Провадження по справі 1-кп/521/54/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2016 року м. Одеса Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 23 листопада 2012 року за № 0000005, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування і спеціальне судове провадження (in absentia), за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Києві, має вищу освіту, не працює, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , перебуває у міжнародному розшуку,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,-

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 з 17 вересня 2009 року працював в органах ДПІ у Малиновському районі м. Одеси.

Відповідно до наказу № 1-О від 29.02.2012 року ОСОБА_6 з 29 лютого 2012 року призначений на посаду старшого державного податкового інспектора відділу податкового контролю фізичних осіб Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби.

Згідно посадової інструкції старшого державного податкового інспектор відділу податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби ОСОБА_6 від 15.06.2012 року, з якою останній ознайомлений під розпис, у своїй роботі керується Конституцією України, Податковим Кодексом України, Законами України «Про державну службу», «Про державну податкову службу в Україні», «Про засади запобігання і протидії корупції», іншими Законами та постановами Верховної Ради України,указами і розпорядженнями Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами ДПС України, наказами та розпорядженнями органів ДПС, а також іншими нормативними документами,положеннями про відділ та даною посадовою інструкцією.

Згідно п. 3.58.5 посадової інструкції старший державний податковий інспектор повинен проводити документальні позапланові перевірки суб`єктів господарювання юридичних та фізичних осіб.

10 листопада 2011 року до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси звернулась СПД ОСОБА_7 із заявою про припинення платника податків (форма № 8-ОПП), яку зареєстровано за № 18591/10ф. Згідно службовій записці № 389 від 25.11.2011 року справу СПД ОСОБА_7 ) для проведення документальної перевірки у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності передано старшому державному податковому інспектору відділу податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ОСОБА_6 , про що його повідомлено під розпис. Проте, в порушення підпункту 11.3 чинного на той час Порядку обліку платників податку та зборів, затвердженого Наказом ДПА України № 979 від 22.12. 2010 року, в місячний термін (з моменту надходження заяви форми 8-ООП) проведення перевірки він не розпочав.

У свою чергу, з березня 2012 року, з метою отримання роз`яснень щодо причин не проведення перевірки, ОСОБА_7 неодноразово зверталася до податкового інспектора ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ОСОБА_6 , однак останній чіткої відповіді не надав та перевірку не проводив.

У квітні 2012 року ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому в адміністративній будівлі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси за адресою м. Одеса, вул. Стовпова, 17, будучи посадовою особою, а саме старшим державним податковим інспектором відділу податкового контролю фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Одеської області ДПС, діючи умисно, за власною ініціативою, переслідуючи корисливий мотив, направлений на вимагання та отримання хабара, всупереч інтересам служби, вимагав у ОСОБА_7 хабар у розмірі 500 доларів США за проведення перевірки без нарахування штрафних санкцій та безперешкодну ліквідацію її підприємницької діяльності. В іншому випадку ОСОБА_6 погрожував застосувати до неї штрафні санкції та чинити перешкоди у процедурі ліквідації підприємницької діяльності останньої.

Крім того, 02 серпня 2012 року ОСОБА_6 , будучи посадовою особою, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за вказаною адресою, діючи умисно, за власною ініціативою, переслідуючи корисливий мотив, направлений на вимагання та отримання хабара в завуальованій формі, всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, вказав ОСОБА_7 на інші порушення, які він може виявити в ході проведення перевірки її підприємницької діяльності, та повідомив, що для проведення перевірки без нарахування штрафних санкцій останній, крім 500 доларів США, ще необхідно сплатити 1840 грн. нібито за 20 екземплярів журналу «Податковий вісник України» для ОСОБА_6 (по 92 грн. за один екземпляр журналу для осіб, що не є працівниками ДПС), на що ОСОБА_7 , враховуючи тривалий час не проведення необхідної перевірки за її заявою, також вимушена була погодитись.

