Справа № 559/1033/16-к
Номер провадження 1-кс/559/195/2016
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою
"25" травня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2016 року за №0000330, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України, - про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 27 березня 2016 року, близько 00 годин 20 хвилин ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивом, вирішив вчинити крадіжку майна із кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний намір, щодо вчинення крадіжки чужого майна, ОСОБА_5 27 березня 2016 року, близько 00 годин 20 хвилин, прийшов до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке належить приватному підприємцю ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи таємно, шляхом відкриття дверей горища кафе та пролому стелі, проник в приміщення кафе. Перебуваючи в приміщенні кафе ОСОБА_5 приготував до викрадення товарно-матеріальні цінності та гроші на суму 1751 гривень 75 копійок.

Але свої дії щодо таємного викрадення чужого майна ОСОБА_5 не зміг довести до кінця, з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його дії були виявлені свідком ОСОБА_7 , який затримав ОСОБА_5 на місці вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, які виразились у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднанна з проникненням у інше приміщення ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України.

27 березня 2016 року 02 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показами потерпілої ОСОБА_6 під час проведення з нею слідчих дій, а саме допиту в якості потерпілого; показами свідка ОСОБА_7 , який безпосередньо виявив злочині дії ОСОБА_5 , оглядом місця події під час якого було зафіксовано та вилучено товарно-матеріальні цінності, які ОСОБА_5 приготував до викрадення, слідчим експериментом, проведеним 27.03.2016 з підозрюваним.

27.03.2016 старшим слідчим СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Рівне, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, не одруженому, судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України.

29.03.2016 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, дата закінчення якого 26.05.2016 о 02 годині 00 хвилин.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв тяжкі корисливі злочини, за що притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 20.07.1999 року був засуджений Здолбунівським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.81 КК України (редакції 1960 року), 22.12.2000 року був засуджений Здолбунівським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.140 КК України (редакції 1960 року), 16.02.2001 року був засуджений Рівненським районним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.140 КК України (редакції 1960 року), 25.12.2001 року був засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 та ч.2 ст.389 КК України, 26.12.2002 року був засуджений Рівненським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.289, ч.3 ст.357 КК України, 26.02.2013 року був засуджений Здолбунівським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Останній раз ОСОБА_5 , 04.04.2013 року був засуджений Рівненським районним судом Рівненської області, за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ухвали Апеляційного суду Рівненської області 02 березня 2016 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк покарання 3 місяці 5 днів.

В подальшому ОСОБА_5 після умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не став та в той час коли судимість не була знята чи погашена в установленому законом порядку, повторно вчинив новий корисливий злочин, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 є суспільно-небезпечною особою, яка після неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності на шлях виправлення не стає і що він, перебуваючи на волі буде продовжувати злочинну діяльність і буде вчиняти інші злочини.

Також досудовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_5 на даний час ніде не працює та не має джерела постійного прибутку, що є однією із підстав вчинення корисливих злочинів, а тому це дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті буде продовжувати злочину діяльність та вчиняти нові злочини.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, покарання за вчинення якого визначається позбавленням волі на строк від трьох років до шести років, це дає підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Досудовим слідством було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення і це дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

07.04.2016 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 направлено до Дубенського міськрайонного суду для розгляду по суті.

27.04.2016 при проведенні підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000330 від 27.03.2016 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України повернуто прокурору місцевої прокуратури.

04.05.2016 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 27.04.2016 прокурором місцевої прокуратури подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд, а тому на даний час кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України рахується за Дубенським міськрайонним судом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що перебуваючи на волі у ОСОБА_5 є підстави ухилитись від слідства та суду, залишивши місце проживання, територію Рівненської області чи територію України, може продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, що є досить ймовірним та обґрунтованим, а в ході підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, клопотання по суті розглянуто не було. Зважаючи на те, що кримінальне провадження рахується за Дубенським міськрайонним судом, прокурор вважає, що дане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 може бути розглянуто цим судом.

Крім того, навіть за відсутності відповідних клопотань сторін суд під час підготовчого судового засідання уповноважений поставити перед сторонами провадження питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (для якого КПК передбачено обмежений строк дії), оскільки суд на цій стадії процесу відповідає за дотримання розумних строків розгляду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що досудовим слідством було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які в ході проведення досудового розслідування не зменшилися та не змінилися, що дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, а тому прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою на шістдесят днів, про що просить суд.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід на менш суворий, - домашній арешт

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Наголосив, що прокурор повинен відповідо до вимог ст.199 КПК навести які слідчі дії ще необхідно виконати для завершення досудового слідства, обгрунтовуючи необхідність продовження строку запобіжного заходу. Крім того на думку захисника досудове слідство у цьому кримінальному провадженні завершено і питання продовження дії запобіжного заходу мав би вирішувати суд під час підготовчого судового засіданння а не слідчий суддя.

Вислухавши доводи прокурора, обвинуваченого та захисника суд приходить до наступного висновку.

Щодо розгляду клопотання слідчим суддею суд виходить з наступного.

Відповідно до змісту п.3 ч.1 ст.283 КПК України, яка передбачає форми закінчення досудового розслідування, однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, що й вчинено прокурором 07.04.2016 року.

Разом з тим, правом суду є відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, що і було вчинено судом ухвалою від 27.04.2016 року.

Ця ухвала Дубенського міськрайонного суду оскаржена в апеляційному порядку і справу направлено до апеляційної інстанції. На сьогоднішній день результатів розгляду немає, справа призначена на 10 годину 26.05.2016 року.

Між тим о 02 годині 26.05.2016 року закінчується строк триманння під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Слідчий суддя виходить з того, що хоча обвинувальний акт був складений прокурором, він не прийнятий судом, визнаний таким, що не відповідає вимогам КПК а отже досудове слідство формально не закінчилось, отже в компетенції слідчого судді розгляд питання щодо продовження строку запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

І відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На думку суду заявлений прокурором ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства та суду, залишивши місце проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення є досить ймовірним та обґрунтованим. ОСОБА_5 після умовно дострокового зівільнення буквально через кілька днів знаходження на волі вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких. Сам ОСОБА_5 не має засобів до існування, не має сім`ї, місця роботи та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, тобто його тут нічого не стримує як від залишення місця проживання так і від вчинення інших злочинів з метою відшукання засобів до існування. Потрібно також звернути на велику кількість притягнень до кримінальної відповідальності в минулому, практично з 1999 року з невеликими перервами, що може свідчити, що особа обрала стійку лінію антисоціальної поведінки, та незаконного здобуття коштів для існування.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в продовженні застосування такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 як тримання під вартою. Наведені ризики не зникли та не зменшились.

Так само суд виходить з того, що у цьому випадку прокурором наведено, що саме перешкоджає завершенню досудового розслідування. Тобто, у випадку незадоволення скарги прокурора на ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 27.04.2016 року і залишення цієї ухвали в силі слід скласти новий обвинувальний акт та таким чином завершити досудове розслідування, або у випадку скасування ухвали Дубенського міськрайонного суду від 27.04.2016 року і залишення в силі обвинувального акта, повернути справу до суду для розгляду по суті. Але для цього невеликого процесуально об`єму роботи достатньо і 30 діб а не 60 як про це просить прокурор, а тому суд продовжує термін тримання під вартою не на 60 а на 30 діб.

З огляду на викладене суд рахує клопотання прокурора обгрутованим.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2016 року за №0000330, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України, - про продовження строку тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_5 задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у кримінальному провадженні №0000330 від 27 березня 2016 року на строк 30 діб (тридцять).

Строк закінчення дії ухвали - о 02 годині 00 хвилин 25 червня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя: