Справа № 445/436/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/808/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 10.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0000100 від 16.02.2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий народився у С. Червоне Золочівського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:
вироком Золочівського районного суду Львівської області від 10.05.2016 року ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 1 рік; за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на строк 2 роки.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки із сплатою штрафу у розмірі 3400 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки 6 місяців.
Відповідно до п. г ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного та додаткового покарання.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що працюючи майстром каналізаційної дільниці міського комунального підприємства "Золочівводоканал", своїм підписом підробив - "табель обліку використання робочого часу за серпень 2013 року" і "табель обліку використання робочого часу за вересень 2013 року", в якому містилася завідомо неправдива інформація про те, що ОСОБА_9 працював на посаді електромонтера 5 розряду каналізаційної дільниці МКП "Золочівводоканал", хоча з 30 серпня по 14 вересня 2013 року він знаходився в Польщі, а тому та не міг виконувати обов`язки електромонтера.

Крім, цього ОСОБА_7 , в серпні та вересні 2013 року працюючи майстром каналізаційної дільниці міського комунального підприємства "Золочівводоканал", зловживаючи своїм службовим становищем, умисно вчинив розтрату коштів МКП "Золочівводоканал", а саме подав в бухгалтерію табелі обліку використання робочого часу за серпень та вересень 2013 року з неправдивими відомостями про перебування на роботі ОСОБА_9 . Внаслідок чого останньому було нарахована та виплачена заробітна плата на загальну суму 1504,88 грн.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити та вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій, на строк 1 рік; за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_7 вважати обраним у виді позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки 6 місяців.
В решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, не зазначив посади та діяльність, якою йому заборонено займатись. Крім того, покликається на те, що суд першої інстанції не вказав, яким способом склав покарання за вчинені злочини ОСОБА_7 , та в порушення ч. 3 ст. 72 КК України приєднав основне покарання у виді штрафу до покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження №445/436/16-к, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження у суді першої інстанції.
Колегією суддів встановлено, що на носії інформації відсутній технічний запис підготовчого судового засідання від 22.04.2016 року та не прослуховується технічний запис судового засідання від 10.05.2016 року в частині оголошення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.
Крім того, суд першої інстанції всупереч вимогам ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів, не з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також не роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Разом з цим, суд першої інстанції при визнанні ОСОБА_7 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, при призначенні покарання не дотримався вимог ст. 70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та не вказав спосіб призначення покарання.

Також, суд першої інстанції повністю приєднав основне покарання у виді штрафу за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, до покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, проте, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Таким чином, під час розгляду справи та при призначенні покарання суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили йому ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 10.05.2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у цьому ж суді першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4