ушкодженнями кісток черепа і головного мозку) заподіяна тупим травмуючим предметом з нечітким кутом, а забита рана №8 (з підлягаючими ушкодженнями кісток черепа і головного мозку) утворена тупим травмуючим предметом з дугоподібним ребром. Виявлений на трупі синець у правій лобно-скроневій області (з підлягаючими ушкодженнями кісток черепа і головного мозку) також міг утворитися від дії тупого травмуючого предмета з дугоподібним ребром, а синець на повіках правого ока виник від дії тупого предмета, конструктивні особливості якого не відобразилися.

Ступінь вираженості реактивних клітинних змін в області виявлених на трупі ушкоджень вказує на те. що з моменту їх заподіяння до моменту настання смерті ОСОБА_7 , могло пройти до 24-36 годин.

Ступінь вираженості трупних явищ при дослідженні трупа (05.10.2014 року о 13.15 годин) вказує на те, що з моменту настання смерті ОСОБА_7 , до моменту дослідження могло пройти близько 36-48 годин.

Смерть ОСОБА_7 , знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими ушкодженнями у вигляді відкритої черепно-мозкової травми та настала в результаті розтрощення головного мозку.

Характер завданих ушкоджень вказує на те, що після їх заподіяння можливість здійснення ОСОБА_7 , активних цілеспрямованих дій малоймовірною.

Спричинені ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травми спричинили настання його смерті і за критерієм небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку експерта № 672 від 31.10.2014. тілесні ушкодження виявлені в ході дослідження трупу ОСОБА_7 , могли бути утворені не менш, ніж в результаті 10 впливів, та не виключається можливість заподіяння виявлених ушкоджень дослідженим молотком.

Стаття 383 частина 1 КК України - завідомо неправдиве повідомлення слідчому або органу дізнання про вчинення злочину, що відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Стаття 115 частина 1 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

20.10.2014 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383 та ч. ст. 115 КК України.

Допитаний, як підозрюваний ОСОБА_5 скоєння ним вказаних кримінальних правопорушень визнав та дав покази, щодо обставин їх скоєння.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: власноручною заявою ОСОБА_5 від 30.10.2011 про вчинення злочину, протоколом огляду місця пригоди від 30.10.2011, протоколом допиту потерпілого, протоколами допитів свідків, протоколом одночасного допиту осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_5 протоколом одночасного допиту осіб, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_5 протокол огляду місця події, протоколом огляду, письмовою заявою ОСОБА_5 від 05.10.2014 про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, висновком експерта № 857 від 13.11.2014 року, висновком експерта №672 від 31.10.2014 року.

26.12.2014 року обвинувальний стосовно ОСОБА_5 з додатками, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115. ч. 1 ст. 383 КК України спрямовано до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.12.2015 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області, обраний на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_5 залишено без змін та продовжено до 08.02.2016, включно.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.01.2016 підсудність вказаного кримінального провадження визначено за Березівським районним судом Одеської області.

Ухвалою Березівського районного суду від 05.02.2016 обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.04.2016 включно.

Крім того, ухвалою Березівського районного суду від 02.03.2016 обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 383, ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.

31.03.2016, усунувши зазначені недоліки, Комінтернівською місцевою прокуратурою направлено обвинувальний акт до Березівського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

06.04.2016 року ухвалою Березівського районного суду Одеської області обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 383, ч. 1 ст. 115 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою суду від 06.04.2016 обвинуваченому ОСОБА_10 продовжений до 07.06.2016 включно.

На ухвалу Березівського районного суді про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, Комінтернівською місцевою прокуратурою подано апеляційну скаргу, яка ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 24.05.2016 задоволена та матеріали провадження спрямовані до Березівського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

01.01.2016 року матеріали провадження Березівським районним судом Одеської області спрямовані до апеляційного суду Одеської області для визначення підсудності, оскільки у складі Березівського районного суду відсутній належний склад колегій суддів.

Зважаючи на те, що двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 07.06.2016, та приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, відсутність підстав для заміни запобіжного заходу на більш м`який, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду» незаконно впливати на свідків, або вчинити інші кримінальні правопорушення, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 прокурор звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з даним клопотанням та просив запобіжний захід обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор ОСОБА_3 зазначив, що

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості та особливо тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді від 7 до 15 років позбавлення волі, на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, тому з метою виключення спроб переховуватися обвинуваченим від правосуддя, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, просила продовжити міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та визначити запобіжним заходом відносно обвинуваченого домашній арешт, посилаючись на неправильну кваліфікацію вчиненого обвинуваченим злочину згідно ч.1 ст.115 КК України та правильною кваліфікацією вважала ч.3 ст. 136 КК України тобто ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку учасників процесу слідчий суддя приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про продовження строку тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, стороною захисту, у супереч положень ст.132 КПК України, не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені ризики та обставини, визначені п.п.1-11 ч.1 ст.178 КПК України, при обранні (продовженні) запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною. Додаткових характеризуючих даних на обвинуваченого, які б були не відомими суду при продовженні запобіжного заходу надано не було, як на момент обрання цього запобіжного заходу, так і на цей час.

В свою чергу, слідчий суддя вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тому слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177, 178, 183, 197, 199, 331, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити повністю.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтС в Одеській області, обраний на досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін та продовжити його дію строком на два місяці, а саме до 06 серпня 2016 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - начальнику ОСІ УДПтС в Одеській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1