Вирок
Іменем України
19 лютого 2016 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, неодруженого, з середньою освітою, працюючого офіціантом ресторанного комплексу «Дубки», зареєстр. АДРЕСА_1 , прож. АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

за ст. 125 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19 вересня 2015 року близько 17 години 20 хвилин прийшов до місця проживання своєї матері ОСОБА_6 , а саме до квартири АДРЕСА_3 , де побачив раніше знайомого (співмешканця матері) ОСОБА_7 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який знаходився біля вищевказаної квартири, на ґрунті тривалих неприязних відносин виник словесний конфлікт.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 своєю правою рукою наніс один удар в обличчя ОСОБА_7 та один удар ногою в лівий бік по тулубу, внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав. Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 в це же день та час, спільно і своїм знайомим ОСОБА_10 , вивів ОСОБА_7 з приміщення будинку АДРЕСА_4 , на вулицю, де правою рукою наніс один удар в обличчя останньому, внаслідок чого ОСОБА_11 не втримався на ногах та впав обличчям на асфальтове покриття вулиці.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синця на спинці носу та садна на обличчі справа та обох кистях, які згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості без короткочасного розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та в судовому засіданні дав пояснення, які повністю співпадають із фабулою обвинувачення, фактичними обставинами справи та погодився з їх юридичною кваліфікацією, що запропонована стороною обвинувачення. При цьому обвинувачений показав, що він у вказані день, час та місці, прийшов до квартири, де він зареєстрований, але його до квартири тривалий час не пускають його мати та її співмешканець потерпілій по справі). Він, будучи обуреним на дій потерпілого, прийшов до квартири та вивів того на вулицю, оскільки той не має будь-яких прав на проживання у квартирі. На вулиці між ним та потерпілим знову стався конфлікт, внаслідок якого він заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, що зазначені в обвинуваченні.

Винуватість обвинуваченого повністю підтверджується :

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який показав, що обвинувачений його два рази вдарив ногою, коли вони перебували у квартирі та надворі вдарив рукою в обличчя;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка показала, що обвинувачений є її сином, а потерпілий-це її цивільний чоловік. Коли вона була на роботі, до неї зателефонувала сусідка ОСОБА_14 та сказала, що її син із другом прийшли у квартиру та проганяють із квартири її цивільного чоловіка. Вона відпросилась із роботи, прибігла та побачила сина із другом у квартирі. Через деякий час вони вийшли із квартири та вона викликала працівників міліції. ЇЇ син із своїм другом були в стані алкогольного сп`яніння;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинувачений-це її онук. 19.09.2015 р. її онук зателефонував їй та просив прийти до квартирі його матері. Вона прийшла та побачила, що потерпілий та його цивільна дружина стоять на вулиці та сваряться із її онуком та його другом ОСОБА_16 . Чи були на потерпілому якісь ушкодження, вона не помітила, свідком даної події вона не була.;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який розповів, що він разом із ОСОБА_4 дійсно приходили до квартирі потерпілого, який їм відкрив двері. Потерпілий із ОСОБА_18 почали сваритись, потім ОСОБА_18 його декілька разів штовхнув. Алкогольних напоїв вони із ОСОБА_4 в той день не вживали;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка підтвердила, що коли вона перебувала у своїй квартирі, то почула шум, виглянула із квартири та побачила, що хлопці тягнуть кудись її сусіда. Садна у потерпілого на обличчі вона бачила пізніше, але звідки вони взялись-не знає;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , яка розповіла, що вона бачила, як два хлопці вивели потерпілого на вулицю, а самі повернулись до квартири. Потім вона зателефонувала до дружини потерпілого та повідомила, що прийшов її син та потерпілого вивів на вулицю. Також бачида, як обвинувачений раз вдарив потерпілого рукою, той не втримався на ногах та впав, оскільки є інвалідом;

- висновком експерта №1992 від 25.09.2015 р., згідно якого в ОСОБА_5 виявлено синець на спинці носу, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено, від удару рукою, затиснутою в кулак, по обличчю, садна на обличчі справа та обох кистях, які утворились від дії тупих твердих предметів з необмеженою контактуючого поверхнею, при падінні на поверхні;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.10.2015 р. з участю потерпілого ОСОБА_5 , згідно якого останній розказав та на статисту показав обставини отримання ним тілесних ушкоджень 19.09.2015 р. в квартирі АДРЕСА_3 .

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст. 125 ч. 1 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ст. 125 ч.1 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обвинувачений раніше, відповідно до ст. 89 КК України, до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є : визнання вини та розкаяння у скоєному.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені.

На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, тому призначає йому покарання у виді штрафу до прибутку держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу до прибутку держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто на суму 850 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1