Справа № 442/5004/16-к
Провадження № 1-кс/442/787/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2016 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дрогобичі клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, суд,-
в с т а н о в и в :
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2016 року задоволено клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна.
В обґрунтування свого клопотання заявниця посилається на те, що 15.01.2016 року було проведено обшук у квартирі, де вона проживає з двома малолітніми дітьми на підставі підозри у вчиненні кримінального правопорушення її чоловіком ОСОБА_6 та вилучено різні речі,які належали особисто їй, її дітям. Зокрема в ході обшуку вилучено браслет чорного кольору типу цирконій, скляна баночка з бусами і різними недорогими прикрасами, поліетиленвий пакет із вмістом морських ракушек, буси чорного, вервечку жовто-синього кольору з медальйоном жовтосинього кольору із зображенням Божої матері з гербом України на звороті, шкатулку сріблястого кольору із дитячими резинками для волосся, годинником „"Маша и Медведь", браслет кольору срібла/срібний/.
Оглянувши матеріали клопотання, суд виносить ухвалу про часткове скасування арешту зазначеного у заяві майна з таких підстав.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.
Так, відповідно до ст.174 КПК України, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питания про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судовою провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Розглядаючи дане клопотання суд встановив, що 21.01.2016 року слідчим суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області накладений арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , та які було вилучено під час проведення обшуку у ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом обшуку від 15.01.2016 року та ухвалою від 21.01.2016 року.
Між тим, ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб
Кримінальне процесуальне законодавство передбачає арешт тільки того майна, власником якого є підозрюваний, обвинувачений або неосудна особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Накладення арешту на майно іншого власника є грубим порушенням Конституції України, загальних засад кримінального провадження, в частині недоторканості права власності.
Такий вид заходу кримінального провадження як арешт майна можливий лише щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_3 у своєму клопотання до суду надала належний та достовірний доказ, що вилучені речі є її власністю, таким чином доводиться, що відпала необхідність застосування арешту на вище зазначені речі у відповідності до вимог ч.1 ст.174 КПК України .
Керуючись. ст.ст.170-174 КПК України, суд

у х в а л и в:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді 21.01.2016 року в частині арешту браслету чорного кольору типу цирконій, скляної баночки з бусами, прикрасами, поліетеленового пакету із вмістом морських ракушок, буси чорного кольорру, вервечки жовто-синього кольору з медальйоном жовтого кольору з зображенням Божої Матері з гербом України на звороті, шкатулки сріблястого кольору із дитячими резинками (гумками) для волосся годинничком "Маша и Медведь", браслет кольору срібла/срібний/, які були вилучені з під час проведення обшуку 15.01.2016 року, у ОСОБА_3 та повернути останній.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1