Справа № 383/510/15-к .
Провадження №1-кп/383/8/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 року колегія суддів Бобринецького районного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області матеріали кримінального провадження №0000012 по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Покотилово Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, з вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_12 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України тобто незакінчений замах на вбивство, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, незакінченого з причин, що не залежали від його волі, не виконавши усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, при наступних обставинах.

13 січня 2015 року близько 11 години ОСОБА_12 маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_10 , прийшов до домоволодіння останньої, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та зайшов до середину двору, де на порозі будинку його зустріла господарка ОСОБА_10 , якій він повідомив, що приніс для її чоловіка невстановлений слідством предмет, який знаходився в білому поліпропіленовому мішку. Увійшовши до приміщення коридору будинку ОСОБА_12 та господарка будинку ОСОБА_10 на протязі 10 хвилин розмовляли між собою, під час чого, ОСОБА_12 розпитав господарку про присутність сторонніх осіб в приміщенні її дому. Після розмови, в той час як ОСОБА_10 ставила до котельні принесений ОСОБА_12 предмет, що знаходився в білому поліпропіленовому мішку, останній скориставшись тим, що ОСОБА_10 відволіклась та знаходилась до нього лівим боком, обома руками, що були складені між собою в єдиний кулак, з силою наніс щонайменше два удари зверху до низу по голові ОСОБА_10 , в результаті чого повалив її на підлогу в коридорі таким чином, що потерпіла опинилась в положенні лежачи на спині. Далі він обома колінами став їй на грудну клітину та живіт, тим самим притиснувши тіло до підлоги, а правою рукою почав тиснути за горло. На вказані дії потерпіла ОСОБА_10 пручалась, кликала на допомогу та просила ОСОБА_12 припинити свої злочинні дії, на що він не реагував. В подальшому ОСОБА_12 накинув їй на шию ззаду мотузку, яку приніс із собою та почав стискати, при цьому знову не реагуючи на прохання потерпілої припинити свої злочинні дії, відповівши їй «тихо-тихо». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_10 в приміщенні коридору, ОСОБА_12 не скидаючи мотузку з шиї останньої, перевернув її в положення лежачи на живіт та продовжив стискати мотузку, яка опинилась на передній частині шиї ОСОБА_10 , остання намагаючись уникнути удушення, обома руками схопила за мотузку в районі гортані та тримала мотузку, тим самим заважаючи ОСОБА_12 реалізовувати свій злочинний умисел. В цей час ОСОБА_12 правою рукою намагався зачинити з середини вхідні двері будинку на замок, але не зміг, оскільки для зачинення дверей з середини необхідно приділити зусилля обох рук. В подальшому, не змігши зачинити вхідні двері на замок, ОСОБА_12 за допомогою мотузки, якою душив ОСОБА_10 , зробив навколо її шиї ще одне кільце та продовжив стискати краї мотузки, тим самим душачи потерпілу. Під час стискання мотузки вона потрапила до рота ОСОБА_10 , і остання зубами стискала один край мотузки, щоб уникнути удушення, не даючи затягнути мотузку. Після цього потерпала ОСОБА_10 внаслідок злочинних дій ОСОБА_12 втратила свідомість. В цей час на крики потерпілої про допомогу прийшов її сусід ОСОБА_15 , та помітив ОСОБА_12 , який намагався задушити ОСОБА_10 . Своєю присутністю ОСОБА_15 завадив ОСОБА_12 довести свій злочинний умисел до кінця. В цей час потерпіла ОСОБА_10 прийшла до свідомості та ОСОБА_15 допомігши їй підвестися на ноги, дав можливість втекти з приміщення її будинку, де на той час ще перебував ОСОБА_12 , побігти до сільської ради та розповісти про спричинення їй ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Слідом за потерпілою на подвір`я домоволодіння останньої, вийшов ОСОБА_15 , щоб переконатися в тому, що ОСОБА_10 знаходиться в безпеці. Через декілька секунд з будинку ОСОБА_10 на подвір`я вийшов ОСОБА_12 , який тримав під рукою білий поліпропіленовий мішок, який приносив з собою, з невстановленим слідством предметом, вийшовши через хвіртку двору та попрямував у невідомому напрямку.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_12 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани на правій та лівій лобно-скроневій ділянках, синці в ділянці очей (конкретна локалізація та кількість в медичній документації не вказана), набряк м`яких тканин в ділянці очей та шиї, «…слід по типу странгуляційної борозни …» в ділянці шиї (характер, ознаки, конкретна локалізація не вказано). Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупих предметів (предмету), індивідуальні ознаки травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися. Рани на голові відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, синці відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. «Слід по типу странгуляційної борозни» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину по інкримінованому йому злочину за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнав повністю і показав, що 13.01.2015 року він прокинувся близько 08 год. ранку. Після о 10 год. ранку він вийшов на двір, де порався по господарству. Зайшовши в дровник, він зачепився за мішок в якому було пір`я та вирішив винести мішок з пір`ям та сміттям до старого будинку, який знаходиться за його городом. Також він поклав до мішка з пір`ям пилку, яка була скручена в інший білий поліпропіленовий мішок, щоб напиляти дрова. Прийшовши до старого будинку він дістав з мішка пилку, після витрусивши сміття, поклав назад до мішка пилку та пішов шукати дрова. Проходячи навпроти домоволодіння ОСОБА_16 він почув крики, однак спочатку не звернув на них уваги та пішов далі в сторону домоволодіння ОСОБА_17 . Коли він вже майже минув домоволодіння ОСОБА_16 знову почув крики. Повернувшись назад він через калитку зайшов до подвір`я домоволодіння ОСОБА_16 та вийшовши на крильцо будинку підійшов до вхідних дверей, які були привідкриті. Далі він постукав у вхідні двері будинку, однак йому ніхто не відповів та відчинивши їх побачив потерпілу, яка стояла з нахиленою головою та розпатланим волоссям. Він запитав у потерпілої, що з нею трапилось, на що вона відповіла, що «ви варвари та вбивці» та похитнувшись впала головою на одвірки. Коли потерпіла почала підніматися, він побачив як у неї з лівої брови йшла кров, інших тілесних ушкоджень на потерпілій не бачив. Також коли потерпіла піднімалась, розмазала кров по обличчю. Далі потерпіла стала на коліна, випрямилась та почала кричати. Весь цей час він стояв на одвірках в коридор будинку не заходив, лише зробив шаг в коридор та нахилився над потерпілою. Потім прийшов ОСОБА_15 з яким почали говорити про надання потерпілій допомоги. Сказав ОСОБА_15 , щоб останній приніс води потерпілій. В цей час потерпіла стала на коліна, та на колінах та руках попрямувала до вхідних дверей, де руками взялася за одвірки, встала та вийшла з будинку. Коли вийшов на крильцо потерпіла вже була посеред двору. Після чого він забрав мішок, який поклав в коридорі й вийшов з будинку слідом за ОСОБА_15 . Коли дійшов до калитки зустрівся з сином ОСОБА_15 . Не знає о котрій годині прийшов додому. Приблизно через 1,5 години приїхали працівники міліції та слідчий його допитував. Не наносив тілесні ушкодження потерпілій в день події та взагалі. Конфліктних ситуацій з родиною потерпілої та потерпілою не було. Не мав наміру нікого вбивати, в тому числі і ОСОБА_10 . Вважає показання потерпілої надуманими. На запитання сторони обвинувачення, потерпілої та її представника, суду відповідати відмовився.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, його вина також повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні по кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що обвинуваченого знає як односельчанина, неприязних відносин до нього немає. 12.01.2015 року її чоловік ОСОБА_18 до обіднього часу перебував у центрі села Сугокліївка Бобринецького району Кіровоградської області та прийшовши додому розповів, що бачив ОСОБА_12 з яким домовились, що останній близько 15 год. прийде подивитися техніку, яку придбав чоловік. Близько 15 год. до чоловіка прийшов ОСОБА_12 , вона в цей день з будинку не виходила та обвинуваченого не бачила. Після бесіди з обвинуваченим чоловік сказав, що запропонував останньому наступного дня їхати до м. Бобринець, однак ОСОБА_12 відмовився. Наступного дня 13.01.2015 року близько 08 год. ранку чоловік почав збиратися їхати до м. Бобринець, вона з будинку не виходила. Близько 08 год. 30 хв. прийшла ОСОБА_19 , яка допомагала доглядати матір чоловіка, в цей час чоловіка вже вдома не було. ОСОБА_20 перебувала в неї близько до 11 год., з якою розмовляли та пили чай, після чого пішла. Через деякий час вона пішла на кухню, де через вікно побачила, що до двору зайшов ОСОБА_12 , який тримав у руках білий поліпропіленовий мішок. Вона відчинила двері будинку, вийшла на поріг, та привітавшись з ОСОБА_12 сказала, що чоловіка вдома немає, на що він повідомив, що приніс для її чоловіка мішок, але що саме було в мішку не сказав. Увійшовши до приміщення коридору будинку ОСОБА_12 прикрив за собою двері. Далі на протязі приблизно 2-3 хвилин розмовляла з ОСОБА_12 , який запитував про те, як почувається мати її чоловіка ОСОБА_18 та де її онука, на що вона відповіла, що матір чоловіка лежача, а онуки вдома немає. Далі ОСОБА_12 віддав їй мішок, який був важкий. Вона поклала мішок до котельні, двері якої знаходяться з лівої сторони, та в той момент коли поверталась назад встати на своє місце, а саме спиною до вхідних дверей у будинок, знаходячись боком до ОСОБА_12 помітила як останній двома рукам піднятими вгору, почав наносити їй удари по голові. На вказані дії вона кричала « ОСОБА_21 , що Ви робите?», однак обвинувачений продовжував наносити їй удари по голові, в результаті чого вона впала на підлогу та втратила свідомість. Вона опритомніла лежачи на спині в положенні ногами до дверей, головою в коридор. Далі ОСОБА_12 колінами та всім тілом надавив їй на грудну клітину і схватив рукою за горло. На вказані дії вона пручалась, кричала «люди допоможіть», на що ОСОБА_12 не реагував та казав «тихо-тихо». Після ОСОБА_12 піднявся на ноги, вона в цей час сіла, у неї паморочилось в голові та сильно боліла голова, та рукою взявшись за голову побачила, що в неї вся рука в крові. Далі вона побачила два кінці мотузки сірого кольору, товщиною в чоловічий палець, яку обвинувачений ззаду накинув їй на шию та почав робити так, щоб вона повернулася лицем вниз. Вона опинилася головою до дверей, обличчям до підлоги, таким чином, що обличчя терлося по коврику, що лежав біля вхідних дверей. Вона кричала обвинуваченому «залиш мене живою», «за що», на що він відповів, що «за брехню». В подальшому ОСОБА_12 почав стискати мотузку, яка потрапила до її рота та вона зубами стискала мотузку, щоб уникнути удушення. В цей час вона відчула як ОСОБА_12 накинув їй на шию ще один оберт мотузки. Також помітила, ОСОБА_12 тягнувся рукою, яка була в сірій рукавичці, до замка на вхідних дверях, однак йому не вдалося їх зачинити. Після вона опинилась головою в іншому кінці коридору, ногами біля дверей та втратила свідомість.

Опритомнівши побачила біля дверей сусіда ОСОБА_15 , якого почала просити про допомогу. ОСОБА_15 допоміг їй піднятися на ноги, та вона почала прямувати до вхідних дверей, ОСОБА_12 почав тягнути її всередину. Вона схватилась руками за вхідні двері, та відчула, що мотузка впала на підлогу. Після чого за допомогою ОСОБА_22 , який відштовхнув обвинуваченого, вибігла на двір та побігла до сільської ради. Коли бігла постійно оглядалася, оскільки боялася, що ОСОБА_12 її дожене та доб`є. В сільській раді вона кричала, що її вбивав ОСОБА_23 та розповіла як обвинувачений душив її мотузкою, казавши, що за брехню. Після чого працівники сільської ради викликали швидку та працівників міліції та її забрали до лікарні. Працівники міліції в сільській раді з нею не спілкувались. 15.01.2015 року в лікарні її допитував слідчий, також в цей день в лікарні її фотографував син.