06 серпня 2012 року приблизно об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, за власною ініціативою, переслідуючи корисливий мотив, направлений на отримання хабара в завуальованій формі, всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, особисто супроводив ОСОБА_7 до місця передплати журналів «Податковий вісник України», розташованого на першому поверсі будівлі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, де повідомив продавцю ОСОБА_8 за скільки журналів та за якою ціною ОСОБА_7 повинна передати грошові кошти, після чого потерпіла, виконуючи злочинні вимоги ОСОБА_6 , передала грошові кошти в сумі 1840 грн. продавцю ОСОБА_8 у вигляді сплати за 20 екземплярів журналу «Податковий вісник України». Крім того, з метою завуальованого отримання даного хабара, ОСОБА_6 попередньо наказав продавцю ОСОБА_8 зазначені грошові кошти відкласти до його повернення, оскільки вони належать йому і він має намір розпорядитися ними на свій розсуд.

Далі, цього ж дня, приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного наміру до кінця повернувся до продавця ОСОБА_8 та забрав передані ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1840 грн.

Отриманими в якості хабара грошовими коштами у сумі 1840 грн. ОСОБА_6 розпорядився на свій розсуд, а саме: 470 грн. сплатив за 10 екземплярів журналу «Податковий вісник України» (вартістю 47 грн. за один екземпляр журналу) на ім`я виконувача обов`язків начальника відділу податкового контролю фізичних осіб ОСОБА_9 (доставні картки-доручення № 19596 і № 19597), 250 грн. залишив продавцю ОСОБА_8 , а 1120 грн. забрав собі.

10 серпня 2012 року приблизно о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті за вказаною адресою, ознайомив ОСОБА_7 з довідкою № 1714/17-128//312 від 09 серпня 2012 року про результати позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.07.2012 року та надав їй копію зазначеної довідки, про що потерпіла розписалась у двох примірниках.

Після чого, цього ж дня, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні адміністративного будинку ДПІ у Малиновському районі м. Одеси за вказаною адресою, на першому поверсі біля вікна для подачі декларацій, діючи умисно, за власною ініціативою, переслідуючи корисний мотив, всупереч інтересам служби, використовуючи своє службове становище, вимагав та отримав від ОСОБА_7 за проведену перевірку без нарахування штрафних санкцій та безперешкодну ліквідацію її підприємницької діяльності 500 доларів США в якості хабара, що по курсу НБУ на 10 серпня 2012 року склало 3996 грн., та після повернення до свого робочого кабінету № 320 був затриманий працівниками відділу внутрішньої безпеки при ДПС в Одеській області УВБ ДПС України.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 здійснювалося спеціальне досудове розслідування, а також відповідно до вимог ст. 232 КПК України здійснювалося спеціальне судове провадження (in absentia) на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2015 року, оскільки обвинувачений переховується від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міжнародний розшук з 09 липня 2013 року перебуває в обліках Генерального секретаріату Інтерполу як особа, яка підлягає затриманню з метою арешту та екстрадиції.

У зв`язку зі здійсненням спеціального судового провадження суду не надавались і судом не досліджувались як доказ показання обвинуваченого. Разом з тим, судом досліджені матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-2 КУпАП, щодо ОСОБА_6 , які в подальшому стали підставою для кримінального провадження протокол про адміністративне правопорушення був направлений суддею Малиновського районного суду прокурору Одеської області для проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України 1960 року (ар. 181-182).

Так, із змісту пояснень ОСОБА_6 , викладених ним особисто у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення (ар. 171), письмових пояснень на ім`я судді (ар. 173-178), пояснень в судовому засіданні (ар. 179-180) видно, що він не визнавав свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення. При цьому він заперечував як отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , так і примушення її до придбання журналу «Податковий вісник».

Однак, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження у сукупності доказів, досліджених та перевірених у судовому засіданні.

Так, ОСОБА_6 призначений на посаду державного податкового інспектора відділу інформаційних технологій в оподаткуванні управління інформатизації процесів оподаткування ДПІ у Малиновському районі м. Одеси 17.09.2009 року відповідно до наказу № 188-о (ар. 87). Цим же наказом йому присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рангу».

Відповідно до наказу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси № 1-о від 29.02.2012 року ОСОБА_6 переведено на посаду старшого державного податкового інспектора відділу податкового контролю фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси (ар. 152).

Обвинувачений ознайомлений з посадовою інструкцією старшого державного податкового інспектора відділу податкового контролю фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Малиновському районі м. Одеси, про що свідчить його підпис (ар. 160-164).

