1-кп/357/996/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.12.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 обвинувальний акт, який надійшов 01.11.2016 року від прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0002426 від 19.05.2016 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новоархангельськ Новоархангельського району Кіровоградської області, гр. України, освіта середня, одруженого, працюючий ПП « ОСОБА_5 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
18.05.2016 року близько 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ-210990» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Сухоярська напроти будинку №14 у м. Біла Церква Київської області, в порушенні вимог п.п.1.5,2.3б,12.1,12.3 Правил дорожнього руху України, проявив бездіяльність, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху, несвоєчасно застосував екстрене гальмування аж до зупинки транспортного засобу, та допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-210990» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого велосипедист впав на асфальт та в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження у виді переломів 3,4,5,6,7,8 ребер зліва, лівобічного гідроторакса, підшкірної емфіземи ліворуч, закритого перелома лівої ключиці, синця та садна на лобі, садна правої кисті; садна правого колінного суглоба, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 вимог п. п.1.5, 2.3 (б), 12.1,12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, які зазначені в обвинувальному акті і показав суду, що його діяльність як приватного підприємця тісно пов`язана з використанням власного автомобіля, яким він перевозить вантажі, в тому числі під час ДТП перевозив труби, рухався з прицепом, а тому, хоча і помітив потерпілого близько за 30 м. до місця зіткнення, спочатку почав маневрувати, змінив полосу руху, а вже після цього, застосував гальмування, що вважає, було несвоєчасно. У вчиненому обвинувачений розкаюється, зазначає, що відшкодував потерпілому завдані ним збитки на лікування, на утриманні має трьох малолітніх дітей, дружина не працює, так як доглядає за новонародженою дитиною, а тому просить не позбавляти його прав керування транспортними засобами.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд з врахуванням позиції обвинуваченого прийшов до висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин вчинення ДТП обвинуваченим, які ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не призначати покарання обвинуваченому, не позбавляти його прав керування, так як він примирився з обвинуваченим, злочин вчинений з необережності.

Допитавши обвинуваченого, заслухавши обвинувальну промову прокурора, потерпілого, дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого в кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку та вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у повному обсязі, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, працює приватним підприємцем, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, вчинив злочин невеликої тяжкості згідно ст.12 КК України, з необережності.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаюється, повністю відшкодував завдані його діями матеріальні збитки потерпілому, на утриманні має трьох малолітніх дітей наведені обставини суд вважає такими, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, суд вважає що для виправлення ОСОБА_5 йому слід призначити покарання в межах санкції ст.286 ч.1 КК України у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, без позбавлення прав керування транспортними засобами, так як обвинувачений є приватним підприємцем, членом багатодітної родини, його робота пов`язана безпосередньо з керуванням транспортним засобом, перевезенням вантажів, обвинувачений є єдиним годувальником в сім`ї, так як дружина обвинуваченого не працює, перебуває у відпустці по догляду за новонародженою дитиною, а тому з врахуванням наведеного суд вважає, що особа обвинуваченого не становить підвищеної небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення його волі.

Речові докази у справі відсутні, судові витрати в сумі 1407, 36 грн. за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України на підставі якої призначити покарання у виді 1 року обмеження волі без позбавлення прав керування транспортними засобами.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 п. 2,3 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на органи кримінально- виконавчої інспекції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати в сумі 1407, 36 грн. за проведення експертиз в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений всіма учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1