Зі слів чоловіка їй відомо, що ОСОБА_12 позичав у чоловіка кошти під відсотки, які довго не віддавав, але згодом віддав. Також минулою осінню приходила жінка ОСОБА_12 , яка просила позичити кошти, однак чоловік їй відмовив.

Також надала показання про те, що коли перебувала в лікарні під час досудового розслідування власноручно надала слідчому свою медичну картку для проведення експертного дослідження. Також надавала усну згоду слідчому на отримання її медичної документації для проведення експертних досліджень, однак коли саме не пам`ятає.

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що працює соціальним робітником територіального центру с. Сугокліївка Бобринецького району та за домовленістю доглядала за матір`ю ОСОБА_18 13.01.2015 року на початку 09 год. ранку вона прийшла до домоволодіння ОСОБА_16 . В цей час ОСОБА_25 вдома не було він поїхав в м. Бобринець з ОСОБА_26 . Виконавши свою роботу вона розмовляла з потерпілою, все було спокійно. На початку 11 год. вона пішла додому. Близько 14 год. односельці повідомили її, що до ОСОБА_16 приїхала швидка допомога. Близько 16 год. вона зайшла до сільської ради, щоб запитати, що трапилось у сім`ї ОСОБА_16 , де працівники сільської ради їй повідомили, що потерпіла прибігла до сільської ради налякана, без взуття, в крові та вся побита та прохала про допомогу, сказавши, що її вбиває ОСОБА_12 і хвилювалась за ОСОБА_27 , який залишився в її домоволодінні. Також їй повідомили, що потерпілу забрали до лікарні. Близько 17 год. вона пішла до домоволодіння ОСОБА_16 годувати бабусю, де зайшовши до коридору будинку побачила, що стіни коридору та підлога були в крові та все було перевернуто. Очевидцем події особисто не була та потерпілу після події не бачила.

Була також присутня понятою при проведенні слідчих експериментів за участю потерпілої та ОСОБА_27 в домоволодінні ОСОБА_16 . Потерпіла розповідала як ОСОБА_12 душив її мотузкою. В протоколах слідчого експерименту розписувалась. При проведенні слідчих експериментів тиску на неї та інших учасників слідчої дії не здійснювалось. 12.01.2015 року у вечірній час бачила ОСОБА_12 в домоволодінні ОСОБА_16 , який розмовляв з ОСОБА_28 ;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_29 , який пояснив, що 13.01.2015 року після 10 год. він йшов до свого знайомого ОСОБА_30 та проходячи повз домоволодіння ОСОБА_16 помітив, що калитка була відчинена та почув жіночий крик з будинку домоволодіння. Після чого побачив, що вхідні двері будинку були відчинені та помітив чоловічу макушку, однак не звернув на це увагу. Прийшовши до ОСОБА_30 він розмовляв з ним близько 5 хв. та в ході розмови повідомив, що чув крики з будинку ОСОБА_16 . Коли повертався додому помітив, що вхідні двері будинку ОСОБА_16 були зачинені. Пізніше від ОСОБА_30 дізнався, що ОСОБА_12 побив потерпілу;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_31 , який пояснив, що 13.01.2015 року близько 11 год. до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 прийшов знайомий ОСОБА_29 з яким спілкувались близько 3-х хвилин, після чого останній пішов додому. Також в ході розмови ОСОБА_29 повідомив, що чув крики в домоволодінні ОСОБА_16 . Далі він сказав своєму батькові - ОСОБА_15 , щоб останній пішов подивитися до ОСОБА_16 , оскільки там чули крики, а сам залишився в дворі свого домоволодіння. Приблизно через 5 хв. батько почав його гукати, голос в нього був схвильований. Коли заходив до двору домоволодіння ОСОБА_16 зустрів обвинуваченого, який в цей час виходив з двору та пішов в напрямку свого домоволодіння. ОСОБА_12 був одягнений у фуфайку та темні штани та тримав в руках білий мішок. Далі батько сказав, що потерпіла вибігла з будинку на дорогу і вийшов на вулицю, щоб подивитися куди побігла потерпіла. Він пішов слідом за батьком, який йому розповів, що потерпіла побігла в сторону сільської ради. Особисто потерпілу не бачив та до будинку не заходив. Також батько йому розповів, що коли зайшов до будинку ОСОБА_16 , потерпіла лежала на підлозі в коридорі, а ОСОБА_12 був зверху на ній та душив її мотузкою, батько відтягнув ОСОБА_12 та потерпіла вибігла на вулицю. Також батько розповів, що ОСОБА_12 сказав, що хотів врятувати потерпілу та попросив батька принести їй води і коли батько відчиняв двері в будинок, щоб набрати води потерпілій, обвинувачений ззаду вдарив його кулаком руки по голові та почав душити за шию. Після події бачив у батька від завданого удару шишку на голові, однак останній до лікарні не звертався. Неприязних відносин між потерпілою та ОСОБА_12 не помічав. На даний час ніде не працює. Раніше неофіційно працював посезонно у чоловіка потерпілої;

-показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 13.01.2015 року близько 11 год. його син ОСОБА_31 повідомив йому про крики в домоволодінні сусідів ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого він пішов до вказаного домоволодіння, щоб подивитися, що трапилось. До домоволодіння йшов через вулицю та помітив, що калитка була відчинена. Відчинивши вхідні двері будинку він зайшов до коридору, стіни якого були в крові, та побачив, що в коридорі на полу лежала на спині потерпіла, у якої було запливше око, лице та одяг якої були в крові, на шиї у потерпілої була мотузка, яка також була в крові. Біля потерпілої на колінах стояв ОСОБА_12 , одяг якого був в крові та душив потерпілу мотузкою, з силою притискаючи мотузку обома руками до підлоги. В цей час потерпіла лежала в положенні головою до вугла зі сторони від вхідних дверей. Коли він зайшов ОСОБА_12 спохватився на ноги, мотузка залишилась на потерпілій, яка була без свідомості, хрипіла та в неї були конвульсії (двигала ногою). На його запитання, що трапилось, обвинувачений відповів, що надає потерпілій допомогу. Він сказав обвинуваченому, що потрібно зателефонувати чоловіку потерпілої, на що ОСОБА_12 сказав, що вже зателефонував і що потерпіла «вже готова». Потім у потерпілої вирівнялось дихання і ОСОБА_12 сказав, що потерпілій потрібно принести води. Коли він взявся за ручку двері, щоб зайти до будинку та набрати потерпілій води, в цей час ОСОБА_12 наніс йому ззаду сильний удар кулаком правої руки та почав з силою душити. Він відірвав руку ОСОБА_12 та відштовхнув від себе. В цей час потерпіла опритомніла та почала підніматися прохаючи про допомогу та сказала « ОСОБА_32 спаси мене, це він зі мною таке зробив». Він їй подав руку та допоміг піднятися. Потім потерпіла почала рухатися до вхідних дверей, спочатку мотузка була в неї на шиї, а потім впала на підлогу. ОСОБА_12 взяв мотузку і поклав собі в праву кишеню, а потерпіла вибігла з будинку та побігла. Він також вибіг на подвір`я та почав гукати свого сина ОСОБА_31 , а ОСОБА_12 в цей час залишився в будинку. Коли він перебував на подвір`ї ОСОБА_12 вийшов з будинку, тримаючи під рукою мішок та швидко йшов по подвір`ю, куди саме пішов він не бачив. ОСОБА_12 був одягнений у фуфайку та сірі штани. Коли прийшов син, він сказав йому заводити машину, щоб відвезти потерпілу до лікарні, а після вийшовши на дорогу побачив, що потерпіла боса побігла в сторону сільської ради озираючись. Син зустрів ОСОБА_12 за воротами. Коли обвинувачений душив його та потерпілу, то був у робочих печатках темно коричневого кольору. Виходив з будинку обвинувачений також у перчатках. Від завданого удару у нього три дні була шишка на голові, із заявою до правоохоронних органів з приводу спричинення йому ОСОБА_12 тілесного ушкодження не звертався, лише повідомив про це слідчому вже при допиті. Також слідчому повідомляв про перчатки та мотузку. Показання, які надав слідчому при допиті лише прочитав бігло та підписав. Вважає, що ОСОБА_12 його душив, щоб не було свідка. Неприязних відносин між потерпілою та ОСОБА_12 не було. Обвинуваченого знає давно, конфліктних ситуацій з ним не виникало. Показання, надані ним в судовому засіданні, є правдивими;

Свідок ОСОБА_15 також пояснив, що був присутній при проведенні працівниками міліції огляду місця події, який проводився 14.01.2015 року в післяобідній час в будинку, де проживає потерпіла, за адресою: АДРЕСА_1 . При проведенні слідчої дії також були присутні ОСОБА_33 , ОСОБА_18 та двоє працівників міліції. Під час проведення огляду працівники міліції оглядали кімнати будинку потерпілої та брали змиви крові, яка була в коридорі на стінах та підвіконні. Змиви крові складали в целофанові пакети. Також були вилучені два коврика, які були складені в білий мішок. Все, що вилучалось упаковувалось. Розписувався за вміст пакетів. Зауважень та доповнень у інших учасників слідчої дії не було. В протоколі розписувався. При дослідженні речових доказів, вилучених з домоволодіння потерпілої 14.01.2015 року повідомив, що впізнав свій підпис на бірках під №1.