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що певний час займалася підприємницькою діяльністю роздрібною торгівлею стокових промислових товарів. Однак, діяльність стала нерентабельною, і вона вирішила її припинити. Для цього звернулася з відповідною заявою до податкової інспекції Малиновського району м. Одеси, де її повідомили, що встановлений законодавством порядок припинення підприємницької діяльності передбачає проведення перевірки податкового законодавства. Через деякий час

її викликав інспектор ДПІ ОСОБА_6 і запропонував передати йому винагороду в сумі 500 доларів США та купити відомчі журнали на суму 1800 грн. для того, щоб перевірка ним була проведена швидко, а акт перевірки не містив відомостей про можливі порушення нею (потерпілою) податкового законодавства. При цьому суму коштів, які вимагав ОСОБА_10 , він писав їй на аркуші. Після цієї бесіди вона звернулась із заявою про незаконні дії ОСОБА_6 до правоохоронних органів, оскільки зі слів ОСОБА_10 розуміла, що у випадку її відмови у передачі грошей, він навмисно буде затягувати процес припинення підприємницької діяльності, при складенні акту перевірки може зазначити наявність порушень, яких вона фактично не припускала. Після цього її спілкування з ОСОБА_10 контролювалось працівниками правоохоронних органів. Під час однієї із зустрічей в приміщенні ДПІ в Малиновському районі м. Одеси вона передала під контролем Гурського кіоскеру гроші - приблизно 1800 грн., нібито на придбання журналів, а ще через кілька днів, після отримання от Гурського акту перевірки, передала йому також 500 доларів США в приміщенні ДПІ.

