АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/3702/16-к Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/790/1753/16 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/1753/16 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадикчан Сусуманського району Магаданської області РФ, зареєстрованого та проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 жовтня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15-ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, -
про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
На обґрунтування прийнятого рішення, районний суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.08.2014 року та під час тримання у Харківському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 11.11.2014 року відбуває покарання в Темнівській виправній колонії (№ 100). Працевлаштований слюсарєм-сантехніком у житловій зоні установи. До праці ставиться посередньо, поставлені завдання намагається виконувати своєчасно. Залучається до робіт з благоустрою установи. До виконання поставлених завдань ставиться не завжди сумлінно, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. За час відбування покарання у Темнівський виправній колонії № (100), засуджений характеризувався посередньо, намагається дотримуватися норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався три рази. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для їх самостійного виконання не має. В скоєному злочині розкаюється.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та замінити не відбуту частину покарання більш м`яким покаранням. Вказує на те, що за час відбування покарання він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, за що отримав три заохочення, не порушував режим відбування покарання, стягнень не має.
Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 82 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених заміни не відбутої частині покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна не відбутої частині покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_7 заміну не відбутої частині покарання більш м`яким, враховуючи вимоги ст. 82 КК України відмовив у задоволенні клопотання щодо заміни не відбутої частині покарання більш м`яким, тому що засуджений не став на шлях виправлення.

Такий висновок суду узгоджується з доказами, які містяться у матеріалах провадження та свідчать про те, що ОСОБА_7 за час відбування покарання у Темнівський виправній колонії № (100) характеризувався посередньо, до виконання поставлених завдань ставився не завжди сумлінно.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну не відбутої частині покарання більш м`яким, оскільки засуджений не став на шлях виправлення, тому доводи його апеляційної скарги не спростовують такий висновок суду.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 426, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення, а засудженим, - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя
Судді