Справа № 149/1171/16-к
Провадження №11-кп/772/947/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2016 року, якою обвинувальний акт № 0000098 від 07.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,повернуто прокурору, -

в с т а н о в и в:
Згідно ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2016 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2016 року надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання, надане суду 01.06.2016 року про поверення обвинуваченого акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті невірно викладена правова кваліфікація діянь, не надана правова оцінка кожному злочину окремо.

Прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та наполягав на необхідності призначення провадження до судового розгляду, вважаючи, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.
Потерпілий ОСОБА_9 підтримав думку прокурора.
Суд, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у своїй ухвалі від 07.06.2016 року зазначив про те, що вказаний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки правова кваліфікація не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення та формулюванню обвинувачення.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор, який приймав участь у розгляді справи, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2016 року скасувати, а матеріали провадження направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Обґрунтовує свої вимоги тим, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 зазнеачені усі обвиавини, передбачені ст. 91 КПК України, що підлягають доказуванню та становлять виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. зокрема: час, місце, спосіб вчинення кримінального правополрушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопрушення, вид і розмір шкоди, завданої криімнальним правопорушенням, а також розмір процесуальних втрат та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Дані вимоги судом першої інстанції при винесені ухвали місцевим судом не виконано.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Проте, згідно ст. 370 КПК України судове рішення у тому числі і з цього питання повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналізуючи вказані мотиви та висновки місцевого суду, апеляційний суд приходить до переконання що висновки місцевого суду є непереконливими та суперечливими і істотних процесуальних порушень, що слугували б причинами повернення обвинувального акта прокурору не має.

Так, зокрема місцевий суд мотивує своє рішення тим , що правова кваліфікація не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення та формулюванню обвинувачення,і з цих підстав обвинувальний акт не відповідає вимогам закону. Апеляційний суд вважає, що районний суд у своїй ухвалі мав би зазначити, які саме обставини, пов`язані з формулюванням обвинувачення, не вказані в обвинувальному акті .

Крім того, судом не взято до уваги, що в мотивувальній частині обвинувального акту, окрім викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто в обвинувальному акті зазначено як правову кваліфікацію кожного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність так і конкретне формулювання самого обвинувачення.

На суд покладається обов`язок, відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Враховуючи викладене, Апеляційний суд приходить до висновку, що за вказаних обставин місцевий суд помилково та передчасно дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору з наведених мотивів , і в даному випадку є всі юридично-правові підстави для скасування ухвали місцевого суду з призначенням підгототовчого судового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407,408,409 КПК України , суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2016 року, якою обвинувальний акт № 0000098 від 07.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,повернуто прокурору - скасувати.
Повернути обвинувальний акт № 000098 від 07.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України у Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області для проведення підготовчого судового засідання.
Згідно ч.4 ст.532 КПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4