В судовому зсіданні надали пояснення оперуповноважені відділу власної безпеки Державної податкової служби Одеської області свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Так, ОСОБА_11 пояснив, що у 2012 році у його провадженні перебувала оперативно-розшукова справа щодо працівників ДПІ в Малиновському районі м. Одеси, які при закритті суб`єкта підприємницької діяльності створювали умови для отримання неправомірної винагороди від підприємців умисно затягували строки проведення перевірок. Влітку 2012 року до відділу ВБ ДПІ звернулася підприємець ОСОБА_7 , яка пояснила, що наприкінці 2011 року надала в ДПІ заяву про припинення підприємницької діяльності. Обов`язкову в такому випадку перевірку повинен був проводити інспектор ДПІ ОСОБА_6 , який тривалий час відкладав її проведення. Приблизно у квітні 2012 року він запросив ОСОБА_15 до інспекції і запропонував їй для пришвидшення складення акту перевірки, а також, щоб у акті перевірки не були відображені можливі порушення законодавства, сплатити йому 500 доларів США та оплатити 20 екземплярів журналу «Податковий вісник». Після звернення ОСОБА_15 , в рамках оперативно-розшукової справи було проведено контроль за вчиненням ОСОБА_6 злочину. У серпні 2012 року ОСОБА_15 погодилась на пропозицію ОСОБА_10 , зустрілась з ним у приміщенні ДПІ і за його вказівкою та у його присутності передала близько 1800 грн. продавцю ОСОБА_8 , нібито як оплату 20 екземплярів журналу «Податковий вісник». Пізніше, зі слів ОСОБА_8 йому (свідку) стало відомо що та за попередньою вказівкою ОСОБА_10 того ж дня повернула йому частину переданих ОСОБА_15 грошей в розмірі вартості 10 екземплярів журналу, з яких він 250 грн. заплатив їй. Через кілька днів після цих подій, в призначений ОСОБА_10 день, ОСОБА_15 прийшла в ДПІ. Гурський вручив їй акт перевірки, після чого вона передала йому поміщені в конверт 500 доларів США, поклавши в карман його одягу. Після того, як ОСОБА_10 повернувся до свого кабінету, там було проведено обшук, під час якого між робочім столом ОСОБА_10 та стіною було знайдень конверт з переданими йому ОСОБА_15 грошима. При цьому на руках ОСОБА_10 було виявлено спеціальний порошок, яким було оброблені гроші перед проведенням оперативно-розшукового заходу. Вручені ОСОБА_10 гроші належали потерпілій ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що працював заступником начальника відділу внутрішньої безпеки ДФС у м. Одесі. В серпні 2012 року його співробітник ОСОБА_11 доповів, що до нього звернулася приватний підприємець ОСОБА_15 з приводу протиправних дій працівника ДФС у Малиновському районі м. Одеси Гурського при проведенні дій по закриттю суб`єкта підприємницької діяльності. У ході бесіди ОСОБА_15 вже йому пояснила, що ОСОБА_10 вимагає від неї хабар - 500 доларів США та оплату підписки на 20 екземплярів журналу «Податковий вісник» в сумі 1840 грн. за проведення перевірки, яка обов`язкова при закритті суб`єкта підприємницької діяльності. Також вона пояснила, що ОСОБА_10 тягнув час і умисно створював перешкоди для складення акту, таким чином штучно створюючи умови і фактично змушуючи ОСОБА_15 передати йому хабар. Після цього ОСОБА_15 написала заяву щодо протиправних дії ОСОБА_10 і відділом ВБ проводилась оперативно-розшукова діяльність. За пропозицією ОСОБА_16 оплатила підписку на 20 екземплярів журналу, а через кілька днів він зателефонував їй, повідомивши, що акт перевірки готовий. Вона прибула у приміщення податкової інспекції і передала ОСОБА_10 гроші в обмін на складений ним акт перевірки. Після цього було проведено огляд кабінету ОСОБА_10 , під час якого між його робочім столом та стіною було виявлено конверт з грошима 500 доларів США. При цьому з рук ОСОБА_10 було зроблено змиви, оскільки при освітленні їх спеціальною лампою було виявлено сліди спеціального порошку, яким було оброблено гроші перед врученням обвинуваченому.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що як старший оперуповноважений відділу власної безпеки при ГУ ДФС в Одеській області у серпні 2012 року був присутній при проведенні оперативно-розшукових заходів огляду приміщення, де працював обвинувачений ОСОБА_10 кабінету ДПІ в Малиновському районі м. Одеси. Огляд проводився в присутності ОСОБА_10 , двох понятих. У проміжку між робочім столом ОСОБА_10 і стіною було знайдено конверт з грошима в сумі 500 доларів США. При огляді грошей із застосуванням спеціальної лампи було виявлено, що вони оброблені спеціальним люмінесцентним порошком. За допомогою цієї ж лампи були оглянуті руки ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_14 надав суду пояснення, аналогічні показанням свідка ОСОБА_13 , крім того пояснив, що під час огляду рук ОСОБА_10 було зроблено змиви, оскільки за допомогою спеціальної лампи було виявлено світіння люмінесцентного порошку на руках ОСОБА_10 і на знайдених грошах.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що як оперуповноважений відділу власної безпеки при ГУ ДФС в Одеській області у серпні 2012 року проводив огляд робочого кабінету ОСОБА_10 у приміщенні ДПІ в Малиновському районі м. Одеси. Перед початком огляду обвинуваченому було запропоновано добровільно видати гроші, які він отримав як хабар, але ОСОБА_10 заперечував факт отримання хабара. Під час огляду у проміжку між робочім столом ОСОБА_10 і стіною було знайдено конверт з грошима в сумі 500 доларів США купюрами по 100 доларів. За допомогою спеціальної лампи були оглянуті руки ОСОБА_10 , при цьому виявлено світлення люмінесцентного порошку. Таке ж світлення було виявлено на кармані брюк обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що у серпні 2012 року виконував обов`язки начальнику відділу ДПІ у Малиновському районі м. Одеси в якому на той час також працював обвинувачений ОСОБА_10 . Під час проведення співробітниками відділу внутрішньої безпеки огляду робочого місця ОСОБА_10 між столом і стіною було знайдено конверт з грошима у сумі 500 доларів США. При огляді за допомогою спеціальної лампи на знайдених грошах і руках ОСОБА_10 було виявлено специфічне світлення люмінесцентного порошку.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює продавцем канцелярських товарів та журналу «Податковий вісник України», її робоче місце розташовувалося на 1 поверсі податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси. У серпні 2012 року до неї звернувся працівник інспекції ОСОБА_10 з проханням виписати певну кількість журналів приватному підприємцю, прийняти оплату за них і передати гроші йому, не фіксуючи у звітності та іншій документації. Вона погодилась на пропозицію ОСОБА_10 , зауваживши, що всю суму передати йому не зможе, оскільки повинна офіційно оформити підписку кількох журналів. Пізніше ОСОБА_10 привів до неї жінку, яка попросила виписати кілька екземплярів журналу «Податковий вісник» на вересень 2012 року і передала їй гроші. З цих грошей 470 грн. вона (свідок) поклала до каси і на цю суму заповнила бланки абонентських квитанцій, а іншу, значно більшу частину, пізніше передала ОСОБА_10 . Після отримання грошей ОСОБА_10 вручив їй невелику частку, як подяку.

