У Х В А Л А

06 липня 2016 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді місцевого Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2016 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 накладено арешт на грошові кошти у розмірі 1326250 (один мільйон триста двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень), вилучены в автомобілі «Ніссан Скайлайн», д.н. НОМЕР_1 .
Власник вилучених грошових коштів - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешт вказаного майна.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на наступне.

Слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 29.03.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України.
20.05.2016 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2016 проведено обшук автомобілю «Ніссан Скайлайн», д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , в ході якого було серед іншого вилучено 1326250 гривень. Вказані грошові кошти були отримані заявником в ході проведення підприємницької діяльності, а саме відповідно до умов договору з СПД ОСОБА_5 за постачання автомобільних шин. На даний час він не може використовувати вилучені грошові кошти, проводити господарську діяльність, в зв`язку з їх арештом ні підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 23.05.2016.

ОСОБА_3 як суб`єкт підприємницької діяльності при веденні господарської діяльності керується нормами Закону, про підозру у вчинені кримінального правопорушення мені не повідомлено, провадження щодо юридичної особи стосовно нього не розпочато. Жодних підстав вважати, що його майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, у органу досудового розслідування не має, оскільки будь-яких обтяжень встановлених Заходів забезпечення кримінального провадження стосовно власника вказаного майна не застосовано, ОСОБА_3 не має жодного відношення до вчинення будь-яких злочинів.

Таким чином слідчий необґрунтовано звернувся з клопотанням про накладення арешту, яке не відповідало вимогам ст.170 КПК України, оскільки жодній особі не повідомлено про підозру та він не несе відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинили суспільно небезпечне діяння.

Крім того ОСОБА_3 не був присутнім в суді при розгляді питання про арешт майна і не отримував копії ухвали суду про накладення арешту на майно.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Жодних правових підстав для арешту вказаного майна на теперішній час не існує, тому арешт підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

З огляду на викладене, володілець майна ОСОБА_7 просить скасувати арешт.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_7 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених підстав.

Слідчий в судовому засіданні покладався на розсуд суду, зазначивши, що на теперішній час у кримінальному провадженні №0000083 від 29.03.2016 підозра будь-кому не пред`явлена та не планується до пред`явлення, цивільні позови не заявлялись.
Прокурор в судове засідання не з`явився.
Розглянувши клопотання та дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні з пояснень представника власника майна та наданих матеріалів встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083 від 29.03.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.258-5 КК України.
В рамках зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді місцевого Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2016 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_4 накладено арешт на грошові кошти у розмірі 1326250 (один мільйон триста двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень), вилучених в автомобілі «Ніссан Скайлайн», д.н. НОМЕР_1 .
На цей час підстав для арешту вказаного майна не встановлено, оскільки повідомлення про підозру у зазначеному кримінальному провадженні нікому не пред`явлено, цивільні позови не заявлялись, доказів причетності ОСОБА_3 до вчинення вказаних злочинів не надано.

Тому клопотання скасування арешту майна підлягає задоволенню в повному обсязі з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді місцевого Приморського районного суду міста Одеси від 23.05.2016 року - задовольнити.
Скасувати арешт з грошових коштів у розмірі 1326250 (один мільйон триста двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень), вилучених в автомобілі «Ніссан Скайлайн», д.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 23.05.2016 року.

Виконання ухвали покласти на слідчого чи прокурора-процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000083 від 29.03.2016.
Копію ухвали про арешт майна направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
06.07.2016