Справа № 182/3644/16-к
Провадження № 1-кп/0182/465/2016
У Х В А Л А

05.12.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку в залі суду у м. Нікополь кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2016 року за № 0001741 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Суми, зареєстрованого у
АДРЕСА_1 , проживаючого у
АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України
за участю сторін судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
(у режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4)
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2016 року за № 0001741 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Стосовно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 05.12.2016 р.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме можливість здійснення тиску на потерпілого, свідків, а також продовження злочинної діяльності, можливість переховування обвинуваченого від суду.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження строків тримання під вартою.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011 року, „Осаковський проти України від 17.07.2014 року та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, обираючи дану міру запобіжного заходу, слідчий суддя враховував ті обставини, що існують ризики того, що підозрювана особа може переховуватись від органу слідства і суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати тиск на свідків, також була врахована тяжкість вчиненого ним злочину, репутація обвинуваченого, відсутність у нього родини, утриманців. На даний час ці ризики не змінились, продовжує існувати ризик продовження вчинення ним злочинів та переховування від суду, а також продовжує існувати ризик здійснення тиску на свідків та потерпілого, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 05.12.2016 р., тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого.
Оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 02 лютого 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1