Справа № 367/2644/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/203/2016
У Х В А Л А
Іменем України
12 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000241 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шельпахівка Христинівського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 346 КК України,-
в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області з прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 346 КК України.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20.04.2016р. справу призначено до підготовчого судового засідання.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України, з викликом в судове засідання обвинуваченого, потерпілого та свідків.
В підготовчому судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 підтримав прокурора та не заперечував щодо призначення справи до розгляду у судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з,явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки вважав, що його оформлення не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт, який був їм вручений слідчим прокуратури 25.02.2016р. не містить дати його складання і затвердження та підписів слідчого й прокурора, а отже у нього виникли сумніви щодо відповідності акту, який їм вручений тому акту, який був направлений до суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав позицію захисника просив повернути обвинувальний акт прокурору для дооформлення. Повідомив, що обвинувальний акт слідчий вручив їм без свого підпису і прокурора та будь-яких дат. При цьому пояснив, це тим, що прокурор на теперішній час зайнятий в судовому процесі.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, та підписується слідчим та прокурором, який його затвердив.
Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також дату та місце його складання та затвердження.
Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов,язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику.
В підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувальний акт захиснику ОСОБА_5 та підозрюваному ОСОБА_6 був вручений слідчим ОСОБА_8 , а не прокурором, як цього вимагає чинний КПК України. Дана обставина не заперечувалась прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні. Також прокурор повідомив суду, що йому не відомі обставини вручення обвинувального акту слідчим, а отже він не може спростувати твердження захисника та ОСОБА_6 про вручення копії обвинувального акту, який не містить дати складання та затвердження та підпису прокурора та слідчого.
Також в підготовчому судовому засіданні захисником та обвинуваченим було надано суду виданий їм слідчим обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 346 КК України, який не містить підписів слідчого та прокурора, а також у ньому відсутні дати складання даного акту та його затвердження. Крім того, при порівнянні судом обвинувального акту від 25.02.2016р. направленого до суду та даного обвинувального акту було встановлено, що він відрізняється як у частині викладених фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так й в частині формулювання обвинувачення. Вказані обставини свідчать про те, що обвинуваченому та захиснику був вручений проект обвинувального акту, а не копія обвинувального акту направленого прокурором до суду.
Крім того, з обвинувального акту, затвердженого 25.02.2016р. прокурором ОСОБА_3 який надійшов до суду вбачається, що він не містить дату складання даного обвинувального акту слідчим ОСОБА_8 , не зміг повідомити вказану дату суду й прокурор в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Враховуючи те, що судом встановлено, що обвинувачений не отримував копії обвинувального акту, який був направлений до суду, а також внаслідок відсутності в обвинувальному акті, якій надійшов до суду дати його складання, суд дійшов висновку про порушення органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, оскільки обвинуваченому фактично не було пред`явлено обвинувачення, що унеможливлює призначення справи до судового розгляду і передбачає повернення справи прокурору для усунення вказаних порушень вимог КПК України.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Як вбачається з обвинувального акта, якій надійшов до суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 346 КК України, затвердженого 25.02.2016р. прокурором прокуратури Київської області ОСОБА_3 , прокурором не було дотримано вищевказаних вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення та повного викладу фактичних обставин кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими.