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_34 , яка пояснила, що працює техпрацівницею Сугокліївської сільської ради Бобринецького району та 13.01.2015 року близько 11 год. перебувала в приміщенні сільської ради та почула крик на дворі. Після до приміщення сільської ради зайшла потерпіла, яка була без взуття та одягнута в сірі штани та светр. Потерпіла була вся в крові та у неї була гематома на голові. Зайшовши потерпіла сказала, щоб зачиняли двері, бо її вбиває ОСОБА_12 . Вона погукала голову сільської ради ОСОБА_35 , яка забрала потерпілу. В цей день потерпіла не розповідала їй про обставини події;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_35 , яка пояснила, що працює сільським головою Суголіївської сільської ради Бобринецького району та 13.01.2015 року перебувала у приміщенні сільської ради. Коли її погукала ОСОБА_34 вона перебувала у своєму кабінеті та вийшовши в коридор побачила потерпілу, яка була без взуття. Голова потерпілої була в крові, на обличчі були порізи, над бровою була синя смуга ніби була тріснута брова, светр, в який була одягнута потерпіла, теж був в крові. В області шиї у потерпілої була тонка смуга, вважає, що від мотузки. Потерпіла сказала, щоб зачинили вхідні двері, бо її вбиває ОСОБА_12 та прохала допомогти ОСОБА_27 , який залишився. Потерпіла сказала, що в неї болить живіт, оскільки обвинувачений давив колінами в живіт та давив за шию мотузкою. Також потерпіла розповіла, що ОСОБА_15 допоміг їй вибігти з будинку. Вона викликала працівників міліції, а секретар сільської ради викликала швидку допомогу. ОСОБА_12 в той день не бачила. Конфліктних ситуації у обвинуваченого з потерпілою не було; До вказаної події компрометуючих матеріалів на обвинуваченого до сільської ради не надходило;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_36 , яка пояснила, що працює землевпорядником Сугокліївської сільської ради Бобринецького району. 13.01.2015 року вона перебувала на робочому місці в своєму кабінеті та почула крик. Коли вона відчинила двері побачила, що до приміщення сільської ради забігла жінка без взуття у светрі та спортивних штанях. Жінку вона відразу не впізнала, оскільки вона була вся в крові. Потім зрозуміла, що це була потерпіла, яка сказала, що її вбиває ОСОБА_12 за брехню. Потерпіла ледь трималася на ногах. Вони взяли її під руку та повели в кабінет секретаря. Волосся в потерпілої було мокре від крові, обличчя було також в крові, була розбита брова та на шиї була темна смуга товщиною з палець. Вона зателефонувала до ОСОБА_37 , якому розповіла про подію та попрохала, що він пішов до домоволодіння ОСОБА_16 . Потерпіла розповідала, що ОСОБА_12 давив її в живіт та душив її та вона ледь вирвалась. ОСОБА_12 знає та може охарактеризувати з позитивної сторони;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_38 , яка пояснила, що працює секретарем Сугокліївської сільської ради Бобринецького району. 13.01.2015 року вона перебувала на робочому місці в своєму службовому кабінеті та почула крики з коридору. Вийшовши з кабінету вона побачила потерпілу, волосся та обличчя якої були залиті кров`ю. Потерпіла сказала, що її вбиває ОСОБА_12 . Вона разом з ОСОБА_36 завели потерпілу до її кабінету та посадили на стілець. ОСОБА_36 витерла кров з обличчя потерпілої та вона помітила, що в неї з лівої сторони була гематома на голові, розбита брова, на лівій щоці була різана рана. Потім потерпіла почала втрачати свідомість та вони поклали її на кушетку. Потерпіла сказала, що в неї болить живіт та болить у горлі, оскільки ОСОБА_12 давив в живіт та душив її мотузкою. Також розповіла, що коли обвинувачений вбивав ОСОБА_15 їй вдалося вибігти на двір. Вона викликала швидку допомогу, а сільський голова працівників міліції. Також була присутня при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого в домоволодінні ОСОБА_16 ;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_39 , який пояснив, що 13.01.2015 року близько 11 год. до нього зателефонувала ОСОБА_36 та сказала бігти до домоволодіння ОСОБА_16 , де ОСОБА_12 вбиває ОСОБА_15 . На дорозі біля домоволодіння він побачив ОСОБА_15 у якого борода та шия були в крові та була гуля на затилку голови. ОСОБА_15 в день події йому розповів, що зайшовши у веранду будинку ОСОБА_16 побачив, що над потерпілою сидів ОСОБА_12 і давив її мотузкою за шию. Обвинувачений піднявся та попросив ОСОБА_15 принести води. Коли ОСОБА_15 йшов за водою обвинувачений вдарив його кулаком в голову і почав давити за шию. В цей час потерпіла опритомніла та вибігла з будинку. В день події обвинуваченого не бачив;

- показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_33 , яка пояснила, що 13.01.2015 року вона зі своїм сусідом ОСОБА_18 о 08 год. ранку поїхали до м. Бобринець. Коли поверталися назад до неї зателефонував її чоловік ОСОБА_15 , який тривожним голосом сказав, що потерпілій погано та щоб вони швидше їхали. Коли приїхали до домоволодіння ОСОБА_16 близько 11 год. побачила, що біля двору на дорозі стояв її чоловік ОСОБА_15 із сином ОСОБА_40 . Також підійшли ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 . Чоловік тримався за голову, в нього була велика шишка на голові, борода і шия були в крові. Після події у чоловіка були сильні головні болі, в лікарню не зверталися, до міліції також. В день події ОСОБА_15 розповів, що до сина прийшов ОСОБА_29 , який розповів, що чув крики з домоволодіння ОСОБА_16 . Чоловік відразу пішов до будинку ОСОБА_16 та відчинивши двері побачив потерпілу, яка лежала на підлозі, а ОСОБА_12 був схилений над нею та душив її мотузкою за шию, деталей не розповідав. Ознак життя в потерпілої майже не було, вона тільки совала ногами. Потім чоловік почав говорити ОСОБА_12 , що потрібно зателефонувати чоловіку потерпілої, але ОСОБА_12 сказав, що вже зателефонував та що марно когось викликати, оскільки в потерпілої вже конвульсії. Потім чоловік хотів набрати потерпілій води, а ОСОБА_12 вдарив його ззаду по голові та почав душити. В цей час потерпіла прийшла в свідомість, чоловік допоміг потерпілій підвестися. Потерпіла хотіла вийти з будинку, ОСОБА_12 схопив її за светр та почав тягнути назад, однак потерпіла вирвалась, скинула з шиї мотузку та побігла в сторону сільської ради. Чоловік почав гукати сина. Син зустрів ОСОБА_12 біля калитки, коли той виходив з двору з мішком. Чоловік розповідав, що у потерпілої сильно була розбита голова, залите око та вона вся була в крові. Потерпілу в день події бачила лише вранці, ОСОБА_12 в той день не бачила. Родини між собою не сварилися. Від ОСОБА_12 наміру вбити потерпілу не чула.

Також свідок ОСОБА_33 надала показання про те, що була присутня при проведенні працівниками міліції огляду місця події, який проводився 14.01.2015 року в післяобідній час в будинку, де проживає потерпіла, за адресою: АДРЕСА_1 . При проведенні слідчої дії також були присутні ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та двоє працівників міліції. Під час проведення огляду працівники міліції зняли змиви зі стін та підвіконника в коридорі будинку, які поскладали в целофанові пакети. Також працівники міліції оглядали коврик, який поклали у мішок, який не зав`язували. Також, не бачила, щоб зав`язувались кульки. На кульках та мішку підписи не ставила. Бірок на кульках не було. Огляд тривав близько 30 хв., при проведенні огляду не відволікалась. З протоколом, який був складений за результатами проведення слідчої дії ознайомилась, після чого розписалась в ньому. Зауважень та доповнень у неї та інших учасників процесу не було.

Під час огляду речових доказів пояснила, що речові докази, вилучені в ході огляду місця події домоволодіння потерпілої, упаковувались в її присутності. На бірках вона та її чоловік ОСОБА_15 розписувались. При дослідженні речових доказів, вилучених з домоволодіння потерпілої 14.01.2015 року повідомила, що впізнала свій підпис на бірках під №2. Покази, надані нею є правдивими. У неї та чоловіка ОСОБА_15 не було зауважень до проведення слідчої дії. Зацікавленості в розгляді справи немає. Підстав для оговору обвинуваченого немає.

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що потерпіла є його дружиною. 13.01.2015 року з 08 год. ранку він разом з ОСОБА_33 перебував у м. Бобринець та коли поверталися назад до ОСОБА_33 зателефонував ОСОБА_15 , який сказав, щоб їхали швидше, бо сталося горе. Коли приїхав додому побачив, що біля його домоволодіння стояли мешканці села та ОСОБА_44 сказала, щоб він їхав до сільської ради, оскільки з дружиною трапилося горе. Приїхавши до сільської ради він побачив дружину, одяг та лице якої були в крові, розбита брова. Потерпіла кричала, що ОСОБА_12 приходив її вбивати. Також повідомив, що 12.01.2015 року до нього приходив ОСОБА_12 подивитися на сільськогосподарську техніку, яку він придбав. В ході розмови з ОСОБА_12 , останній попросив в борг кошти в сумі 50000 грн., для яких цілей не сказав. На прохання ОСОБА_12 він відмовив, мотивуючи тим, що гроші йому потрібні для придбання сільськогосподарської техніки. Також він повідомив ОСОБА_12 , що 13.01.2015 року о 08 год. ранку буде їхати до м. Бобринець та запропонував останньому поїхати разом, однак обвинувачений відмовився.

Раніше один раз позичав обвинуваченому кошти, які останній довго не віддавав та ще два рази відмовив обвинуваченому та його дружині позичити кошти. У ОСОБА_12 нічого не позичав та останній нічого не повинен був йому принести. Неприязних стосунків з обвинуваченим не мав, наміру помститися обвинуваченому також, підстав для оговору обвинуваченого не має.

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_45 , який пояснив, що перебуває в родинних стосунках з потерпілою, яка є його матір`ю. 14.01.2015 року до нього прийшов його кум ОСОБА_46 , який повідомив, що вдома трапилося горе, та він відразу поїхав до м. Бобринець. На наступний день він бачив матір в лікарні, у якої було повністю синє та опухле лице. Також бачив у матері на шиї дві сині смуги від мотузки товщиною з палець. Зі слів матері йому відомо, що до домоволодіння прийшов ОСОБА_12 , якому вона відчинила двері. Зайшовши до будинку ОСОБА_12 дав їй мішок, сказавши, що приніс його ОСОБА_18 . В той час коли мати хотіла поставити мішок до котельні, ОСОБА_12 раптово почав бити матір руками по голові після чого почав душити мотузкою, яку накинув їй двічі навколо шиї, сказавши, що «за брехню». Від ударів ОСОБА_12 мати впала та втратила свідомість. Від нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 мати вдалося вирватися завдяки ОСОБА_15 , який допоміг їй піднятися та вона вибігла з будинку, прямуючи до сільської ради. Неприязних відносин з обвинуваченим та його родиною не мав. Допомагав ОСОБА_12 у веденні сільського господарства. Також повідомив, що його батько ОСОБА_18 не позичав обвинуваченому кошти;

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_47 , який пояснив, що 13 січня 2015 року близько 10 год. знаходився на території майстерні, яка розташована неподалік домоволодіння ОСОБА_16 , куди прийшов ОСОБА_29 , який в ході розмови повідомив, що прямує до ОСОБА_30 після чого пішов. Через деякий час прибігла ОСОБА_34 , яка була дуже схвильована та сказала, щоб бігли до домоволодіння ОСОБА_16 , оскільки там ОСОБА_12 вбиває ОСОБА_15 . Прийшовши до домоволодіння він побачив ОСОБА_15 у якого обличчя було в крові та на голові була шишка. ОСОБА_15 розповів, що коли зайшов до будинку Павлушів побачив ОСОБА_12 , який давив потерпілу у веранді, та сказав, що вона вже готова, попрохавши ОСОБА_15 принести потерпілій води. Коли ОСОБА_15 пішов за водою, обвинувачений наніс йому удар по голові. ОСОБА_12 знає досить давно, агресії за ним не помічав, суперечок між ним та обвинуваченим також не було. В день події потерпілу не бачив.

Вина ОСОБА_12 також підтверджується і сукупністю наступних доказів:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.01.2015 року згідно якого ОСОБА_18 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_12 , 1949 року народження, який 13.01.2015 року спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден та тілі та обличчі його дружині ОСОБА_10 (Т.1 а.с.7);

-протоколом огляду місця події від 14.01.2015 року, проведеного за участю власника домоволодіння ОСОБА_18 в АДРЕСА_3 , в присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_33 , яким являється територія домоволодіння, що розташована в АДРЕСА_3 в ході проведення якого в приміщенні будинку виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору з підвіконня, змив речовини бурого кольору з стіни біля вхідних дверей будинку, виріз паласу з плямами РБК (Т.1 а.с.8-9);

-речовим доказом - змивом речовини бурого кольору з підвіконня біля вхідних дверей та змивом речовини бурого кольору з стіни біля вхідних дверей до середини будинку, виявлені та вилучені 14.01.2015 року в ході огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 ;

-речовим доказом вирізом з паласу (об`єкти №№ 1-3), з лицьової сторони зеленого кольору, зі зворотної сірого, краї розволокненні, бувший у використанні, забруднений, розмірами 88,7х119,7 см., який було виявлено та вилучено 14.01.2015 року в ході огляду домоволодіння потерпілої ОСОБА_10 ;

- речовим доказом - зразком крові ОСОБА_48 ;

-висновком експерта судової імунологічної експертизи №215 від 31.03.2015 року, згідно якого наданий на дослідження рідкий зразок крові ОСОБА_10 (об`єкт №1), належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО (Т.1 а.с.122-124);

-речовим доказом - зразком крові ОСОБА_12 ;

-висновком експерта судової імунологічної експертизи №216 від 31.03.2015 року, згідно якого наданий на дослідження рідкий зразок крові ОСОБА_12 (об`єкт №1), належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВ0 (Т.1 а.с.135-137);

