Єдиний унікальний номер 201/8808/16-к
Номер провадження 1-в/201/229/2016
УХВАЛА

23 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2009 року за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, про зняття судимості,

ВСТАНОВИВ:
13 червня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_4 про зняття з нього судимості.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування свого клопотання зазначив, що він був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2009 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. З 26 лютого 2014 року відбував покарання в Криворізьській виправній колонії № 80 Дніпропетровської області, де до нього застосовано вимоги Закону України «Про амністію в 2014 році» і відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 липня 2014 року строк покарання скорочено на ? невідбуту частину строку. Згідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 липня 2015 року йому зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою на території Республіки Хорватія. 28 грудня 2015 року він був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. Додав, що на оголошенні вироку суду першої інстанції присутній не був, оскільки після останнього слова, наданого судом, поїхав мандрувати спочатку до Російської Федерації, потім деякий час він знаходився в Азії, після чого поїхав до Республіки Хорватії, де був затриманий за порушення перетину кордону і екстрадований до України. При цьому, вважав, що строк погашення судимості слід рахувати з моменту винесення вироку відносно нього, а тому на даний час його судимість погашена, більш того, він своєю поведінкою довів, що вже виправився. Крім того, зазначив, що зняття судимості йому необхідно для виїзду за кордон для працевлаштування, а тому просив суд задовольнити його клопотання і винести відповідне рішення про зняття з нього судимості.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання ОСОБА_4 , вважаючи його необґрунтованим, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_4 був засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, при цьому, відповідно до ст. 89 КК України строк погашення судимості за вчинення тяжкого злочину складає шість років з дня відбуття покарання, за умови, що протягом цього періоду не буде вчинено іншого злочину. Крім того, зазначила, що вимоги ч. 2 ст. 91 КК України чітко забороняють зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України, у випадках засудження за умисні тяжкі злочини, а тому вважала, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_4 та зняття з нього судимості відсутні.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінальної справи № 1-83/09, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості не ґрунтується на законі та є таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами кримінальної справи №1-83/09 підтверджується, що вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2009 року ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2009 року вирок першої інстанції в частині призначеного покарання залишено без змін.
Відповідно до довідки про звільнення серії ДНП № 34213 ОСОБА_4 звільнився з установи Державної кримінальної служби 28 грудня 2015 року по відбуттю покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2009 року.
Злочини, передбачені ч. 1 ст. 122 КК України і ч. 4 ст. 296 КК України, за вчинення яких був засуджений ОСОБА_4 , згідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів відповідно.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за злочин середньої тяжкості, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Згідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.
Отже, як встановлено судом, засуджений ОСОБА_4 28 грудня 2015 року звільнився з установи Державної кримінальної служби по закінченню строку відбуття покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2009 року, а тому з дня такого звільнення обчислюються строки погашення судимості відносно останнього.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 91 КК України зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України, не допускається у випадках засудження за умисний тяжкий злочин.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, дострокове зняття з нього судимості прямо заборонено законом, зокрема, ч. 2 ст. 91 КК України, а тому правові підстави для задоволення його клопотання про зняття судимості у даному випадку відсутні.
За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості не ґрунтується на законі та є таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 538, 539 КПК України, ст. 89, 91 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості відмовити.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 14 годині 00 хвилин 29 червня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1