Єдиний унікальний номер 366/2106/16-к
Провадження 1-кс/366/179/16
У Х В А Л А
«21» липня 2016 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене із т.в.о. начальника Іванківського відділу Броварської міської прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000522 від 18 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до суду з поданням про арешт тимчасово вилученого майно, а саме: автомобіль марки NISSAN, моделі TIIDA, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
Своє клопотання слідчий мотивує тим, що 18.07.2016 року близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки NISSAN, моделі TIIDA, р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись на 90 км. + 208 м. авто дороги «Київ-Овруч», в напрямку м. Овруч, на під`їзді до с. Обуховичі Іванківського району Київської області, допустив з`їзд автомобіля в лівий кювет з подальшим його контактуванням з деревом.
Внаслідок ДТП пасажири автомобіля, а саме ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді хребта зі зміщенням, ОСОБА_7 , 1995 р.н., отримала тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного перелому правого стегна, ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої і нижньої третини правої плечової кістки зі зміщенням та були доставлені до приймального відділення КЗ ІРР «Іванківська ЦРЛ».
18.07.16,з місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль марки NISSAN, моделі TIIDA, р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .
Вилучений в ході огляду місця ДТП автомобіль має значення для досудового розслідування, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, з яким необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій та судових експертиз, які дадуть конкретну відповідь стосовно його технічної справності, положення на момент пригоди, інших питань, що мають значення для досудового розслідування даної категорії кримінальних проваджень.
Окрім цього, в транспортному засобі може міститися слідова інформація, що має значення доказу, виявлення, вилучення та дослідження якої позитивно вплине на хід проведення досудового розслідування та прийняття у справі законного та обґрунтованого рішення.
У ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до даного транспортного засобу такого заходу кримінального забезпечення як арешт майна з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та встановлення вищевикладених у клопотанні обставин.
На даний час вилучений автомобіль перебуває на території Іванківського ВП (смт. Іванків, вул. Київська, 25, Київської області), де до нього обмежено доступ сторонніх осіб, та з ним можливо безперешкодно проводити необхідні слідчі дії та судові експертизи.
Передача тимчасово вилученого автомобіля на відповідальне зберігання власнику з ознайомленням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядком, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та / або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом, знаряддям чи доказом вчинення злочину.
В даному ж випадку вилучений автомобіль є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та може містити в собі докази, які як самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами необхідні для проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб відносяться до тимчасово вилученого майна.
Незастосування до даного транспортного засобу такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є невиправданим ризиком і може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження як його самого, так і втрати всієї слідової інформації, яка може в них міститись та є доказом, що створить неможливість встановити об`єктивну істину у справі.
У судовому засіданні підтримав своє клопотання.
Власник тимчасово вилученого автомобіля ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та перевіривши відповідність даного клопотання вимогам ч. 7 ст. 237 КПК України, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст.171 КПК України слідчий, за погодженням з прокурором, звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно з п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України доведено: 1) підстави та мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, 2) перелік і види майна, що належить арештувати, 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. «Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням … власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано» ( ч.1 ст. 174 КПК).
Керуючись ст.ст.167, 170 173, 175 КПК України, ч. 1 ст. 286 КК України,

У Х В А Л И В :
Подання старшого слідчого Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки NISSAN, моделі TIIDA, р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , жителю АДРЕСА_1 .
Автомобіль марки NISSAN, моделі TIIDA, р.н. НОМЕР_1 , залишити для зберігання на території Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області.
Покласти обов`язок на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, забезпечити схоронність арештованого майна.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі в 5-тиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: