Справа №162/565/16-к
Номер провадження 1-кп/162/47/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любешівська Воля Любешівського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, непрацюючого, із загальною середньою освітою, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 11 травня 2016 року приблизно о 13-й годині в урочищі „Хворості, що знаходиться в адміністративних межах Судченської сільської ради неподалік села Судче Любешівського району, вчинив втручання в діяльність працівника правоохоронного органу.

Так, старшим слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області майором юстиції ОСОБА_4 , разом з іншими працівниками правоохоронних органів, 11 травня 2016 року, в ранкову пору доби здійснено виїзд у межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 240, ч. 1 ст. 263 КК України, в урочище "Хворості", шо розташоване в адміністративних межах Судченської сільської ради неподалік села Судче Любешівського району, Волинської області, для проведення слідчих дій.

По прибуттю в урочище „Хворості, що розташоване в адміністративних межах Судченської сільської ради неподалік села Судче Любешівського району Волинської області, слідчим ОСОБА_4 та іншими правоохоронцями близько 10 год. 00 хв. було виявлено групу осіб, які ймовірно незаконно видобували корисні копалини загальнодержавного значення, а саме бурштин-сирець, за допомогою двох мотопомп, одна з яких була причеплена до автомобіля марки „Ніссан, реєстраційний знак Республіки Польща „ НОМЕР_1 , а інша знаходилася причепі, який був приєднаний до трактора кустарного виробництва.

З метою фіксації слідів кримінального правопорушення та вилучення знарядь його вчинення, слідчим ОСОБА_4 о 10 год. 30 хв. було прийнято рішення про складання протоколу огляду місця події та вилучення знарядь злочину.

ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з метою перешкодити слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ у Волинській області ОСОБА_4 в проведенні фіксації та документування слідів злочину і протиправних дій осіб, які ймовірно незаконно видобували корисні копалини бурштин-сирець, наполегливо умовляв, а пізніше вимагав у слідчого ОСОБА_4 не складати протокол огляду місця події, не вилучати знаряддя ймовірно вчиненого злочину, прийняти незаконне рішення про повернення вилучених знарядь злочину. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 на зауваження та законні вимоги слідчого ОСОБА_4 не заважати у проведенні слідчих дій, з метою перешкодити працівникам правоохоронного органу у виконанні службових обовязків при виконанні невідкладних слідчих дій ОСОБА_5 , при підтримці невстановлених органом досудового розслідування осіб, які діяли агресивно, незаконно завів двигуна в тракторі кустарного виробництва, вилучений з місця події та разом з особою, справа відносно якої виділена в окреме провадження, почали рух в напрямку потерпілого ОСОБА_4 та інших правоохоронців, змусивши таким чином припинити виконання слідчих дій.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, прохає суворо не карати.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винуватість його у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, доводиться також зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами, які є допустимими, обєктивними і не оспорюються в суді, які одержані законним шляхом без порушення прав людини і громадянина у відповідності до ст. 62 Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 343 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, які виразилися у впливі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення, ОСОБА_5 погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не заперечував щодо встановлених обставин, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною та істинною та їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразилися у формі умовляння, незаконних вимог та погроз застосувати насильство щодо працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 343 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зважаючи на наведене, при призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який має постійне місце проживання та позитивно характеризується, здійснює догляд за інвалідом І-ї групи; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою як обставину, що обтяжує покарання. При цьому суд бере до уваги думку потерпілого ОСОБА_4 щодо призначення міри покарання обвинуваченому, який не наполягає на суворості покарання, і приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів слід обрати покарання у виді штрафу в межах санкції статті КК України, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, враховуючи відсутність в учасників процесу відповідних клопотань, вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити особисте зобов`язання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто девяносто) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити особисте зобовязання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: