Справа № 209/5412/13-к
Провадження № 1-в/209/216/13
У Х В А Л А

16.12.2013 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Байбара Г.А.

при секретарі Паляниці Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську клопотання захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 про звільнення його від призначеного судом покарання з випробуванням, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від призначеного судом покарання по закінченню строку випробування ОСОБА_2 засудженого вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням строком на 2 роки, і на якого, згідно ст. 76 КК України, було покладено обов'язки: не виїжджати за межі України на ПМП без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання. На обґрунтування клопотання вказує, що за поданням кримінально-виконавчої інспекції Дніпровського міжрайонного відділу м. Дніпродзержинська управління державного департаменту України по питанням виконання покарань в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного судом покарання відносно ОСОБА_2 Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська своєю постановою від 19.09.2012 року скасував звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_2 та направив його для відбуття призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.02.2012 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. 21 лютого 2013 року постанова Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.09.2012 року була виконана, ОСОБА_2 був затриманий працівниками Дніпровського РВ ДзМУ ГУМВС України і направлений для відбуття призначеного покарання. Не погодившись із постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.09.2012 року захисником в інтересах ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу. 09 липня 2013 року Колегією суддів Судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області за результатами розгляду апеляційної скарги було ухвалено постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська скасувати, а матеріали справи направити на новий розгляд в той же суд, в іншому складі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти. 05 серпня 2013 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, розглянувши подання кримінально-виконавчої інспекції Дніпровського міжрайонного відділу м. Дніпродзержинська управління державного департаменту України по питанням виконання покарань в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного судом покарання відносно ОСОБА_2С, постановив в задоволенні клопотання відмовити. Таким чином, засуджений ОСОБА_2 під час відбування покарання у вигляді іспитового строку знаходився під вартою 141 день. Згідно правил співвідношення покарань, встановлених ст. 72 КК України, а саме у відповідності до п. (в) ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає три дні службового обмеження для військослужбовців або три дні виправних робіт. Враховуючи викладене, 2 роки іспитового строку, що були призначені вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.02.2012 року слід вважати відбутими, а іспитовий строк вважати закінченим.

Прокурор, представник кримінально-виконавчої інспекції, засуджений ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися. засуджений ОСОБА_2 і його захисник адвокат ОСОБА_1 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 був засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 лютого 2012 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням строком на 2 роки, і на нього, згідно ст. 76 КК України, було покладено обов'язки: не виїжджати за межі України на ПМП без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця проживання.

За поданням кримінально-виконавчої інспекції, постановою Дніпровськкого районного суд м. Дніпродзержинська від 19.09.2012 року було винесено постанову про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_2 і про направлення його для відбування призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.02.2012 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

21 лютого 2013 року, на підставі зазначеної вище постанови суду, ОСОБА_2 був затриманий працівниками Дніпровського РВ ДзМУ ГУМВС України і направлений для відбуття призначеного покарання.

09 липня 2013 року Колегією суддів Судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області, за результатами розгляду апеляційної скарги захисника, було скасовано постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.09.2012 року, а матеріали справи за поданням КВІ були направлені на новий розгляд в той же суд, в іншому складі. Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою було скасувати і він був звільнений з під варти.

Засуджений ОСОБА_2 під час відбування покарання у вигляді іспитового строку знаходився під вартою 141 день.

05 серпня 2013 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська відмовив в задоволенні подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного судом покарання відносно ОСОБА_2

Строк випробування засудженому ОСОБА_2 був призначений судом 07.02.2012 року тривалістю два роки, і на теперішній час не закінчився. Перебування засудженим ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі на протязі 141 дня є наслідком невиконання ним обовязків покладених на нього судом при призначенні покарання з випробуванням (ч.2 ст.78 КК України).

Ст. 72 КК України встановлює правила складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення. Відповідно ч.6 ст. 72 КК України, встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватится і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Проте, ні в ст. 72 КК україни, ні в інших статтях Загальної частини Кримінального Кодексу не передбачено кратного заліку строку відбування покарання у виглдяді позбпалення волі в строк випробування засуджених, відносно, яких скасовується звільнення від відбування покарання з випробуванням, як про це заявляє адвокат ОСОБА_1

Кримінальний закон не передбачає застосування його аналогії.

Керуючись п. 9, 14 ч.1 ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання захисника адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Суддя: Байбара Г.А.