154/928/16
1-кп/154/123/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілих: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський кримінальне провадження № 0001001 про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, раніше судимого:

1. вироком Володимир-Волинського міського суду від 24.02.2016 року за ч. 3 ст. 185 , 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки ,-

за ч.2 ст. 190, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2015 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом та реалізуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, знаходячись у приміщенні комп`ютерного клубу «Біос», розташованого по вул. Драгоманова, 2 у м. Володимирі-Волинському, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , під приводом тимчасового використання, повторно заволодів мобільним телефоном марки «QUMO», вартістю по 2 327 грн, в якому знаходилась картка пам`яті марки «Miсro SD», вартістю 99 грн., сім-карка оператора мобільного зв`язку «Лайф», вартістю 20 грн., сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 20 грн., що належали потерпілому, якими розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 2466 грн.

18 грудня 2015 року у період часу із 9 години по 18 годину 30 хвилин, обвинувачений, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, повторно таємно шляхом вільного доступу викрав грошові кошти у розмірі 400 грн., які належать ОСОБА_8 , а також карту пам`яті «АDATA», об`ємом 32 ГБайта, чорно-сірого кольору, вартістю 369 грн., що належить ОСОБА_8 , якими розпорядився на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 769 грн.

Крім того, 28 грудня 2015 року близько 21 години, ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Володимирі Волинському, Волинської області, з метою протиправного заволодіння чужим майном, біля житлового будинку АДРЕСА_3 , вчинив напад на ОСОБА_5 , застосувавши до нього фізичне насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яке виразилося в нанесенні численних ударів руками та ногами в різні ділянки тіла і спричиненні тілесних ушкоджень у вигляді забою правого плеча, що згідно висновку судово-медичного експерта № 14 від 25.01.16 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, і заволодів належними йому грошовими коштами в сумі 150 грн., сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 10 грн., та мобільним телефоном марки «Samsung C3530», вартістю 500 грн., котрий належить ОСОБА_9 , а перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 160 грн., а потерпілій ОСОБА_9 спричинив майнову шкоду на суму 500 грн.

Також, 21 січня 2016 року близько 17 години, обвинувачений, перебуваючи по місцю свого проживання у квартирі АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом, повторно таємно викрав планшетний комп`ютер марки «NOMI C07006 Cosmo+», вартістю 1 690 грн., що належить ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Згідно ухвали Володимир-Волинського міського суду від 13.04.2016 року провадження у частині викрадення обвинуваченим у ОСОБА_10 планшетного комп`ютера закрите у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, згідно ст. ст. 284, 477 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у незаконному заволодінні шляхом зловживання довірою у ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «QUMO» та у викраденні у потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 400 грн та дав пояснення про обставини їх вчинення.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

По даних епізодах обвинувачення, суд обмежився допитом обвинуваченого.

Свою винуватість у вчиненні нападу на ОСОБА_5 , із застосуванням до нього фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи з метою заволодіння його майном обвинувачений не визнав та показав, що 28.12.2015 року в кафе «Каскад» зустрівшись з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 познайомився з ОСОБА_5 , який скаржився на проблеми по роботі з виконробом. За проханням ОСОБА_5 він погодився відвести його додому до цього виконроба і вони пішли за приміщення кафе «Каскад». Дійшли до болота, ОСОБА_5 почав лаятись та хотів його побити і він, захищаючись наніс йому удари ногою у підборіддя, після чого ОСОБА_5 упав у болото, а він повернувся у кафе. Зустрівши ОСОБА_11 , він розповів йому що сталось, на що останній запропонував забрати в цього чоловіка мобільний телефон, на що він погодився і вони повернулись до місця, де залишився цей чоловік, і ОСОБА_11 з внутрішнього карману куртки забрав у нього мобільний телефон, якого в подальшому здав у ломбард, а карту пам`яті з нього він забрав собі.

Не зважаючи на заперечення вини обвинуваченим з приводу пред`явлення даного обвинувачення, його винуватість у вчиненні даного злочину повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 28.12.2015 року ввечері, обвинувачений, застосувавши до нього фізичне насильство заволодів його майном, а саме мобільним телефоном та грошовими коштами в сумі 150 грн.

При проведенні слідчого експерименту, потерпілий показав місце зустрічі з ОСОБА_6 та місце вчинення на нього нападу та заволодіння його телефоном та грошовими коштами (а.с. 91-98).

При пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу, яка 28.12.2015 року напала на нього та заволоділа його майном, яким виявився ОСОБА_6 (а.с. 126).

Показами свідка ОСОБА_11 , який вказав, що 28.12.2015 року ввечері бачив особисто як ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_5 , після чого забрав у нього гроші та мобільний телефон, який він на прохання обвинуваченого здав у ломбард по своїх документах.

Згідно довідки «Ломбард» Заставно-кредитний дім», 28.12.2015 року дійсно ОСОБА_11 здав згідно договору застави мобільний телефон предмет злочину, який перебував у користуванні ОСОБА_5 та належить ОСОБА_9 (а.с. 125).

Свідок ОСОБА_12 підтвердив зустріч обвинуваченого з потерпілим 28.12.2015 року.

Висновком судово-медичного експерта № 14 від 25.01.16 року, згідно якого, у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Показаннями експерта ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що вказані тілесні ушкодження могли утворитись у період часу і при обставинах, що зазначені потерпілим.

Дії обвинуваченого, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.

Оскільки обвинувачений, своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна вчинені повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, що зазнала нападу кваліфікуються за ч. 1 ст. 187 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжкого та середньої тяжкості злочинів.

Суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд враховує особу обвинуваченого, а саме, що він на час скоєння злочинів не працював, злочини, один з яких є тяжким, вчинив протягом нетривалого часу. Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення покарання у межах санкцій статей за якими він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування до нього більш м`якого виду покарання.

Виходячи з п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» 24.10.2003 N 7, суд вважає, що вирок Володимир-Волинського міського суду від 24.02.2016 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75-76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання із встановленням 2-річного іспитового строку слід виконувати самостійно.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 187 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Покарання, призначене ОСОБА_6 вироком Володимир-Волинського міського суду за ч. 3 ст. 185 КК України, ст..75, 76 у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період перебування його під вартою з 04.02.2016 року по день вступу вироку в законну силу включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «QUMO», картку пам`яті марки «Miсro SD», сім-картку оператора мобільного зв`язку «Лайф», сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» - повернути потерпілому ОСОБА_7 ; картку пам`яті «АDATA» - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;мобільний телефон марки «Samsung C3530» та картку пам`яті- повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча /-/ підпис
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1