-висновком експерта №218 судової імунологічної експертизи від 31.03.2015 року, у відповідності якого згідно висновку експерта №215 від 31.03.2015 року кров ОСОБА_10 (об`єкт №1), належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО. Згідно висновку експерта №216 від 31.03.2015 року кров ОСОБА_12 (об`єкт №1), належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВ0. На наданому на дослідження вирізі з паласу (об`єкти №№1-3), виявлена кров людини групи 0 (І) з ізогемаглютинами анти А і анти В ізосерологічної системи АВ0. Виявлена кров може походити від особи (осіб), кров яких належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинами анти А та анти В ізосерологічної системи АВ0, у тому числі і від ОСОБА_10 (Т.1 а.с. 144-147);

-висновком експерта №217 судової імунологічної експертизи від 31.03.2015 року у відповідності до якого об`єкт, наданий на дослідження, надійшов в НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області в напівпрозорому поліпропіленовому пакеті, горловина якого прошита нитками білого кольору, кінці яких оклеєні відбитком круглої печатки: «БОБРИНЕЦЬКИЙ РВ УМВС № … (нерозбірливо)» виконаної на папері. Разом до паперової бирки. Паперова бирка з пояснювальними написами від руки, які виконані барвником синього кольору: «Змиви вилучені 14.01.2015 при огляді домоволодіння по АДРЕСА_4 ст. слідчий (підпис) ОСОБА_49 217» (рисунок 2.1; 2.2 ілюстративної таблиці, додаток 2). Упаковка не порушена та забезпечує збереження об`єкта дослідження й запобігання несанкціонованому доступу до нього. Вміст упаковки відповідає переліку, наведеному на упаковці та в постанові про призначення судової експертизи. При відкритті пакету встановлено, що в ньому знаходиться два напівпрозорих поліетиленових пакета. Для зручності подальшого опису і дослідження пакети було позначено умовними номерами: «№1», «№2» (рисунок 2.3; 2.4 ілюстративної таблиці, додаток 2).

1. Напівпрозорий поліпропіленовий пакет, горловина якого прошита нитками білого кольору, кінці яких оклеєні відбитком круглої печатки: «БОБРИНЕЦЬКИЙ РВ УМВС №» виконаної на папері разом до паперової бирки. Паперова бирка з пояснювальними написами від руки, які виконані барвником синього кольору: «Змив речовини бурого кольору з підвіконня будинку в АДРЕСА_5 ) (підпис) 2) (підпис)». Упаковка не порушена та забезпечує збереження об`єкта дослідження й запобігання несанкціонованому доступу до нього. Вміст упаковки відповідає переліку, наведеному на упаковці та в постанові про призначення судової експертизи (рисунок 2.5; 2.6 ілюстративної таблиці, додаток 2). При відкритті пакета встановлено, що в ньому знаходиться фрагмент марлі …. .

2. Напівпрозорий поліпропіленовий пакет, горловина якого прошита нитками білого кольору, кінці яких оклеєні відбитком круглої печатки: «БОБРИНЕЦЬКИЙ РВ УМВС № … (нерозбірливо) №» виконаної на папері разом до паперової бирки. Паперова бирка з пояснювальними написами від руки, які виконані барвником синього кольору: «Змив речовини бурого кольору з стіни в біля вхідних дверей в с. Сугокліївка по вул. Лісній 1 Поняті 1) (підпис) 2) (підпис)». Упаковка не порушена та забезпечує збереження об`єкта дослідження й запобігання несанкціонованому доступу до нього. Вміст упаковки відповідає переліку, наведеному на упаковці та в постанові про призначення судової експертизи (рисунок 2.7; 2.8 ілюстративної таблиці, додаток 2). При відкритті пакета встановлено, що в ньому знаходиться фрагмент марлі …. . Два змиви після завершення експертного дослідження разом з первісною упаковкою запаковані в пакет для речових доказів Експертної служби МВС України №0295413, з пояснювальними написами і підписами експерта (рисунок 2.9; 2.10 ілюстративної таблиці, додаток 2), та повертаються ініціаторові.

Експерт прийшов до висновків, що згідно висновку експерта №215 від 31.03.2015 року кров ОСОБА_10 , належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО. Згідно висновку експерта №216 від 31.03.2015 року кров ОСОБА_12 , належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВ0. На наданих на дослідження двох змивах (об`єкти №№1-2), виявлена кров людини групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО. Виявлена кров може походити від особи (осіб), кров яких належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А та анти В ізосерологічної системи АВО, у тому числі і від ОСОБА_10 (Т.1 а.с.165-169);

-речовим доказом - светром, платком, вилучених у ОСОБА_10 ;

-висновком експерта №214 судової імунологічної експертизи від 31.03.2015 року у відповідності до якого згідно висновку експерта №215 від 31.03.2015 року кров ОСОБА_10 , належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО. Згідно висновку експерта №216 від 31.03.2015 року кров ОСОБА_12 , належить до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВ0. На наданих на дослідження светрі (об`єкти №№1-16) та платку (об`єкти №№17-20), виявлена кров людини групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А і анти В ізосерологічної системи АВО. Виявлена кров може походити від особи (осіб), кров яких належить до групи 0 (І) з ізогемаглютинінами анти А та анти В ізосерологічної системи АВО, у тому числі і від ОСОБА_10 (Т.1 а.с.154-158);

-протоколом огляду предметів від 22.04.2015 року, яким оглянуто: криміналістичний пакет №0295413 упакований та скріплений биркою, всередині якого відповідно до записів на бирці знаходиться два змиви та первісна упаковка; криміналістичний пакет №2035139, упакований та скріплений биркою, всередині якого знаходиться виріз паласу та первісна упаковка (Т.1 а.с.11);

-епікризом №150 відносно ОСОБА_10 , жительки с.Сугокліївка Бобринецького району Кіровоградської області, про те, що остання знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Бобринецької ЦРЛ з 13.01.2015 року по 04.02.2015 року. Доставлена швидкою медичною допомогою в приймальне відділення ЦРЛ. Госпітоалізована в 13.15 в хірургічне відділення зі скаргами на головний біль, головокружіння, біль в ділянці ран та м`яких тканин голови, біль в ділянці шиї, грудної клітини, грудного та поперечного відділів хребта. Зі слів хворої 13.01.2015 року біля 10.00-10.30 у власному домоволодінні була побита та проводилась спроба задушення, замаху на вбивство громадянином ОСОБА_12 , який самовільно потрапив у власне домоволодіння в момент відсутності вдома її чоловіка. … Діагноз: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Ушиблені рани обох лобно-скроневих ділянок голови. Множинні ушиби, синці м`яких тканин голови, шиї. Ушиб здавлення м`яких тканин та хрящів гортані /спроба задушення/. Ушиб грудної клітини, грудного та поперекового відділів хребта. Перелом тіла Л1 ІІ-ІІІ ст. /застарілий компресійний ?/. Ушиб нирок. Гострий посттравматичний пієлонефрит, посттравматичний естеноневротичний та депресійний синдром. Супутній діагноз: ЖКХ. Хронічний калькульозний холецистит. Поширений остеохондроз хребта. … Лікування: 13.01.15 року під м. знеболенням ПХО ран, Л лізим есцинат ф.р-н №аХл, актовегін, метамакс, амінокарп. к-та цераксон, цефтриаксон, етамзілат, трифас, лорікацин, ауроксетіл, анальгін, димедрол, діклоберл, кеталонг, метоклопрамід, гліцисед, барбовал, діокор. В результаті лікування рани загоїлись, зняті шви. Т тіла нормалізувалась. Ан. крові, та сечі нормалізувались. Зберігається біль в поперековій ділянці, головний біль, періодично підвищення А/Т, порушення сну, відчуття тривоги і страху. Виписана на амбулаторне лікування під сто стеження сімейного лікаря. Рекомендовано консультація психіатра, психолога. (Т4 а.с.62, копія Т1 а.с.35);

-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 13.01.2013 року старшого слідчого ОСОБА_49 , згідно якої призначено по кримінальному провадженню №0000012 судово-медичну експертизу, проведення якої доручено судмедексперту Бобринецького відділення СМЕ, за змістом пунктів 3, 4 якої ініціатор постановив для ознайомлення експерту представити по мірі необхідності матеріали кримінального провадження №0000012, для дослідження експерту представити ОСОБА_10 , яка перебуває на лікуванні в Бобринецькій ЦРЛ (Т1 а.с.170);

-висновком експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року відповідно до якого 1. згідно наданої на дослідження медичної документації у гр. ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: А) Рани на правій та лівій лобно-скроневій ділянці. Б) Синці в ділянці очей та обличчя, (точна локалізація, та кількість в медичній документації незазначена), странгуляційна борозна в ділянці шиї. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупих предметів (предмету), індивідуальні ознаки травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути в термін, що зазначений в обставинах випадку. 2. Згідно правил судово-медичної оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ №6 від 6.17.1995 року) тілесні ушкодження описані в пункті 1 А мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Тілесні ушкодження описані в пункті 1 Б мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Діагноз ЗЧМТ струс головного мозку при оцінці ступеня тяжкості не враховувався та як відсутня об`єктивна симптоматика яка б підтверджувала даний діагноз, згідно консультації лікаря нейрохірурга Кіровоградської обласної лікарні від 22.01.2015 року, клінічної та томографічної патології центральної нервової системи не виявлено. Діагноз посттравматичний пієлонефрит непідлягає судово-медичній оцінці так як згідно заключення УЗД Кіровоградської обласної лікарні від 23.01.2015 року мають ознаки хронічного пієлонефриту, мікрорліти обох нирок, відповідно до правил оцінки ступеня тяжкості тілесних ушкоджень загострення попередніх захворювань не підлягає судово-медичній оцінці. Згідно даних МСКТ хребта мається застарілий компресійний перелом тіла Л 1 хребця судити про термін виникнення якого не представляється можливим. 3. Тілесні ушкодження описані в медичній документації ОСОБА_10 , мають загальні ознаки не однократної травмуючої дії тупих предметів (предмету) в ділянці голови та шиї. Дані тілесні ушкодження могли виникнути в термін що зазначений в обставинах випадку. 4.Вказані тілесні ушкодження немогли виникнути внаслідок падіння з висоти власного зросту. 5. Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки травмуючої дії тупих предметів. Для вирішення питання виникнення ушкоджень за конкретних умов необхідно проведення ситуаційної судово-медичної експертизи (Т.1 а.с.173-175);

-запитом старшого слідчого ОСОБА_49 №26/2444 від 12.02.2014 року до головного лікаря Бобринецької ЦРЛ ОСОБА_50 про витребування медичної картки стаціонарного хворого №150 реанімаційно-хірургічного відділення Бобринецької ЦРЛ на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку с.Сугокліївка Бобринецького району (Т2 а.с.139);

-листом Бобринецької центральної районної лікарні від 12.05.2015 року №581 про надання адміністрацією ЦРЛ старшому слідчому ОСОБА_51 на запит від 07.05.2015 року №26/1444 медичної картки стаціонарного хворого №150 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки села Сугокліївка, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в реанімаційному та хірургічному відділеннях Бобринецької ЦРЛ в період з 13.01.2015 року по 04.02.2015 року (Т2 а.с.140);

-висновком експерта №35 від 19.05.2015 року відповідно до якого на підставі вивчення медичної документації та матеріалів справи судово-медична експертна комісія приходить до наступних підсумків:

1.Згідно наданої на дослідження медичної документації у гр. ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: а) рани на правій та лівій лобно-скроневій ділянках. б) синці в ділянці очей (конкретна локалізація та кількість в медичній документації не вказана), набряк м`яких тканин в ділянці очей та шиї, «…слід по типу странгуляційної борозни …» в ділянці шиї (характер, ознаки, конкретна локалізація не вказано).

2.Так, як характер та морфологічні ознаки ушкоджень в медичній картці не описані, конкретно говорити про строк виникнення ушкоджень не можливо, але не виключається виникнення їх 13.01.2015 року.

