АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7011/16-к Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1639/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді суддів за участю: прокурора захисника підозрюваного при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року клопотання слідчого Харківського відділу поліції в Харківської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 задоволено. Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, с саме до 05 грудня 2016 року включно. Визначено розмір застави у 80 мінімальних заробітних плат в сумі 110 240,00 грн. Встановлено строк дії ухвали суду в 60 днів, а саме до 05 грудня 2016 року включно. У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_7 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, носити електронний засіб контролю.

З вищевказаного клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_7 обіймаючи посаду водія Зарічного ВДВС ГТУЮ в Сумській області, діючи умисно, за попередньою змовою зі службовою особою Ковпаківського ВДВС ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_11 , шляхом вимагання отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду в розмірі 50 000,00 грн. за передачу останньому дозвільних документів на отримання автомобілю.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України, - одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
За даним фактом порушено кримінальне провадження за ч.3 ст. 368 КК України.
05 жовтня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яка обґрунтована протоколом огляду місця події, показаннями свідка, протоколами обшуку та протоколами затримання.
Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_7 від надання показань в порядку ст. 63 Конституції України відмовився.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, старший слідчий просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з одночасним визначенням застави в сумі 500 000,00 грн.
Не погодившись з вищевказаною ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року, прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання в частині визначення застави в розмірі 500 000,00 грн. Посилається на неповне дослідження судом першої інстанції обставин справи. Судом не взято до уваги, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , має ознаки корупційного, та є тяжким злочином. Визначений розмір застави в сумі 110 240,00 грн. не є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також не погодившись з ухвалою суду першої інстанції захисником підозрюваного ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, у задоволенні клопотання відмовити, повернути грошові кошти, внесені в якості застави, заставодавцю. При цьому посилається на порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Судом не взято до уваги того факту, що підозра є передчасною та не обґрунтованою. ОСОБА_7 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Також судом необґрунтовано не взято до уваги того факту, що повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 з порушенням строку, зважаючи на що, суд був зобов`язаний після встановлення даного факту негайно звільнити підозрюваного. Органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також судом першої інстанції не взято до уваги моменту затримання підозрюваного, у зв`язку з чим безпідставно було застосовано строк тримання під вартою тривалістю 62 дні.
Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження захисник - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подану ними апеляційну скаргу підтримали, у задоволенні апеляційної скарги прокуратури просили відмовити.

Прокурор ОСОБА_5 апеляційну скаргу, подану прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 , підтримав. У задоволенні апеляційної скарги захисника просив відмовити.

Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000075 від 31.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (аркуш м.к.п.6).
04 жовтня 2016 року за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 (аркуші м.к.п. 53-56).
05 жовтня 2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (аркуші м.к.п. 57-59).
Згідно п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, п. 48, судом було зазначено, що для того щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст. 5 § 1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
Суд погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції відносно того, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- даними протоколів допиту свідка ОСОБА_12 від 31 серпня 2016 року, 26 вересня 2016 року, 30 вересня 2016 року, який надав показання, згідно яких ОСОБА_11 спільно з іншими особами вимагав від нього неправомірну вигоду (аркуші м.к.п. 13-17, 28-34);
- даними протоколів огляду місця події від 04 жовтня 2016 року, протоколів обшуку від 04 жовтня 2016 року та 05 жовтня 2016 року, з яких вбачається в тому числі факт виявлення в автомобілі, в якому знаходився ОСОБА_11 , грошових коштів, які при просвічені їх люмінесцентною лампою світились світло-зеленим кольором (аркуші м.к.п. 35-52).
Питання неправильної правової кваліфікації злочину, на що в тому числі посилався захисник в апеляційній скарзі в обґрунтування передчасності та недоведеності підозри, не підлягають вирішенню на стадії розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд позбавлений можливості надавати оцінку правовій кваліфікації дій підозрюваного, оскільки вказані доводи сторони захисту на даній стадії підлягають оцінці органами досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження та судом в ході його розгляду по суті.
ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Суд вважає правильним висновок слідчого судді суду першої інстанції щодо наявності ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 не судимий, має на утриманні мати похилого віку, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, не обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Під час розгляду матеріалів кримінального провадження органом досудового слідства не доведено наявності ризику спотворення, знищення документів та інших доказів, незаконно впливу на свідків та можливості продовження злочинної діяльності.

Проте, оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатні запобігти ризикам вчинення підозрюваним вищезазначених дій, передбачених п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не вбачає підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу та повернення грошових коштів заставодавцю, про що захисник просила в апеляційній скарзі.

Також суд вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи тяжкість злочину та його належність до корупційних, розмір неправомірної вигоди, дійшов обґрунтованого висновку, що застава в розмірі вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, та обґрунтовано визначив розмір застави в сумі 110 240,00 грн.
Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .
Враховуючи наведене, суд відхиляє апеляційну скаргу прокурора, а також апеляційну скаргу захисника в частині, що стосується розміру застави.
Разом з тим суд першої інстанції під час визначення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу не врахував, що ОСОБА_7 затриманий 04 жовтня 2016 року, та визначив строк дії ухвали до 05 грудня 2016 року, тобто більше 60 днів.
Враховуючи наведене, суд частково задовольняє апеляційну скаргу захисника та визначає строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 03 грудня 2016 року.

Доводи сторони захисту в частині незаконності затримання ОСОБА_7 , порушення строку пред`явлення підозри та необхідності негайного звільнення, колегією суддів не розглядається, з тих підстав, що даним доводам було надано правову оцінку під час розгляду справи судом першої інстанції, за результатами чого постановлено ухвалу від 06 жовтня 2016 року, якою у задоволенні клопотання захисника про негайне звільнення ОСОБА_7 відмовлено. Вказана ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. В зв`язку з наведеним, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави надавати оцінку вказаним доводам апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 407, 418, 419, 422, 423, 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 відхилити.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року в частині визначення строку дії ухвали до 05 грудня 2016 року включно - скасувати.

Визначити строк дії ухвали до 03 грудня 2016 року включно.

В іншій частині ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною відповідно до вимог ч.4 ст.424 КПК України та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4