В присутності свідка ОСОБА_8 судом був оглянутий вилучений у неї працівниками правоохоронного органу зошит, який використовувався нею для чорнових записів щодо руху грошових коштів по касі «Зошит виписки проплат «Податковий вісник». При цьому свідок пояснила, що для отримання абонентами журналу у вересні 2012 року, серед іншого, були виписані квитанції за №№ 19596, 19597 на суму 235 грн. кожна. Кожна квитанція була виписана на придбання 5 журналів. Ім`я « ОСОБА_18 » перед номерами квитанцій означає ім`я інспектора ОСОБА_19 , що направив особу, яка оплачувала підписку, номер «320» означає номер кабінету ОСОБА_10 , а прізвище « ОСОБА_20 » означає начальника відділу інспекції керівника ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» №2136-Х11 від 18.02.1992 року (чинного на момент скоєння злочину) підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є: наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів відносно осіб про : злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину.

Частиною 2 ст. 7 цього Закону передбачено у разі виявлення ознак злочину оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 7 Закону визначено, у разі, якщо ознаки злочину виявлені під час проведення оперативно-розшукових заходів, що тривають і припинення яких може негативно вплинути на результати кримінального провадження, підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, повідомляє відповідний орган досудового розслідування та прокурора про виявлення ознак злочину, закінчує проведення оперативно-розшукового заходу, після чого направляє зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування.

Частини 2 і 3 ст. 7 Закону діяли в 2012 році на момент виникнення обставин, що давали підстави для проведення оперативно-розшукових заходів. Зазначене свідчить про те, що проведення оперативно-розшукових заходів до порушення кримінальної справи було можливим і не є порушенням КПК України.

20.07.2012 року потерпіла ОСОБА_7 звернулася до відділу внутрішньої безпеки ДПС в Одеській області із заявою про вимагання у неї хабара інспектором ДПІ ОСОБА_6 (ар. 6).

З метою фіксації факту та змісту розмов, що відбувалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 потерпілій вручався спеціальний технічний засіб зняття аудіо-відео інформації, про що складено протоколи про вручення технічних засобів, про вилучення технічних засобів та про наслідки проведення оперативно-технічного заходу (ар. 7, 8, 9-14, 16-19, 20-23, 25, 26, 34-35). Відеозаписи, здійснені при застосуванні спеціального технічного засобу, були досліджені в судовому засіданні. При цьому зміст розмов між обвинуваченим і потерпілою співпадає з поясненнями, наданими в судовому засіданні потерпілою та свідками, щодо вимоги ОСОБА_10 від потерпілої внесення оплати за 20 екземплярів журналу «Податковий вісник» та передачі йому грошей.

Із протоколу від 10.08.2012 року вбачається, що для проведення оперативно-розшукових заходів ОСОБА_7 добровільно передала співробітникам ВВБ при ДПС в Одеській області гроші в сумі 500 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, номера та серії яких були зафіксовані у протоколі, та які були оброблені люмінесцентним барвником «Промінь-1» (ар. 27-33).

Справжність переданих ОСОБА_7 грошей підтверджується висновком судово-технічної експертизи (ар. 211-213).

Згідно з Повідомленням Національного банку України на 10.08.2012 року було встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти 799,3 грн. за 100 доларів США (ар. 44).

Відповідно до протоколу огляду місця події кабінету № 320 в приміщенні ДПІ Малиновського району м. Одеси, який відбувся 10.08.2012 року за участю обвинуваченого, на робочому місці ОСОБА_6 між столом і стіною було виявлено конверт, в якому знаходилися гроші в сумі 500 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, номера та серії яких співпали з тими, що були вручені ОСОБА_7 для передачі Гурському. При огляді за допомогою спеціальної лампи було виявлено люмінесцентне світлення: знайдених грошей; тканини брюк Гурського в області лівої передньої кишені; обох рук Гурського, з яких зроблено змиви (ар. 36-42).

