Справа № 461/1925/16-к
Провадження № 1-в/461/221/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2016 р. Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Будапешт (Угорщина), українки, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, яка має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 2006 року народження, приватного підприємця, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , по даній справі засудженої вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.03.2015 року за ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.11 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 7 років позбавлення волі,

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 звернулися в суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 мотивуючи тим, що засуджена відбула більше 3/4 призначеного покарання.

У судовому засіданні прокурор та представник СІЗО заперечили проти задоволення клопотання зазначивши про те, що відсутні підстави для застосування ст.81 КК України, оскільки засуджена ОСОБА_5 не довела своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Крім того, на підставі ст.89 КВК України засуджена ОСОБА_5 не залучалася до роботи, перебувала у камері, оскільки відбуває покарання за особливо тяжкий злочин із застосуванням насильства.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.03.2015 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст.15 п.11 ч.2 ст.115 КК та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.12.2015 року вирок Галицького районного суду м.Львова від 20.03.2015 року залишено без змін.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2016 року задоволено заяву захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення. Вирішено зарахувати засудженій ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 04.09.2012 року по 04.12.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що складає 3 роки 3 місяці, що в перерахунку становить 6 років 6 місяців.

На день розгляду справи засуджена відбула 06 років 09 місяців призначеного покарання. Останнім днем відбування покарання засудженою ОСОБА_5 є 4 червня 2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 2 ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).

Як вбачається із клопотання захисника ОСОБА_4 у такому не надано жодних доказів, які б свідчили про виправлення засудженої, а захисник обмежився лише посиланням на строк відбутого покарання, як на одну з підстав умовно-дострокового звільнення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку засудженої та її захисника на підтримання клопотання, думку прокурора та представника Львівського слідчого ізолятора, які клопотання заперечили, дослідивши особову справу засудженої, враховуючи тяжкість вчиненого нею злочину, зокрема його характер та спосіб вчинення, особу засудженої, яка в місцях позбавлення волі перебувала в камері та не залучалася до суспільно-корисної праці, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки остання не довела своє виправлення, а відтак і надалі залишається небезпечною для суспільства.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.81 КК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1