АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/838/2016 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0010776 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.09.2012 Оболонським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ч. 3

ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 21.04.2006 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК

України на 2 роки позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 20.10.2006 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307,

ст. 69, ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 01.07.2011 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч.3

ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 186, ст. 395, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 10.03.2015 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 309 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 10.11.2015 приблизно о 17 годині 30 хвилин в м. Києві по вул. Сирецька, 119, знайшовши у кущах рідину темно-коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацительованим, без мети збуту помістив його до металевої банки, яку мав при собі та до кишені своєї куртки і переніс його до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тобто повторно, незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацительований, як особа, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС україни в м. Києві № 161-х від 27.11.2015, вилучена у ОСОБА_6 та надана на дослідження рідина коричневого кольору є особливо небезпечним засобом опієм ацительованим, маса якого у перерахунку на суху речовину складає 0,50 г.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікацію своїх дій, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього ст. 75 КК України.

Вказує, що суд при призначенні покарання не повній мірі врахував всі обставини, які його характеризують, його тяжкий стан здоров`я, а саме те, що з 14.12.2015 по теперішній час він добровільно проходить курс лікування від наркотичної залежності, за місцем проживання, де проживає з цивільною дружиною та донькою 2005 р.н., характеризується з позитивної сторони, неофіційно має постійний дохід, працює різноробочим, за станом свого здоров`я, який з кожним днем погіршується, потребує постійного стаціонарного та амбулаторного лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який проти неї заперечив, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобівбез мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, є правильною.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими.
Покарання ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, і є також правильним.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував його відношення до вчиненого, матеріали, що характеризують його особу, а саме те, що він за даними облікової документації Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з діагнозом «розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності» з 14.12.2015 і до цього часу добровільно проходить курс лікування від наркотичної залежності в ТОВ «Клініка ім.. Гальченко В.В.», на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, є ВІЛ-інфікованим, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно, від цивільного шлюбу має доньку 2015 р.н., не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за незаконний обіг наркотичних речовин та за умисні корисливі злочини проти власності, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та захворювання та обставину, що його обтяжує рецидив злочинів, і призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 6 місяців, яке є наближеним до мінімального, передбаченого санкцією ч.2 ст. 309 КК України, з яким колегія суддів погоджується.

Підстав для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, які до того ж враховані судом першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений неофіційно має постійний дохід, працює різноробочим, нічим не підтверджені, а тому задоволенню також не підлягають.

З урахуванням особи ОСОБА_6 , який раніше чотири рази судимий, втім на шлях виправлення не став, підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4