Захисник в судовому засіданні заявив, що вважає зазначений доказ (протокол огляду місця події) недопустимим, оскільки стороною обвинувачення не був наданий для огляду судом відеозапис, який здійснювався під час зазначеної слідчої дії, а крім того в судовому засіданні не були допитані поняті, в присутності яких складався протокол.

Суд вважає доводи сторони захисту не переконливими, а заяву про визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом - необґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій, передбачених КПК України, що зазначено у ч. 2 ст. 93 КПК України.

Початкові процесуальні дії у кримінальному провадженні проводились за правилами, визначеними КПК України 1960 року, відповідно до положень ст. 84 якого при проведенні слідчих дій в ході досудового слідства, дізнання ведуться протоколи.

Частиною 1 ст. 85-2 КПК України (1960 року) передбачалось, що при проведенні огляду може бути застосований відеозапис.

Тобто, положеннями КПК України (1960 року) відеозапис визначався лише додатком до основного документу - протоколу огляду місця події.

Положеннями ст. 104 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Зміст протоколу визначений положеннями ч. 3 ст. 104 КПК України.

Додатками до протоколу, серед іншого, вважається відеозапис процесуальної дії, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 105 КПК України.

В протоколі огляду місця події від 10.08.2012 року зазначено, що під час огляду було застосовано відеокамеру. В судовому засіданні стороною обвинувачення приймалися заходи для надання відеокасети і перегляду відеозапису зазначеної процесуальної дії, однак відтворення відеозапису не відбулося з технічних причин, оскільки відеокасета не зберегла своїх властивостей. Прокурор вважав дослідження відеозапису неможливим з вказаних причин.

Суд зважає на те, що відеозапис є лише додатком до протоколу огляду місця події. Його застосування в даному випадку не було обов`язковим, а незастосування технічних засобів фіксування огляду місця події не тягне за собою недійсність процесуальної дії відповідно до положень ч. 6 ст. 107 КПК України.

Таким чином, брак або вади чи недоліки відеозапису процесуальної дії огляду місця події не тягнуть за собою недійсність самої процесуальної дії і не мають наслідку у вигляді визнання протоколу недопустимим доказом.

Протокол огляду місця події складений відповідно до положень ст.ст. 85, 190, 191 КПК України (1960 року) в присутності понятих, обвинуваченого та інших осіб, щодо яких маються відомості в тексті протоколу, засвідчений підписами цих осіб. При цьому зауважень щодо обставин проведення огляду місця події, інших обставин чи дій працівників правоохоронних органів вказані в протоколі особи не надавали.

Що стосується зауваження захисника з приводу того, що судом не були допитані поняті, які були присутніми під час огляду місця події, то суд зважає на те, що клопотання про допит понятих учасниками судового провадження, в тому числі і стороною захисту, під час судового розгляду не заявлялось. Як зазначено у вироку вище, підписи понятих маються в протоколі огляду на кожній з його сторінок, а інші учасники огляду надали показання як свідки в судовому засіданні.

Таким чином у суду відсутні підстави вважати протокол огляду місця події недопустимим доказом.

Речові докази (гроші, брюки та ватні тампони зі змивами), вилучені з місця події, були оглянуті в судовому засіданні.

Ці ж речі стали предметом дослідження криміналістичної експертизи (ар. 202-206), відповідно до висновків якої на п`яти грошових купюрах, на ватних тампонах зі змивами з флангів пальців обох рук ОСОБА_6 , на тканині вилучених у ОСОБА_6 брюк у верхній частині в районі кишені та на підкладці кишені виявлено люмінесцентний порошок зі спецбарвником. Люмінесцентні фарбувальні речовини на всіх зразках мають загальнородову приналежність як між собою, так і зі спецбарвником, наданим в якості зразка. Крім того, на одній грошовій купюрі серії FВ 89730301С зазначеним спец барвником виконаний напис «Хабар».