Вказані тілесні ушкодження мають загальні ознаки дії тупих предметів (предмету), індивідуальні ознаки травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися.

3.У зв`язку з тим, що кількість тілесних ушкоджень в медичній документації не вказана, говорити про кількість травматичних впливів, від яких вони виникли, не можливо.

4.Рани на голові відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, синці відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6 пп 2,3,2а; 2,3,5; 2,3,3;

Діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку при оцінці ступеня тяжкості не враховувався, так як в наданій медичній документації відсутня об`єктивна неврологічна симптоматика, яка б підтверджувала даний діагноз, згідно методичних рекомендацій «Сучасні принципи судово-медичної експертизи при струсі головного мозку» Міністерства охорони здоров`я України, Київ -2009. Діагноз посттравматичний пієлонефрит не підлягає судово-медичній оцінці, так як згідно заключення ультразвукового дослідження Кіровоградської обласної лікарні від 23.01.2015 року у гр. ОСОБА_10 маються ознаки хронічного пієлонефриту, мікроліти обох нирок, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 року №6 пп 4.7. загострення попередніх захворювань не враховується при оцінці степеня тяжкості. Згідно даних рентгенограм МСКТ хребта мав місце компресійний перелом першого поперекового хребця, судити про термін виникнення якого не представляється можливим, тому по ступеню тяжкості не оцінювався.

Тривале перебування на лікуванні зумовлено загостренням захворювань, які мали місце раніше у гр. ОСОБА_10 хронічний пієлонефрит, розповсюджений остеохондроз хребта.

5.Судово-медичних даних, по яким можливо було би судити про розташування нападника на потерпілу, в момент спричинення кожного з тілесних ушкоджень, не має.

6.7. Згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження «….. слід по типу странгуляційної борозни ….» Характер, розташування в медичній картці стаціонарного хворого №150 не описаний. Тому говорити про строки виникнення, механізм утворення, взаєморозташування потерпілої та нападника в момент спричинення не можливо. Дане ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В наданій медичній карті ознак розвитку механічної асфіксії не описано.

8. Враховуючи локалізацію ушкоджень, виявлених у потерпілої і їх взаєморозташування, виключає можливість утворення цих ушкоджень при падінні з положення стоячи, в т.ч. і не одноразовому.

9. Судово-медичних даних, по яким можливо було б говорити про одночасність чи неодночасність утворення тілесних ушкоджень, не має.

10. Локалізація ушкоджень доступна для спричинення їх власноруч, але не характерна для спричинення власною рукою.

11. Так, як в наданій медичній карті не описаний характер ушкоджень, морфологічні ознаки, конкретна локалізація пошкоджень, говорити про можливість чи неможливість виникнення цих ушкоджень при утриманні руками, здавлювання різних частин тіла, притискання до поверхні підлоги руками, ногами чи іншими частинами тіла неможливо (Т.2 а.с.146-151):

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2015 року та фототаблицями до нього, проведеного за участю свідка ОСОБА_15 , представника ОСОБА_11 , який в присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_52 перебуваючи в приміщенні коридору будинку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 добровільно розповів та показав, що 13.01.2015 року зайшовши до будинку помітив, що в коридорі на землі в положенні лежачи на спині лежала ОСОБА_10 , а поряд з нею з правого боку знаходився на колінах ОСОБА_12 , який за допомогою мотузки, яка була накинута на шию ОСОБА_10 душив її. Помітивши це він запитав, що він робить, на що ОСОБА_12 відповів, що надає допомогу. Після цього ОСОБА_15 сказав, що необхідно кликати на допомогу чи телефонувати чоловіку потерпілої. На дані слова ОСОБА_12 сказав, що про все повідомив чоловіку потерпілої та в цей час уже підвівся на ноги. Потерпіла в цей час лежала на спині, хрипіла та билась в конвульсіях. ОСОБА_15 наполягав на тому, що потерпілій необхідно допомогти, але ОСОБА_12 відповів, що вона вже готова. В цей час дихання потерпілої вирівнялось та почала подавати ознаки життя. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_15 щоб він приніс їй з дому води, але ОСОБА_15 не послухав його та хотів набрати води в домі потерпілої, оскільки знав, де вона знаходиться. В цей час коли ОСОБА_15 підійшов до дверей, які ведуть до кімнат будинку, він відчув сильний удар в потилицю. При цьому на манекені показав локалізацію нанесення тілесних ушкоджень, які були йому завдані ОСОБА_12 . Після завданого удару ОСОБА_12 правою рукою схопив за шию ОСОБА_15 та почав душити з силою таким чином, що ОСОБА_15 вирішив, що ОСОБА_12 намагається його вбити як свідка. Далі ОСОБА_15 на манекені показав, яким чином ОСОБА_12 душив його правою рукою стоячи позаду нього. ОСОБА_15 правою рукою звільнився від ОСОБА_12 , відтягнувши його руку за одяг, в якому був одягнений ОСОБА_12 Звільнившись від ОСОБА_12 він помітив, що потерпіла сіла дещо підвівшись в положенні лежачи на спині та він допоміг їй підвестися на ноги, щоб остання могла вийти з дому. Коли ОСОБА_10 намагалась вийти з дому ОСОБА_12 схопив її за одяг та намагався затягнути до будинку. ОСОБА_15 в цей час тримав ОСОБА_12 за ліву руку, щоб звільнити потерпілу від ОСОБА_12 , який своєю правою рукою тримав її за одяг. В цей час ОСОБА_15 також помітив, що з шиї потерпілої впала мотузка. Потерпіла вирвалась з рук ОСОБА_12 та побігла з території свого дому в напрямку сільської ради. ОСОБА_15 вийшов слідом за потерпілою. ОСОБА_12 перебував в будинку, приблизно 20 секунд, після чого вийшов з дому з білим мішком та пішов у невідомому напрямку. Далі ОСОБА_15 вийшов до дороги де зустрів ОСОБА_53 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 , яким розповів про обставини події, яка відбулась (Т.1 а.с.91-96);

-висновком експерта №21 судово-медичної експертизи від 20.02.2015 року відповідно до якого тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_10 описані у висновку експерта №4 від 19.01.2015 року Бобринецького відділення СМЕ, могли виникнути за тих умов, що зазначені в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 де зазначено, що останній бачив «що в коридорі на землі в положенні лежачи на спині лежала громадянка ОСОБА_56 , а поряд з нею з правового боку знаходився на колінах громадянин ОСОБА_12 , який за допомогою мотузки, яка була накинута на шию ОСОБА_10 душив її» тому не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень в ділянці шиї у вигляді странгуляційної борозни за тих умов що зазначені в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 (Т.1 а.с.183 - 184);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20 травня 2015 року за участю підозрюваного ОСОБА_12 та захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , який у присутності понятих ОСОБА_57 , ОСОБА_38 розповів як саме він 13.01.2015 року зайшов до двору домоволодіння ОСОБА_10 , розташоване в АДРЕСА_2 та підійшов до вхідних дверей будинку, які були дещо прикритими. Відчинивши двері він став на порозі вхідних дверей та помітив навпроти себе ОСОБА_10 , яка стояла від нього на відстані близько 1,5 метра та була розпатлана. Запитавши її, що трапилось, вона висловилась «Варвари Ви» та зненацька впала на підлогу лицем до полу, таким чином, що її правий бік голови опинився впритул біля кута 90. Коли потерпіла піднімалась він помітив, що у неї з обличчя текла кров, яку вона руками розтерла по обличчю до шиї, та підігнувши під себе коліна почала підніматись, ще не вставши повністю на весь зріст знову зненацька впала на підлогу вже спиною до підлоги, таким чином, що її голова опинилась знову біля нового кута в будинку, таким чином, що права та ліва сторона голови опинились між двох стін в куті розмірами 90. Далі ОСОБА_12 розповів, що після даного падіння потерпілої він схилився над нею та взявши ліву руку потерплої в свою руку тричі підіймав її, щоб остання почала дихати, при цьому говорив, щоб вона дихала. В подальшому до середини приміщення увійшов ОСОБА_17 з яким у нього виникла розмова. В подальшому він помітив, що потерпіла підвелася на ноги та вийшла з дому, ОСОБА_17 пішов слідом за нею та він вийшов з будинку до двору, а потім пішов до свого домоволодіння (Т.2 а.с. 178-179);

- висновком експерта №40 від 25.05.2015 року відповідно до якого згідно наданої на дослідження медичної документації у гр. ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді ран (2) в правій та лівій лобно-скроневих ділянках, синці в ділянці очей, набряк м`яких тканин в ділянці очей та шиї, «слід по типу странгуляційної борозди» в ділянці шиї. Відсутність ушкоджень м`яких тканин нижніх та верхніх кінцівок, обличчя, тулубу, у вигляді саден, набряку м`яких тканин з урахуванням пошкоджень в ділянці правої та лівої лобно-скроневих ділянок, свідчать про те, що вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_10 не могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_12 під час слідчого експерименту 20.05.2015 року (Т.2 а.с. 186-188);

-висновком судово-психіатричного експерта №172 від 24.03.2015 року згідно якого ОСОБА_12 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_12 слід вважати осудним. На даний час ОСОБА_12 психічним захворюванням не страждає. Застосування медичного характеру не потребує (Т.2 а.с.45-47);

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_58 , який пояснив, що працює лікарем-хірургом та був лікарем потерпілої ОСОБА_10 та повністю вів її лікувально-діагностичний процес. Потерпіла знаходилась на стаціонарному лікуванні з 13.01.2015 року по 04.02.2015 року.

13.01.2015 року о 13 год. 15 хв. потерпіла була госпіталізована до Бобринецької ЦРЛ, при поступленні загальний стан хворої був середньої тяжкості, вона була в свідомості, адекватно відповідала на запитання, була дуже налякана, в стресовому стані, плакала, відчувала страх. У потерпілої при поступленні були численні травми, а тому з метою виявлення тяжких пошкоджень і розривів внутрішніх органів хвору на короткий термін було госпіталізовано до відділення інтенсивної терапії для первинної діагностики. Госпіталізуючи потерпілу до відділення інтенсивної терапії керувався численними травмами та невстановленим діагнозом. Після того як стан потерпілої стабілізувався вона була переведена для подальшого лікування до хірургічного відділення.

У потерпілої по окружності шиї була странгуляційна борозна, яка була у вигляді однієї тонкої, до 1 см. вдавленої полоси, не рівномірно розташована у верхній третій шиї, мала косий напрямок, спереду назад йшла вверх, справа не була виражена, а зліва у попередньо-боковій поверхні більш виражена.

Наявність борозни свідчить, що проводилось удушення.

Під час поступлення потерпілої не описав ознак странгуляційної борозни, оскільки потерпіла поступила з численними травмами, а тому він більше був зосереджений на лікувально-діагностичному процесі, та вважав, що це повинен зробити експерт.

Через день потерпілу допитував слідчий та в його присутності потерпілу фотографував її син. Підтвердив, що на фотознімках потерпіла зображена у тому вигляді, в якому поступила на лікування. Також вказав, що на фотознімках у потерпілої видно на шиї странгуляційну борозну. Епікриз 150 складав при виписці хворої. У епікризі зазначив про обставини випадку, епікриз писав зі слів потерпілої. Тривале перебування на лікуванні потерпілої викликане загостренням хвороб внаслідок отриманих під час події травм. Діагноз, який він встановив не є кінцевим, він може змінюватися після виписки. Під час лікування потерпілої використовувались ліки, зазначені в епікризі, які були придбані потерпілою, а не за рахунок держави.

