КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №531/1475/16-к
Провадження № 1-кп/552/379/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.10.2016 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

та обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Рудка Диканського району Полтавської області, українця, гр. України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.04.2004 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. З ст. 185, 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Звільнений 07.04.2005 року умовно-достроково, невідбутий термін покарання 4 місяці 22 днів;

14.03.2008 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. З ст.15, ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на З роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.;

29.12.2009 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. З ст. 185, 69 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. Звільнений 02.11.2010 року умовно- достроково, невідбутий термін 2 місяці 29 днів;

22.03.2012 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнений 08.08.2014 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 3 дня;

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.125 ч.2,186 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Севастополь Автономної Республіки Крим, без фактичного місця проживання, українки, гр. України, освіта середня, не заміжньої, не працюючої, раніше судимої : 27.12.2010 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнена 10.06.2014 року на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року, невідбутий строк покарання 4 місяці 20 днів, -

В С Т А Н О В И В:
30.08.2016 року близько 13 години ОСОБА_6 разом зі співмешканкою ОСОБА_7 , перебуваючи в особистих справах на одній із вулиць м. Карлівки, Полтавської області, зустріли раніше незнайомого їм гр. ОСОБА_8 , який запропонував спільно з ним, за місцем його проживання, вжити спиртні напої. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на дану пропозицію погодилися та прийшли до будинку ОСОБА_8 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 , де з дозволу власника ОСОБА_8 спільно з ним розпивали спиртні напої. В подальшому в ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті спільного вжиття спиртних напоїв виникли особисті неприязні відносини з потерпілим ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, нанесли тілесні ушкодження потерпілому, а саме спочатку ОСОБА_7 вдарила потерпілого ОСОБА_8 невстановленим в ході досудового розслідування предметом по голові, після чого ОСОБА_6 вдарив його ліктем в обличчя, від чого потерпілий впав на підлогу. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжили нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а саме нанесли по декілька ударів ногами по тулубу, в результаті чого потерпілий ОСОБА_8 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 124 від 02.09.2016 року отримав тілесні ушкодження у вигляді синця і садна на обличчі, струс головного мозку, садна і синці на верхніх кінцівках, синці з осадженням в ділянці колінних суглобів, які утворилися від дії тупих предметів та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння майном потерпілого, користуючись безпораднім станом ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніннях та не міг чинити опору, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, з метою відкритого викрадення чужого майна, повторно у присутності потерпілого ОСОБА_8 , який усвідомлював протиправний характер дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що їх дії помічені і оцінюються як викрадення, заволоділи майном потерпілого, а саме: бувшим у використанні ТВ - тюнером марки «Еurosky» вартістю 302 грн., бувшим у використанні ТВ - тюнером марки «Starsat» вартістю 322 грн., бувшою у використанні ДVД приставкою марки «ВВК» вартістю 250 грн., та бувшою у використанні мийкою кухонною з нержавіючої сталі вартістю 288 грн., чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 1162 грн.

Окрім цього, ОСОБА_6 , після вчинення ним при співучасті з ОСОБА_7 протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_8 , самостійно вийшов з приміщення житлового будинку потерпілого ОСОБА_8 та перебуваючи на території двору вказаного господарства у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_6 заглянув у вікно приміщення літньої кухні, що знаходиться на території вказаного господарства та побачив телевізор та відеоплеєр, які вирішив викрасти. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_6 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що його ніхто не бачить, шляхом зриву металевим прутом навісного замку з вхідних дверей приміщення літньої кухні, проник всередину, звідки скоїв крадіжку бувшого у використанні телевізору марки «LG» вартістю 550 грн. та бувшого у використанні відеоплеєру марки «ТЕLEFUNKEN» вартістю 300 грн., що належали потерпілому ОСОБА_8 , тим самим спричинив матеріальної шкоди на загальну суму 850 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєних злочинах визнав повністю, підтвердивши фактичні обставини по справі та пояснив, що разом ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , який запросив їх до себе додому вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_8 почав чіплятися до ОСОБА_7 і вона ударила його по голові, а він вдарив ліктем. Після цього вони вирішили скористатися його станом і викрасти у нього речі з квартири, що і зробили. Потім він вийшов у двір і побачив що в літній кухні стоїть телевізор і відеоплеєр, який також викрав. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину в скоєних злочинах визнала повністю, підтвердивши фактичні обставини по справі та пояснила, що разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вживали алкоголь. Потім ОСОБА_8 почав до неї чіплятися, намагався обійняти. Вона розсердилася і щоб вгамувати його вдарила по голові, а ОСОБА_6 вдарив ліктем в обличчя. Коли потерпілий впав вони скористалися його станом і викрали з квартири тюнери та кухонну мийку. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів та допит свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, та за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та поєднана з проникненням в інше приміщення.

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

У силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є щире каяття, повне відшкодування завданих збитків.

У силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

При обранні міри покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочину, особи обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які щиро розкаюються у скоєних злочинах, активно сприяли у розкритті злочину, завдану шкоду потерпілому повністю відшкодували, беручи до уваги конкретні обставини справи та поведінку самого потерпілого, суд вважає можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, призначити покарання ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, в той же час враховуючи те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , раніше судимі, належних висновків не зробили, суд приходить до висновку про неможливість їх виправлення без відбування покарання. При цьому остаточне покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід призначити за правилами ст.ст.70 ч.1, 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.125 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання :

-за ст.125 ч.2 КК України у виді 4 місяців арешту,

-за ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі,

-за ст.185 ч.3 КК України, із застосування ст.69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 КК України перевести покарання у виді арешту у відповідний строк позбавлення волі та відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 01.09.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.125 ч.2, 186 ч.2 КК України і призначити їй покарання :

-за ст.125 ч.2 КК України у виді 4 місяців арешту,

-за ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.72 КК України перевести покарання у виді арешту у відповідний строк позбавлення волі та відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту її затримання, тобто з 01.09.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час перебування під вартою, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Речові докази по справі, що зазначені в постанові від 13.09.2016 року у виді телевізора, ТВ-тюнерів, ДВД-приставки, відеоплеєра та металевої раковини повернути потерпілому, за належністю, кросівки та шорти повернути ОСОБА_7 , за належністю, решту зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1