Справа № 584/218/16-к
Провадження № 1-кп/584/24/16
УХВАЛА

26.09.2016 Путивльський районний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5
ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про привід свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання, про визнання недопустимим та виключення з числа доказів протоколу огляду місця події від 23 лютого 2016 року та про призначення дактилоскопічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також клопотання прокурора ОСОБА_3 про доручення на проведення слідчих дій,
в с т а н о в и в :
На розгляді Путивльського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Під час судового засідання 26 вересня 2016 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотаннями про привід свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання, про визнання недопустимим та виключення з числа доказів протоколу огляду місця події від 23 лютого 2016 року та про призначення дактилоскопічної експертизи.
Свої клопотання захисник обґрунтовує тим, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судові засідання не з`являються, про причини свого неприбуття не повідомляють, у зв`язку з чим до них необхідно застосувати привід. Що стосується протоколу огляду місця події від 23 лютого 2016 року, то його складено, на думку захисника, з порушеннями норм КПК України, у зв`язку з чим захисник вважає, що його необхідно визнати недопустимим доказом та виключити з числа доказів. Крім того, на думку захисника, у кримінальному провадженні слід призначити дактилоскопічну експертизу, оскільки вона не була проведена в ході досудового розслідування, а ухвалою Путивльського районного суду від 07 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання про її призначення.
Прокурор висловив заперечення проти задоволення клопотань захисника та заявив клопотання про доручення на проведення слідчих дій, а саме: встановлення фактів перетину державного кордону України свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також встановлення їх місцезнаходження та забезпечення їх доставки в судове засідання.
Заслухавши думку обвинуваченого та захисників, які клопотання захисника і прокурора підтримали, прокурора, суд вважає, що клопотання захисника задоволенню не підлягають, а клопотання прокурора слід задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст.139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.
Згідно з ч.1 ст.140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.
Відповідно до ч.3 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_5 сам стверджував про те, що свідок ОСОБА_7 тривалий час узагалі не проживає за адресою, вказаною у протоколі від 22 січня 2016 року, а свідок ОСОБА_8 , зі слів дружини останнього, перебуває за кордоном, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора про доручення в порядку ст.333 КПК України проведення слідчих дій, а саме: встановлення фактів перетину державного кордону України свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також встановлення їх місцезнаходження та забезпечення їх доставки в судове засідання, клопотання захисника про привід даних свідків задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
В силу ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит.
Аналіз цих правових норм свідчить про те, що очевидно недопустими можуть бути визнані докази, які отримано у порядку, не встановленому КПК чи з його істотними порушеннями.
При цьому така очевидність повинна випливати з самого змісту дослідженого доказу і не повинна вимагати оцінки інших доказів.
Якщо встановлення очевидної недостовірності доказу вимагає його зіставлення з іншими матеріалами провадження, дослідження інших доказів, які підтверджують або спростовують доказ, що перевіряється, визнання судом таких ознак на цій стадії процесу є неможливим та підлягає вирішенню під час ухвалення вироку.
Висновок сторони захисту щодо очевидної недопустимості протоколу огляду місця події від 23 лютого 2016 року фактично ґрунтується на оцінці сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, що не може бути зроблено судом на цій стадії судового розгляду, а тому таке клопотання задоволеним бути не може.
Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Судом встановлено, що з моменту вилучення грошей із автомобіля обвинуваченого ОСОБА_4 23 січня 2016 року до моменту заявлення клопотання 06 вересня 2016 року, минув тривалий час, і, крім того, як в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , так і в реєстрі матеріалів досудового розслідування №0000006 від 14 січня 2016 року, доданого до обвинувального акта, взагалі відсутні будь-які відомості про наявність слідів рук ОСОБА_4 на купюрах, вилучених з його автомобіля 23 січня 2016 року, тобто підстав вважати, що такі сліди є, у суду немає. Сама по собі обставина, що під час досудового слідства така експертиза не проводилась, не може слугувати підставою для її призначення під час судового слідства.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання про призначення дактилоскопічної експертизи задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 85, 86, 89, 93, 333, 349, 350 КПК України, суд
у х в а л и в :
Відмовити у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_5 про привід в судове засідання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; про визнання недопустимим та виключення з числа доказів по кримінальному провадженню № 0000006 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, протоколу огляду місця події від 23 лютого 2016 року;про призначення дактилоскопічної експертизи у кримінальному провадженні №0000006 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Доручити Військовій прокуратурі Сумського гарнізону провести слідчі дії, а саме: встановити факти перетину державного кордону України свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також встановити їх місцезнаходження та забезпечити їх доставку в судове засідання.
Суддя /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя
Путивльського районного суду ОСОБА_1