- показаннями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_59 , який пояснив, що проводив судово-медичну експертизу ОСОБА_10 №4 від 12.02.2015 року, при проведенні якої керувався наказом №6 від 17.01.1995 року та постановою слідчого від 13.01.2015 року. Експертизу проводив на підставі медичної документації, наданої працівниками міліції, а саме: медична картка стаціонарного хворого №150 Бобринецької ЦРЛ, СКТ голови шийного відділу хребта, черепа, грудного відділу хребта та грудної клітини. Із запису в медичній картці стаціонарного хворого на шиї візуалізується слід по типу странгуляційної борозни, однак відсутня її описова частина, а саме: розташування, направлення, чітка локалізація. Експертиза проводилась ним об`єктивно, порушень при проведенні експертизи не було. При проведенні експертизи необхідності оглядати потерпілу не було, оскільки постанова слідчого була отримана 19.01.2015 року, тобто пройшов термін від дня отримання потерпілою тілесних ушкоджень, крім того потерпіла знаходилась на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділенні Бобринецької ЦРЛ. Не звертався до слідчого в письмовій формі із запитом щодо можливості чи неможливості проведення огляду потерпілої. Вважає, що локалізація даних тілесних ушкоджень доступна для власноручного спричинення. Медична документація надходила для огляду разом з постановою. Також проводив судово-медичну експертизу ОСОБА_10 , за результатами якої склав висновок експерта №21 від 20.02.2015 року.

-показаннями допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_60 , який пояснив, що має стаж по спеціальності 34 роки та ним складався висновок експерта №35 від 19.05.2015 року. На дослідження було надано медичну картку стаціонарного хворого, амбулаторну картку і висновок судово-медичного експерта №4 від 12.02.2015 року. Експертиза проводилась комісійно, підставою для проведення якої стала постанова слідчого. Для участі в комісії було також запрошено спеціаліста в області нейрохірургії та неврології ОСОБА_61 . При проведенні експертизи особисте обстеження потерпілої не проводилось, оскільки пройшов значний проміжок часу з дня події до дня проведення експертизи. Крім того, для прийняття рішення було достатньо документів, а тому не було необхідності в особистому огляді потерпілої. При проведенні експертизи у експерта ОСОБА_62 порушень не було, з його висновком погодився, нового нічого не виявив, заключення комісійної експертизи не суперечить первинному висновку експерта. В медичній документації зазначено слід по типу странгуляційної борозни, однак за даних обставин немає об`єктивних даних стверджувати, що це була странгуляційна борозна, оскільки немає конкретного опису сліду, не зазначено її розташування, тобто не описані її характеристики.

Виражена странгуляційна борозна залежить від того скільки здавлювалась шия, чим саме здавлювалась та розмірів предмету, якими здавлювалась шия. Старгуляційна борозна відрізняється по типу чітким контуром, краями, дном за умови якщо петля жорстка або напівжорстка з явно вираженим плотним дном, коричневого кольору. Якщо здійснювалось недовготривале вдавлення шиї, то дно повинно бути червоно-фіолетового кольору по типу синця.

Якщо після події пройшло близько 6 днів, вважає, що слід від вдавлення шиї не міг залишитися. Якщо при довготривалому вдавленні, то слід міг залишитися. При вступі потерпілої до лікарні ознак асфіксії не було, було лише описано картину гіпертонічного кризу, а тому вважає, що в даному випадку не було необхідності оглядати потерпілу 19.01.2015 року. Локалізація всіх тілесних ушкоджень потерпілої доступна для власноручного спричинення, однак характер пошкоджень не характерний для спричинення власною рукою, оскільки тілесні ушкодження розташовані в різних областях голови тобто немає множинності та однотипності.

По фотознімкам тілесних ушкоджень медична експертиза не проводиться.

- показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_49 , який пояснив, що працював старшим слідчим Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області та здійснював досудове розслідування по даному кримінальному провадженню. Після отримання виклику про вчинення злочину прибув в складі слідчо-оперативної групи на місце події в с. Сугокліївка Бобринецького району Кіровоградської області, де спочатку прибули до приміщення Сугокліївської сільської ради Бобринецького району, допитали працівників сільської ради, які повідомили, що ОСОБА_12 наніс потерпілій тілесні ушкодження. Потерпілу, яка перебувала в приміщенні сільської ради, не допитував, оскільки останню відразу забрала швидка медична допомога. У потерпілої були тілесні ушкодження на обличчі, синці під обличчям, садини на щоках, лобі. Странгуляційну борозну він не бачив. На одязі у потерпілої були сліди крові, які були змазані. Допит потерпілої проводився на наступний день після події в приміщенні Бобринецької ЦРЛ. Після допиту працівників сільської ради було здійснено виїзд до домоволодіння потерпілої, за адресою: АДРЕСА_1 . Огляд домоволодіння потерпілої в день події не проводився, оскільки господарів не було вдома, а будинок був зачинений.

На наступний день після події приблизно в обідній час проводив огляд місця події в домоволодінні потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 . Для проведення огляду в якості понятих було запрошено сусідів потерпілої подружжя ОСОБА_17 . На той час коли для проведення слідчої дії залучались поняті йому не було відомо, що ОСОБА_15 є свідком події. Крім того, на вказаній вулиці, де проживає потерпіла знаходиться лише два будинки, а саме потерпілої та ОСОБА_17 . На наступний день приміщення коридору будинку, де зі слів господаря відбувалася події, було вже фактично прибране. В коридорі будинку на стіні, підвіконні та килимі було виявлено плями бурого кольору. В ході огляду місця події було вилучено речові докази: змиви зі стін та підвіконня коридору будинку, а також виріз з килиму. Вилучені речові докази упаковувались, він та поняті ставили свої підписи на бирках. На бирках ставив свій підпис разом з понятими. Надпис на бирці та протоколі із зазначенням с. Рощахівка - це механічна помилка. При проведені слідчої дії поняті постійно були присутні та не відлучались. Проводилась фотозйомка місця події. Будь-яких зауважень від учасників слідчої дії не надходило.

В день події також допитував ОСОБА_12 в будинку домоволодіння останнього. В день події одяг обвинуваченого не вилучався, та взагалі ніяких речових доказів не вилучалося. Одяг у ОСОБА_12 вилучався після проведення допиту ряду свідків та потерпілої. Одяг, який був вилучений у ОСОБА_12 не визнавався в якості речового доказу по кримінальному провадженню, оскільки не був впізнаний потерпілою та свідками.

Під час проведення першочергової судово-медичної експертизи потерпілої, медичні документи експерту не надавав та не витребовував у зв`язку з тим, що потерпіла ще перебувала на лікуванні та експерт мав доступ до медичної документації. При призначенні комісійної судово-медичної експертизи медична документація була отримана за згодою потерпілої. Не пам`ятає чи складався протокол виїмки медичної документації чи вона була отримана за усною згодою потерпілої. Показання є правдивими.

Крім того, свідок ОСОБА_49 надав показання, що під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_12 здійснювалось фіксування слідчої дії за допомогою відеокамери з флеш картою, які перебувають на балансі Бобринецького ВР УМВС України в Кіровоградській області. По завершенню слідчої дії було складено протокол з яким всі учасники ознайомились та поставили свої підписи. У зв`язку з тим, що відеокамера з флеш картою перебуває на балансі Бобринецького РВ УМВС та постійно використовуються при проведенні слідчих дій, ним було здійснено копію відеозапису слідчого на цифровий диск. Копіювання здійснював в робочому кабінеті на службовому комп`ютері. На той час в штаті Бобринецького райвідділу не було спеціаліста з ІТ технологій. Процесуальні документи, пов`язані з копіюванням ним не складались. Після виготовлення копії не забезпечив збереження флеш карти у відповідності до чинного законодавства, оскільки вона постійно використовується. Відеозаписи з карти пам`яті ним не стирались. На даний час не працює у Бобринецькому райвідділі.

Потерпілу в приміщенні сільської ради бачив приблизно 2 хвилини, оскільки попереду слідчо-оперативної групи приїхала швидка допомога, які після огляду потерпілої відразу забрали її в лікарню. На потерпілій був легкий верхній одяг, на голові була хустка, потерпіла була босоніж. В сільській раді потерпілу детально не оглядав, оскільки її оглядав лікар, та не знав про які саме тілесні ушкодження йшла мова. На шию потерпілої уваги не звертав у зв`язку з тим, що було обмаль часу. Странгуляційну борозну не бачив у потерпілої, оскільки не звертав увагу.

Речові докази, які були вилучені при огляді місця події з домоволодіння потерпілої упаковувались на місці події та підписувались понятими кожен окремо. При огляді свідком ОСОБА_49 ілюстративної таблиці до висновку експерта №217 від 31.03.2015 року (Т.1 а.с.168-169) уточнив, що поставив свій підпис на бирці на загальному пакеті зі змивами. Чому не ставив підпис на кожній бирці до пакетів зі змивом разом з понятими не пам`ятає.

Твердження обвинувачення про спричинення ОСОБА_12 потерпілій ОСОБА_10 тілесного ушкодження в ділянці шиї у вигляді странгуляційної борозни, не знайшов свого повного підтвердження під час судового розгляду, адже за змістом висновку експерта №35 від 19.05.2015 року судово-медичної експертної комісії, та показань допитаного в судовому засіданні експерта ОСОБА_60 є слідом по типу странгуляційної борозни, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В іншій частині висновок експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року щодо наявних у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень підтверджений висновком експерта №35 від 19.05.2015 року судово-медичної експертної комісії.

Фотознімки потерпілої ОСОБА_10 , зроблені 15.01.2015 року та долучені представником потерпілої ОСОБА_11 до матеріалів кримінального провадження (Т.1 а.с. 33-34) суд оцінює критично та відхиляє, оскільки з показань експерта ОСОБА_60 по фотознімкам тілесних ушкоджень медична експертиза не проводиться. Крім того, суду не надано оригіналу технічного носія чи фотоапарату, за допомогою якого вони були здійснені, а тому судом визнаються недопустимим доказом.

Суд не має сумнівів у правдивості показів потерпілої ОСОБА_10 тому, що на пропозицію суду потерпіла ретельно описала обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 злочину та застосування обвинуваченим до неї фізичного насильства, які є послідовними, логічними та такими, що узгоджується з показаннями інших свідків, допитаних в судовому засіданні, а саме ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_31 , ОСОБА_15 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_33 , ОСОБА_18 , ОСОБА_45 , ОСОБА_47 та між собою.

Наявність тілесних ушкоджень у потерпілої свідчать про боротьбу та опір потерпілої при застосуванні до неї фізичного насильства обвинуваченим.

Так, з аналізу показань свідка ОСОБА_29 , який 13.01.2015 року після 10 год. проходячи повз домоволодіння ОСОБА_16 почув жіночий крик з будинку домоволодіння, після чого прийшовши до ОСОБА_30 в ході розмови з яким, яка тривала близько 5 хв. повідомив, що чув крики з будинку ОСОБА_16 ; свідка ОСОБА_31 , до якого 13.01.2015 року близько 11 год. за адресою: АДРЕСА_2 прийшов знайомий ОСОБА_29 , який в ході розмови, що тривала близько 3-х хвилин, повідомив, що чув крики в домоволодінні ОСОБА_16 . Далі він сказав своєму батькові - ОСОБА_15 , щоб останній пішов подивитися до ОСОБА_16 . Приблизно через 5 хв. батько почав його гукати, голос в нього був схвильований; свідка ОСОБА_15 , який 13.01.2015 року близько 11 год. після того, як його син ОСОБА_31 повідомив йому про крики в домоволодінні сусідів ОСОБА_16 за адресою: АДРЕСА_2 , пішов до вказаного домоволодіння, щоб подивитися, що трапилось.

Отже, з аналізу показань свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_31 та ОСОБА_15 , які узгоджуються між собою вбачається, що посягання на життя потерпілої тривало близько 10 хвилин. Такі активні тривалі протиправні дії обвинуваченого, що посягають на життя потерпілої, свідчать про наявність у нього прямого умислу на позбавлення її життя.

Свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 в судовому засіданні пояснили, що коли потерпіла прибігла до сільської ради повідомила, що її вбиває ОСОБА_12 .