Так, в обвинувальному акті зокрема зазначено, що ОСОБА_7 , будучи 27.11.2014р. обраною народним депутатом України VIII скликання, користується повноваженнями передбаченими ст. 7 Закону України «Про статус народного депутата України». На початку лютого 2015 року ОСОБА_7 ,з метою особистої зустрічі з виборцями та отримання звернення курсантів НУДПСУ ДФС України адресованого Голові ДФС України ОСОБА_9 , тобто з метою виконання законних повноважень народного депутата України для реалізації законних прав курсантів, студентів та викладачів щодо проведення планових виборів ректора НУДПСУ ДФС України, виплати стипендії студентам та заробітної плати викладачам вирішила відвідати вказаний вищий навчальний заклад ,розташований за адресою: АДРЕСА_2 . З цією метою ОСОБА_7 02.02.2015р. приблизно о 7 годині 30 хвилин, прибула до НУДПСУ ДФС України, де зустрілась з головою первинної профспілкової організації студентів та курсантів НУДПСУ ДФС України ОСОБА_10 та першим заступником голови первинної профспілкової організації студентів та курсантів адресоване Голові ДФС України ОСОБА_9 .. З метою виступу перед курсантами старших курсів факультету податкової міліції НУДПСУ ДФС України ОСОБА_7 приблизно о 8 годині направилась через подвір,я до корпусу факультету податкової міліції НУДПСУ ДФС України.У той же час, ОСОБА_6 , перебуваючи біля корпусу факультету податкової міліції НУДПСУ ДФС України, побачивши ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона являється народним депутатом України, вирішив перешкодити її діяльності та не дозволити виступити перед курсантами, для чого змінив місце шикування курсантів з території біля вказаного факультету на території біля центру інформатизаційних технологій. У подальшому ОСОБА_6 , зрозумів, що вжиті заходу не дали результатів і ОСОБА_7 у супроводі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших офіцерів продовжила рух до зміненого місця шикування курсантів. У зв,язку з цим у ОСОБА_6 виник умисел на відібрання наявних у ОСОБА_7 документів (колективного звернення курсантів адресованого Голові ДФС України ОСОБА_9 ) із застосуванням насильницьких дій щодо неї у зв,язку з її державною діяльністю народного депутата України. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 поблизу входу до центру інформатизаційних технологій НУДПСУ ДФС України підійшов до ОСОБА_7 , де умисно, відкрито, з метою знищення вказаних документів, якими вона володіла у зв,язку із її державною діяльністю, у присутності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вчинив насильницькі дії щодо народного депутата України ОСОБА_7 .. Вказані насильницькі дії виразилось у тому, що ОСОБА_6 , своєю правою рукою стиснув ліве плече ОСОБА_7 , після чого своєю лівою рукою стиснув передпліччя лівої руки ОСОБА_7 та вирвав з лівої руки ОСОБА_7 наявні документи, які в подальшому знищив шляхом розірвання руками. Вказане насильство супроводжувалось фізичним болем і спричинило підшкірні гематоми лівого плеча та передпліччя ОСОБА_7 , які згідно з висновком експерта від 26.03.2015 №67/Е відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень
Таким чином ОСОБА_6 вчинив умисне заподіяння народному депутату України ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з її державною діяльністю, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 346 КК України.
Вивчивши обвинувальний акт суд прийшов до висновку, що сформульоване обвинувачення не є конкретним, а саме прокурором в обвинувальному акті не вказано конкретне місце скоєння злочину ОСОБА_6 а лише зазначено поблизу входу до центру інформатизаційних технологій НУДПСУ ДФС України, без зазначення адреси. Також не вказано час вчинення ОСОБА_6 злочину. Не зазначено конкретно, яким чином (зокрема якою рукою) та які наявні документи вирвав обвинувачений з руки потерпілої та знищив. Відсутні такі данні й в частині обвинувального акту, де прокурором викладені фактичні обставини кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз,ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред,явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред,явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати,беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Такі недоліки як відсутність в обвинувальному акті викладу усіх фактичних обставин кримінального злочину, які прокурор вважає встановленими та неконкретність сформульованого обвинувачення, свідчать також про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, та такі недоліки не можуть бути усунуті у іншому порядку, аніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України, впродовж розумного строку, який суд визначає у продовж 7 днів з моменту його отримання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000241 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 346 КК України, - повернути прокурору який його направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків, а саме протягом 7 днів з моменту його отримання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим впродовж семи днів з дня вручення йому копії ухвали.
Суддя: ОСОБА_1