Справа № 405/7100/16-к
1-кп/405/267/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницький кримінальне провадження, внесене 16.06.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007524, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх і неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.03.2011 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
- 26.12.2011 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 28.01.2016 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.15 ч. 1 ст.185, ч.3 ст.15 ч. 2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до арешту строком на 3 місяці,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин:
Так, 10.06.2016 приблизно о 09.00 год. ОСОБА_3 проходив по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , помітив нежитлове приміщення сараю за № 10 «Г». В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, ОСОБА_3 10.06.2016 в період часу з 09.00 год. до 13.00 год., таємно, шляхом вільного доступу виліз на дах вказаного нежитлового приміщення сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки з-під шиферу викрав металеві листи оцинковані розмірами 1000x2000 мм, товщиною 0,5 мм, в загальній кількості 53 одиниці, вартістю 177,00 грн. за одиницю, загальна вартість яких складає 9381,00 грн. Після чого, з місця вчинення злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоди на загальну суму 9381,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що він 10.06.2016 в період часу з 09.00 год. до 13.00 год., таємно, шляхом вільного доступу виліз на дах вказаного нежитлового приміщення сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки з-під шиферу викрав металеві листи в загальній кількості 53 одиниці, які здав в пункт прийому металу за 350 грн. Гроші витратив на продукти харчування.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочині, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що прокурор та захисник, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та підтверджують наявність процесуальних витрат, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкціях частин статей Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно ст.ст. 12, 24 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний корисливий злочин, офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, за місцем проживання характеризувався задовільно, згідно довідок знаходиться на диспансерному обліку КЗ «Обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання ефедрону, синдром залежності з 2009 року; хоча і не перебуває на обліку лікаря психіатра, однак в 2009 році знаходився на стаціонарному обстеженні за направленням військкомату з приводу соціалізованого розладу поведінки.
Щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю злочину суд відповідно до ст.66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Із врахуванням викладеного вище, всіх обставин справи, думки потерпілої щодо призначення покарання, яка в своїй заяві (телефонограмі) просила призначити покарання на розсуд суду, ступеню тяжкості вчиненого злочину, те що потерпілій не відшкодовано матеріальну шкоду, особи обвинувачуваного, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів (останній раз 28.01.2016), на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний корисливий злочин, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке за розміром є мінімальним строком.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Суд вважає доведеним вказаний прокурором ризик ухилення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі, враховуючи, що його необхідно відбувати реально, тому до набрання вироком законної сили слід обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов не пред`являвся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів споживання від 29.06.2016 №233 в сумі 351 грн. 84 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Обрати ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 26 жовтня 2016 року.
Строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, який рахувати з 26 жовтня 2016 року, до моменту набрання вироком законної сили зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 із розрахунку - один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення судової експертизи машин, обладнання, сировини та товарів споживання від 29.06.2016 №233 в сумі 351 грн. 84 коп.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст. 394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1