Про наявність у ОСОБА_12 прямого умислу на вбивство потерпілої ОСОБА_10 свідчить також поведінка обвинуваченого після появи свідка ОСОБА_15 , який своєю присутністю перешкодив обвинуваченому ОСОБА_12 реалізувати умисел на вбивство до кінця, адже на пропозицію ОСОБА_15 зателефонувати чоловіку потерпілої ОСОБА_12 відповів, що вже зателефонував і що потерпіла «вже готова». Потім у потерпілої вирівнялось дихання і ОСОБА_12 сказав, що потерпілій потрібно принести води. Коли він взявся за ручку двері, щоб зайти до будинку та набрати потерпілій води, ОСОБА_12 наніс йому ззаду сильний удар кулаком правої руки та почав з силою душити.

Обвинувачений повинен був та міг усвідомлювати та передбачав, що удушення потерпілої, в тому числі за допомогою мотузки, призведе до її смерті, що свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_12 саме на позбавлення потерпілої життя.

Доводи про відсутність у обвинуваченого мотиву на вбивство спростовуються послідовними, логічними показаннями потерпілої ОСОБА_10 , з яких вбачається, що ОСОБА_12 вбивав потерпілу «за брехню» тобто раніше спричинену образу. Разом з тим, мотив злочину на його кваліфікацію за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не впливає та не виправдовує обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, який відповідно до вимог ст.99 КПК України відносяться до документу спеціально створеного з метою збереження інформації, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, належать складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій.

За таких умов належним і допустимим доказом вини ОСОБА_12 є також відомості зафіксовані за результатами складання протоколів слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_15 , де послідовно зафіксовані обставини при яких ОСОБА_12 у будинку потерпілої вчинив злочин.

Дані слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 також підтверджуються висновком експерта №21 судово-медичної експертизи від 20.02.2015 року відповідно до якого тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_10 описані у висновку експерта №4 від 19.01.2015 року Бобринецького відділення СМЕ, могли виникнути за тих умов, що зазначені в протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 (Т.1 а.с.183 - 184).

Крім цього, показання потерпілої також узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні речовими доказами та результатами судових експертиз, призначених з приводу тілесних ушкоджень потерпілої, протоколами слідчих експериментів за участю потерпілої та свідка ОСОБА_15 .

Така сукупність об`єктивних, різних видів доказів свідчить про вчинення обвинуваченим вказаного злочину.

Показання обвинуваченого ОСОБА_12 з приводу обставин події злочину, зокрема викладених в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.05.2015 року з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 самостійно двічі падала на підлогу, спростовуються не тільки показаннями самої потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_15 , але і висновком експерта №40 від 25.05.2015 року, відповідно до якого відсутність ушкоджень м`яких тканин нижніх та верхніх кінцівок, обличчя, тулубу, у вигляді саден, набряку м`яких тканин з урахуванням пошкоджень в ділянці правої та лівої лобно-скроневих ділянок, свідчать про те, що вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_10 не могли виникнути при обставинах, на які вказав ОСОБА_12 під час слідчого експерименту 20.05.2015 року (Т2 а.с. 186-188), а також висновком експерта №35 від 19.05.2015 року відповідно до пункту 8 якого експертна комісія прийшла до висновку, що враховуючи локалізацію ушкоджень, виявлених у потерпілої і їх взаєморозташування, виключає можливість утворення цих ушкоджень при падінні з положення стоячи, в т.ч. і не одноразовому (Т.2 а.с.146-151).

За таких обставин невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України суд розцінює як позицію захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Згідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину (перше речення ч.3 ст. 233 КПК України).

Отже, посилання сторони захисту на недопустимість протоколу огляду місця події від 14.01.2015 року в ході якого виявлено та вилучено змив речовини бурого кольору з підвіконня, змив речовини бурого кольору з стіни біля вхідних дверей будинку, виріз паласу з плямами РБК, проведеного старшим слідчим ОСОБА_49 за участю власника домоволодіння ОСОБА_18 в присутності понятих: ОСОБА_15 , ОСОБА_33 за змістом якого проведено огляд домоволодіння в АДРЕСА_3 , та виключення його з числа доказів з тих підстав, що на думку захисників вказаний протокол не має відношення до інкримінованого злочину бо в ньому зазначено, що протокол складено та огляд проводився в с.Рощахівка, а не с.Сугокліївка, а огляд проводився не в день події (13.01.2015 року), а 14.01.2015 року, колегія суддів оцінює критично, адже з показань слідчого ОСОБА_49 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_33 , які були понятими при проведенні огляду місця події, вбачається, що огляд місця події в домоволодінні потерпілої проводився по АДРЕСА_3 , саме в с. Сугокліївка, а не с. Рощахівка. А сам огляд проводився 14 січня 2015 року як вказано в протоколі огляду місця події від 14.01.2015 року тобто на наступний день після самої події, оскільки з показань старшого слідчого ОСОБА_49 вбачається, що в той час коли 13.01.2015 року він прибув на місце події господарів житла по АДРЕСА_4 не було вдома, а будинок був зачинений, що в силу ч.1 ст. 233 КПК України виключає можливість проведення огляду в будинку потерпілої.

Однак, вказана описка, допущена старшим слідчим ОСОБА_49 в протоколі огляду місця події від 14.01.2015 року та на паперовій бирці з пояснювальним написами до змиву речовини бурого кольору з підвіконня будинку потерпілої ОСОБА_10 щодо зазначення населеного пункту не робить автоматично вказані докази недопустимими, адже перевірені іншими доказами по кримінальному провадженню, в тому числі показаннями учасників вказаної слідчої дії. Вказані обставини самі по собі не можуть бути підставою для виключення їх з числа доказів.

Твердження захисників про те, що протокол огляду місця події від 14.01.2015 року не підписувався старшим слідчим ОСОБА_49 є надуманим, адже з його змісту вбачається, що він підписаний останнім.

Сумніви сторони захисту щодо неналежності та недопустимості речових доказів - змивів речовини бурого кольору з підвіконня біля вхідних дверей та змивів речовини бурого кольору зі стіни біля вхідних дверей до середини будинку, вирізу з паласу з плямами бурого кольору, вилучених з домоволодіння потерпілої де відбувалась сама подія, оскільки на бирках до упаковок в які безпосередньо поміщені вказані змиви, відсутній підпис слідчого ОСОБА_49 суд оцінює критично та відхиляє, адже на них є підписи понятих, якими підтверджено належність та допустимість речових доказів, а підпис слідчого ОСОБА_49 міститься на бирці загальної упаковки, в яку вкладені упаковані з підписами понятих вказані змиви - речові докази. А відсутність місця на вказаних бирках для зазначення посади, прізвища, ініціалів та проставлення підпису слідчим не може бути підставою для визнання в даному випадку зібраних доказів недопустимими. Вказане також підтверджується висновком експерта №217 від 31.03.2015 року з рисунками ілюстративної таблиці (Додаток 2) (а.с.165-169) речовими доказами, що надійшли на дослідження судовому експерту та ним досліджені, з яких видно як вид первинної упаковки, зміст бирок, так і вміст самих пакетів, а також загальний вигляд упаковки після дослідження, що свідчить про об`єктивність, належність та допустимість вказаних речових доказів. З висновку експерта №217 від 31.03.2015 року вбачається, що упаковки не порушені та забезпечує зберігання об`єкта дослідження й запобігання несанкціонованого доступу до нього. Вміст пакетів відповідає переліку, наведеному на упаковці та в постанові про призначення судової експертизи.

Отже, доводи захисників про недопустимість протоколу огляду місця події від 14.01.2015 року та вилучених в ході його проведення доказів через участь в ній в якості понятих свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_15 є помилковими з наступних підстав.
Зі змісту ч.7 ст. 223 КПК України вбачається, що як поняті запрошуються особи, не заінтересовані в справі. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Разом з тим ст. 223 КПК України не містить заборони щодо залучення в якості понятих осіб, що є членами однієї сім`ї або перебувають між собою в родинних стосунках.

Огляд місця події є першочерговою слідчою дією, з показань старшого слідчого ОСОБА_49 вбачається, що на вказаній вулиці, де проживає потерпіла знаходяться лише два будинки, а саме потерпілої та Будаків, на той час коли для проведення огляду місця події 14.01.2015 року залучались поняті йому не було відомо, що ОСОБА_15 є свідком події злочину, що свідчить про те, що огляд місця події проведений з дотриманням вимог ч.7 ст. 223 КПК України щодо участі понятих.

Отже, сам протокол огляду місця події від 14.01.2015 року та речові докази, які були вилучені при огляді місця події 14.01.2015 року з домоволодіння потерпілої в АДРЕСА_4 , є належними та допустимими доказами.

Доводи сторони захисту про недопустимість висновку експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року через те, що експертом ОСОБА_59 не досліджувалась сама потерпіла спростовується показаннями допитаних в судовому засіданні експертів ОСОБА_59 та ОСОБА_63 , які пояснили, що з огляду на значний проміжок часу між виникненням тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 та отриманням експертом ОСОБА_59 матеріалів для проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень, необхідності оглядати потерпілу 19.01.2015 року не було, оскільки після події пройшло близько 6 днів.

Показання свідка ОСОБА_49 з приводу того, що ним не надавалась експерту ОСОБА_59 медична картка ОСОБА_10 для проведення судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_10 за постановою про призначення судово-медичної експертизи від 13.01.2015 року суд оцінює критично з огляду на проміжок часу, що пройшов та особливості пам`яті, адже потерпіла ОСОБА_10 впевнено стверджує про те, що коли перебувала в лікарні під час досудового розслідування власноручно надала слідчому ОСОБА_64 свою медичну картку для проведення експертного дослідження, показання якої також узгоджуються із показаннями експерта ОСОБА_59 , який пояснив, що медична документація разом із постановою слідчого надходила для огляду, експертизу проводив на підставі медичної документації, наданої працівниками міліції, а саме: медична картка стаціонарного хворого №150 Бобринецької ЦРЛ, СКТ голови шийного відділу хребта, черепа, грудного відділу хребта та грудної клітини;

Вказані доводи сторони захисту про те, що медична документація (медична картка стаціонарного хворого №150) потерпілої згідно постанови старшого слідчого ОСОБА_49 від 13.01.2015 року експерту не представлялась, адже не зазначена в цій постанові, суд оцінює критично, оскільки в день вчинення злочину (13.01.2015 року) ОСОБА_10 тільки доставлена швидкою медичною допомогою в приймальне відділення ЦРЛ після чого перебувала в Бобринецькій ЦРЛ на стаціонарному лікуванні, що підтверджується епікризом №150 ОСОБА_10 тобто на день винесення постанови про призначення експертизи старший слідчий ОСОБА_49 не мав на руках медичну документацію ОСОБА_10 , а отже і не мав можливості зазначити її реквізити в постанові про призначення експертизи від 13.01.2015 року.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_10 про те, що під час перебування в лікарні під час досудового розслідування власноручно надала старшому слідчому ОСОБА_64 свою медичну картку для проведення експертного дослідження та показання експерта ОСОБА_59 , про те, що медична документація разом із постановою слідчого надходила для огляду, експертизу проводив на підставі медичної документації, наданої працівниками міліції повністю узгоджуються із листом Бобринецької ЦРЛ №426 від 02.04.2015 року про те, що медична картка стаціонарного хворого №150 заведена на ім`я громадянки ОСОБА_10 , 1949 року народження, нікому (в тому числі правоохоронним органам) не надавалась у період часу з 19.01.2015 року по 12.02.2015 року включно (Т4 а.с.216), адже медична картка стаціонарного хворого №150 ОСОБА_10 надійшла експерту не від Бобринецької ЦРЛ, а від старшого слідчого ОСОБА_49 , яка в свою чергу останньому до проведення експертного дослідження передана самою потерпілою.