Суд зважає на те, що, як видно з протоколів процесуальних дій, спецбарвником були оброблені гроші, але не конверт, в якому ці гроші знаходилися. Враховуючи, що аналогічний барвник було виявлено на руках та одязі обвинуваченого, можна зробити висновок, що ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_7 конверт, ознайомився з його вмістом, був обізнаний, що в конверті знаходиться хабар у вигляді грошей, йому достеменно був відомий розмір хабара, він бажав його отримання, мав можливість ним розпорядитися і сховав в своєму кабінеті.

Також під час огляду місця події на робочому столі ОСОБА_6 було виявлено довідку, датовану 09.08.2012 року за № 1714/17-128//312 «Про результати позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 30.07.2012 року» за підписом ОСОБА_6 (ар. 48-53), та інші документи, пов`язані з вказаною перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 : заява та пояснення ОСОБА_7 , план перевірки, наказ про проведення перевірки, направлення на перевірку, журнал реєстрації активів (ар. 56-65).

Суд вважає надані і досліджені докази належними, допустимими і не вбачає будь-яких підстав піддавати сумніву їх достовірність. Кожний з доказів логічно доповнює сукупність і не має протиріч з іншими, а навпаки, підтверджує їх.

Таким чином, судом встановлено, що старший державний податковий інспектор ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ОСОБА_6 з квітня 2012 року вимагав у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 хабар у вигляді грошей в сумі 500 доларів США, а також 1840 грн. нібито за придбання 20 екземплярів журналу «Податковий вісник» за проведення ним у межах своїх службових обов`язків позапланової виїзної перевірки дотримання податкового та іншого законодавства і складення довідки щодо цієї перевірки. В результаті умисного штучного затягування ОСОБА_6 строку проведення перевірки понад встановлений законодавством (місяць з дня звернення особи) він створив умови за яких потерпіла була вимушена передати йому хабар у два етапи - 06 серпня 2012 року та 10 серпня 2012 року з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 винен у тому, що він, будучи службовою особою, вимагав і одержав хабар у вигляді грошей від потерпілої за виконання в її інтересах певних дій з використанням свого службового становища, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 3207-VІ від 07.04.2011 року, що діяв на момент скоєння злочину).

Скоєний ОСОБА_6 злочин є закінченим, оскільки, отримавши як першу, так і другу частини хабара, обвинувачений мав реальну можливість розпорядитися ним, що він і зробив: 1840 грн. використав на свій розсуд, при цьому частину (250 грн.) передав іншій особі; 500 доларів США переніс з 1 на 3 поверх адміністративного приміщення податкової інспекції і заховав на своєму робочому місці.

При цьому судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Судом та сторонами кримінального провадження використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. У червні 2009 року закінчив Одеську національну академію харчових технологій, після чого працював на посадах державного податкового інспектора ДПІ у Малиновському районі м. Одеси. Заходи стягнення та заохочення за місцем роботи до нього не застосовувалися, йому присвоєне спеціальне звання інспектор податкової служби ІІ рангу (ар.152).

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинено тяжкий злочин, особу винного, відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України. Оскільки злочин скоєно обвинуваченим з корисливих мотивів, то при призначенні покарання необхідно застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього майна, що є власністю обвинуваченого.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 , який має спеціальне звання інспектор податкової служби ІІ рангу, скоїв тяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання у вигляді позбавлення спеціального звання на підставі ст. 54 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення криміналістичних експертиз в загальній сумі 4107,10 грн. (ар. 207, 214).

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: гроші в сумі 500 доларів США, що зберігаються в прокуратурі Одеської області, необхідно повернути власниці ОСОБА_7 ; брюки, ватні тампони зі змивами, що зберігаються в прокуратурі Одеської області, необхідно знищити; диски з відеозаписом та зошит зберігати зі справою.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України на строк 3 роки, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, з позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання «інспектор податкової служби ІІ рангу».

Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 4107 (чотири тисячі сто сім) грн. 10 коп.

Речові докази у справі: гроші в сумі 500 доларів США, що зберігаються в прокуратурі Одеської області, - повернути ОСОБА_7 ; брюки, ватні тампони зі змивами, що зберігаються в прокуратурі Одеської області, - знищити; диски з відеозаписом та зошит зберігати зі справою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу подано після закінчення строку для подачі апеляційної скарги обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд може поновити строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України.

Суддя ОСОБА_1