154/2307/16
1-кп/154/246/16

ВИРОК
іменем України
04 жовтня 2016 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
законного представника: ОСОБА_7
представника служби у справах дітей: ОСОБА_8

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
громадянина України, освіта базова середня, не одруженого,
не працюючого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,-
18.04.2016 у період часу із 19 по 23 годину ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із будинком АДРЕСА_2 , керуючись умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, умисно таємно викрав у ОСОБА_4 вживані мобільний телефон марки «Lenovo А328» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕ1 2: НОМЕР_2 , та чохол, вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 264 від 18.07.2016 становить відповідно 1466 грн. та 55 грн., внаслідок чого спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 1 521 грн., якими розпорядився на власний розсуд.
Під час досудового слідства, 22 серпня 2016 року потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.
Відповідно до змісту угоди, в ході розслідування кримінального провадження обвинувачений приніс вибачення за спричинені незручності. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч.1 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 1 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією закону.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.
Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.
Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпілий не заперечили проти затвердження угоди про примирення.
Прокурор просить затвердити угоду про примирення.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено. Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь державти витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 527 грн. 76 коп. Цивільний позов не заявлено. Речові докази - мобільний телефон марки «Lenovo А328», чохол та флеш-карту вважати повернутими їх власнику, ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1