8 червня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні непрацездатну бабусю, 1939 року народження, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
14 травня 2007 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України із застосуванням ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 17 квітня 2009 р. умовно-достроково на 10 місяців 24 доби;
22 червня 2010 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі, звільненого 20 квітня 2012 р. за відбуттям строку покарання;
17 листопада 2015 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
16 вересня 2015 р. о 10:00 год. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України, перебуваючи на пустирі під дамбою між зупинками громадського транспорту «площа Пушкіна» та «вулиця Гагаріна» по проспекту Леніна в місті Запоріжжя, незаконно придбав шляхом привласнення знайденого три пласких фрагменти твердої аморфної речовини рослинного походження темно-зеленого кольору загальною масою 0,8791 г, яка згідно висновку експерта № 1455 від 18 вересня 2015 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом смолою канабісу (гашишем), маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,8703 г, які завернув у паперовий згорток та пішки переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту.
17 вересня 2015 р. приблизно об 11:20 год. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати раніше вказаний злочинний умисел, пішки направився до будинку АДРЕСА_3 , де, відмовившись від грошових коштів у сумі 150 гривень, на вулиці біля зазначеного будинку шляхом дарування незаконно збув паперовий згорток з вказаним вище особливо небезпечним наркотичним засобом смолою канабісу (гашишем), громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв відповідно до постанови про контроль за вчиненням злочину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому злочині, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах. Суду пояснив, що 16 вересня 2015 р. о 10:00 год. він знайшов наркотичний засіб гашиш на пустирі біля дамби та залишив в себе, а наступного дня зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_6 , якому віддав вказаний наркотичний засіб безкоштовно. Зазначив, що не буде у майбутньому скоювати злочинів та просить обрати міру покарання не пов`язану з позбавленням волі, врахувати, що він є інвалідом, а також що на його утриманні перебуває бабуся похилого віку та хвора цивільна дружина.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів (висновку експерта та ін.), у т.ч. даних про особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 Кримінального кодексу України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, спричинених наслідків тяжких наслідків не настало.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ ОКПЛ на даний час не перебуває, з 2007 року перебуває на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер». За станом здоров`я ОСОБА_4 страждає на ряд хронічних захворювань, підтвердженням чого є наявна в матеріалах кримінального провадження медична документація. Згідно з випискою з акта огляду МСЕК, ОСОБА_4 встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням.
ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується задовільно.
За сімейним станом ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах. ОСОБА_4 проживає разом із цивільною дружиною ОСОБА_7 , 1986 року народження, яка страждає на тяжке захворювання, що підтверджено наданою у судове засідання медичною довідкою. Також на утриманні ОСОБА_4 перебуває бабуся ОСОБА_8 , 1937 року народження, яка проживає разом із ним.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також суд вважає за можливе в порядку частини другої статті 66 Кримінального кодексу України визнати такими, що пом`якшують покарання, обставини, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, а також, що на його утриманні перебувають цивільна дружина, яка страждає на важке захворювання, та непрацездатна бабуся.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Сукупність перелічених обставин та даних про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Відповідно до частини першої статті 69 Кримінального кодексу України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Згідно із роз`ясненнями, які містяться у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Враховуючи обставини вчинення злочину, його мету та мотиви, наведену вище сукупність обставин, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, які істотно знижують суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому із застосуванням частини першої статті 69 Кримінального кодексу України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини другої статті 307 Кримінального кодексу України.
Беручи до уваги, що злочин ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2015 р., за яким його було засуджено до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, покарання останньому слід призначати з урахуванням частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України.
Вирішуючи питання про те, який з передбачених ст. 70 КК України принципів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини) необхідно застосувати, судом враховуються роз`яснення, надані у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
За вказаних обставин, суд вважає за можливе застосувати ч. 4 ст. 70 КК України за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд доходить висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку із чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до статті 77 КК України при призначенні покарання з випробуванням застосування конфіскації майна як додаткового покарання не передбачено, тому суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_4 це додаткове покарання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого слід залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а про стягнення судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2015 р. у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту.
Речові докази по справі:
- паперовий конверт з особливо небезпечним наркотичним засобом «Смолою Каннабісом (Гашишом)», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,8703 г, переданий до камери зберігання речових доказів Орджонікідзевського ВП Ленінського ВП ГУНП України в Запорізькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення комплексної судово-хімічної експертизи (висновок № 1455 від 18 вересня 2015 р.) у розмірі 460 (чотириста шістдесят) гривень 80 копійок.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1