Аналізуючи викладене та приймаючи до уваги, що експерт особисто не оглядав потерпілу, а викладені ним в експертному висновку тілесні ушкодження, їх характер, локалізація та місце утворення відповідають тим, які реально мають місце, що без дослідження медичної документації у відсутність потерпілої неможливе, суд вважає достовірно встановленим, що медична документація відносно ОСОБА_10 надавалась експерту та була предметом його дослідження, а показання свідчого ОСОБА_49 в цій частині суд вважає недостовірними.

Сумніви захисників з приводу того, що слід по типу странгуляційної борозни міг виникнути у обвинуваченої від носіння светру суд оцінює критично як позицію захисту, адже спростовується показаннями потерпілої, яка стверджує, що вказаний слід у неї на шиї виник саме від намагання ОСОБА_12 її задушити.

Доводи сторони захисту про недопустимість висновку експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року з тих підстав, що медична картка потерпілої ОСОБА_10 , що відноситься до лікарської таємниці, з медичного закладу отримана без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до неї суд оцінює критично та відхиляє виходячи із наступного.

Згідно ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст. 286 ЦК України та ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні. Фізична особа, яка перебуває на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я, має право на допуск до неї інших медичних працівників, членів сім`ї, опікуна, піклувальника, нотаріуса та адвоката (ст. 286 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя. Ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 159 КПК України (в редакції, чинній на час призначення експертизи) тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

До охоронюваної законом таємниці, яка містить в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю (п.2 ч.1 ст. 162 КПК України).

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом (ч.6 ст. 163 КПК України).

Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу (п.18 ч.1 ст. 3 КПК України).

З аналізу вищевикладеного та положень глави 15 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, що покликане забезпечити здійснення судового контролю за дотриманням права особи зокрема на лікарську таємницю при втручанні в її особисте і сімейне життя, а саме при отриманні щодо вказаної особи відомостей, що становлять лікарську таємницю, яка міститься в речах і документах. При цьому при наданні слідчим суддею тимчасового доступу до медичної документації потерпілої обмежуються лише права потерпілої на лікарську таємницю, а не обвинуваченого.

Таким чином, оскільки медична картка стаціонарного хворого №150 громадянки ОСОБА_10 надана старшому слідчому ОСОБА_64 самою потерпілою тобто за її згодою, що відповідає ст. 32 Конституції України, ст. 286 ЦК України та ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 15, 93 КПК України, суд приходить до висновку, що при цьому права потерпілої, а тим більше обвинуваченого не порушені, а отже висновок експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року є належним та допустимим доказом.

Суд критично оцінює посилання сторони захисту на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2015 року по справі №383/449/15-к як на підставу звільнення від доказування обставин недопустимості висновку експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року виходячи із наступного.

З ухвали слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2015 року по справі №383/449/15-к, якою зобов`язано слідчого ОСОБА_65 призначити повторну судово-медичну експертизу щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілої, вбачається, що слідчий суддя розглядаючи скаргу сторони захисту прийшов до висновку про те, що оскаржувані постанови слідчого ОСОБА_65 від 01.05.2015 року про відмову в задоволенні клопотання адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 прийняті всупереч вимог кримінального процесуального законодавства України, порушують принцип презумпції невинуватості особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення і підлягають скасуванню в частині. Інші положення мотивувальної частини ухвали зводяться до зазначення суті скарги, підозри, положень законодавства та позицій учасників та не містить будь-яких висновків щодо неналежності чи недопустимості висновку експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року по даному кримінальному провадженню.

Крім того, вказана позиція сторони захисту також суперечить положенням ст. 94 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Вказані положення поширюють також і на висновок експерта №4 судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року та ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2015 року по справі №383/449/15-к.

Посилання сторони захисту на недопустимість висновку експерта №35 судово-медичної експертизи від 19.05.2015 року з тих підстав, що медична картка стаціонарного хворого №150 потерпілої ОСОБА_10 , що відноситься до лікарської таємниці, з медичного закладу отримана на письмовий запит старшого слідчого ОСОБА_49 без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до неї суд оцінює критично та відхиляє оскільки медична картка стаціонарного хворого №150 громадянки ОСОБА_10 отримана старшим слідчим ОСОБА_66 за згодою потерпілою, що відповідає ст. 32 Конституції України, ст. 286 ЦК України та ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. 15, 93 КПК України, при цьому права потерпілої, а тим більше обвинуваченого не порушені, а отже висновок експерта №35 комісійної судово-медичної експертизи від 12.02.2015 року є належним та допустимим доказом.

Процесуальних порушень, які б потягли за собою незаконність слідчих дій суд не вбачає.

Доводи захисників про розбіжність в показаннях свідка ОСОБА_15 , наданих під час досудового розслідування та в суді з приводу мотузки, перчаток, а саме що про ці обставини не зазначено в протоколі його допиту під час досудового розслідування, суд оцінює критично, адже свідок ОСОБА_15 в суді пояснив, що повідомляв слідчому про перчатки та мотузку, а показання, які надавав слідчому при допиті лише прочитав бігло та підписав.

Посилання сторони захисту на постанову про залучення захисника від 09.02.2015 року якою залучено ОСОБА_11 до участі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 13.01.2015 року в якості представника ОСОБА_15 (Т1 а.с.59), як доказу упередженості свідка ОСОБА_15 адже вказаний адвокат є представником потерпілої, суд оцінює критично та до уваги не приймає, адже свідок за правилами п.2 ч.1 ст. 66 КПК України має право користуватися під час давання показань та участі у проведенні інших процесуальних дій правовою допомогою адвоката, при цьому свідок вільний у його виборі, разом з тим представник потерпілої ОСОБА_11 в суді по даному кримінальному провадженню №0000012 не приймав участь в якості представника свідка ОСОБА_15 , а свідок ОСОБА_15 є очевидцем події злочину, який добровільно повідомив суду про відомі йому обставини, стверджує про правдивість його показань, в судовому засіданні попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а тому суд не вбачає обґрунтованих та розумних підстав недовіряти показанням свідка ОСОБА_15 , які узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами по кримінальному провадженню, а тому його свідчення є належними, достовірними і допустимими.

Отже, доводи захисників про упередженість, заінтересованість свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_15 у справі, на думку суду, є безпідставними, оскільки не містять належного обґрунтування з посиланням на докази, тому сприймаються як надумані з метою уникнення обвинуваченими кримінальної відповідальності.

Крім того, свідок ОСОБА_15 пояснив, що обвинуваченого знає давно, конфліктних ситуацій з ним не виникало. Показання, надані ним в судовому засіданні, є правдивими.

Свідок зобов`язаний дати правдиві покази. По даному кримінальному провадженню ОСОБА_15 потерпілим не визнавався. Повідомлення свідком ОСОБА_15 про нанесення йому 13.01.2015 року ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не впливає на процесуальний обов`язок свідка казати правду. Інших доводів заінтересованості сторона захисту не надала. Відтак припущення сторони захисту у цій частині є надуманими і до уваги не приймаються. Свідки впевнено стверджують про відсутність заінтересованості, тому їх свідчення є належними, достовірними і допустимими.

Згідно ч.3 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Згідно ч.1 ст. 115 «Умисне вбивство» КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, - карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_12 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів, які досліджені судом. Вчинені обвинуваченим суспільно небезпечні дії правильно кваліфіковані із зазначенням відповідних кваліфікуючих ознак. Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною в повному обсязі, а тому розглянувши кримінальне провадження у межах пред`явленого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як замах на вбивство тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, незакінченого з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

При призначенні ОСОБА_12 покарання суд керуючись вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_12 вчинив незакінчений замах на вбивство, що з суб`єктивної сторони характеризується прямим умислом та є особливо тяжким злочином. ОСОБА_12 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, пенсіонер, одружений, осудний, на обліку у лікарів: психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 суд визнає ту обставину, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, який є особою похилого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, на обліку у лікарів: психіатра і нарколога не перебуває, осудний, раніше не судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання обвинувачення - обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_12 злочину, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, вік обвинуваченого, який має повних 66 років, пенсіонер, позитивно характеризується за місця проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який знаходиться на диспансерному обліку в медичній частині Кіровоградської УВП №14 з діагнозом: дісциркуляторна енцефалопатія по змішаному типу (атеросклеротична, гіпертонічна) 2 ст., вестибулопаточний синдром, остеохондроз шийного відділу хребта (Т.4 а.с.217), а тому врахувавши всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції інкримінованого йому злочину за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, що є необхідним та достатнім для його виправлення, можливого перевиховання обвинуваченого, профілактики та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Однак вказаний злочин відноситься до особливо тяжких злочинів, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов щодо відшкодування майнової шкоди в розмірі 6288,06 грн., яка складає загальну вартість придбання потерпілою ліків та лікарських засобів, та моральної шкоди в розмірі 100000 грн. потерпіла підтримала в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 6288,06 грн., заподіяння якої пов`язане з лікуванням потерпілої, належним чином документально підтверджені з цього приводу на суму 6178,06 грн. (Т.3 а.с.92-97), а тому мають бути задоволені частково в сумі 6178,06 грн., в іншій частині позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.1, 2 ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Оскільки судом встановлена винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та причинний зв`язок між учиненим обвинуваченим злочином та наслідками злочинних дій, які настали для потерпілої, а тому потерпіла зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних страждання від ушкодження її здоров`я, але позовна вимога потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. є завищеною та підлягає частковому задоволенню виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер правопорушення, характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_10 , характеру немайнових втрат (їх тривалість і можливості відновлення), тяжкості вимушених змін у життєдіяльності, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, обставини вчинення злочину, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 грн.

Речові докази по справі:

два змиви з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №0295413, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - підлягають знищенню;

виріз паласу та первісна упаковка з криміналістичним пакетом № 2035139, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - підлягають знищенню;

светр, платок з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №1650725, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - підлягають знищенню;

сухий зразок крові ОСОБА_48 з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №0215258, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - підлягають знищенню;

сухий зразок крові ОСОБА_12 з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №0215259, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - підлягають знищенню.

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_12 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової імунологічної експертизи №215 від 31.03.2015 року в сумі 1152 грн. (Т.1 а.с.121), судової імунологічної експертизи №216 від 31.03.2015 року в сумі 1152 грн. (Т.1 а.с.134), судової імунологічної експертизи №218 від 31.03.2015 року в сумі 1846,6 грн. (Т.1 а.с.143), судової імунологічної експертизи №214 від 31.03.2015 року в сумі 1846,6 грн. (Т.1 а.с.153), судової імунологічної експертизи №217 від 31.03.2015 року в сумі 1846,6 грн. (Т.1 а.с.164), а всього в загальній сумі 7843,8 грн.

Суд зараховує обвинуваченому в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, включаючи в обрахунок строку попереднього ув`язнення строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, визначений абзацом 4 частини 5 статті 72 КК України, Законом України «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII, період з 12 березня 2015 року до 10 травня 2015 року, а також починаючи з 12 травня 2015 року до дня набрання цим вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою враховуючи всі обставини справи, призначений вид покарання та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не відпали та продовжують існувати, на період апеляційного оскарження до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його взяття під варту 12 березня 2015 року.

ОСОБА_12 відповідно ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 12 березня 2015 року до 10 травня 2015 року, а також з 12 травня 2015 року до дня набрання цим вироком законної сили.

На період апеляційного оскарження до набрання цим вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_12 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 6178,06 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди завданих злочином. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 7843,8 грн.

Речові докази по справі:

два змиви з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №0295413, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - знищити;

виріз паласу та первісна упаковка з криміналістичним пакетом № 2035139, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - знищити;

светр, платок з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №1650725, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - знищити;

сухий зразок крові ОСОБА_48 з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №0215258, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - знищити;

сухий зразок крові ОСОБА_12 з первісною упаковкою та криміналістичним пакетом №0215259, які зберігаються в Бобринецькому районному суді Кіровоградської області, у відповідності до ст.100 КПК України, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй його копії.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захисникам обвинуваченого, потерпілій та її представнику.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3