Єдиний унікальний номер 448/1502/14-к
Провадження № 1-в/448/33/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника КВІ - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська заяву ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах,-

В С Т А Н О В И В :

28.04.2016 року до суду надійшла вищевказана заява, згідно з якою заявник ОСОБА_5 покликається на те, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.11.2014 року його було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ть років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2-а роки, з урахуванням вимог, передбачених ст. 77 КК України, без конфіскації майна.

Вказує, що за час іспитового строку він виконує обов`язки покладені на нього судом, до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчинив, алкогольними напоями не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно. Проте, оскільки вироком суду від 10.11.2014року, він був також підданий додатковому покаранню у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2-а роки, то зобов`язаний проходити додаткові обмеження, передбачені ст.34 КВК України, зокрема, згідно вимог якої засудженому забороняється без дозволу КВІ виїжджати за межі України.

Стверджує, що таке обмеження порушує його конституційні права, оскільки додаткове покарання є похідним від основного і у відповідності до статті 81 КК України є підстави для умовно-дострокового звільнення його від додаткового покарання.

З огляду на наведене, просить суд звільнити його від відбуття невідбутої частини строком у 7-м місяців додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2-а роки, призначеного вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.11.2014 року.

Вимоги заяви підтримано в судовому засіданні засудженим ОСОБА_5 .

Представник кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення даного питання покладає на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви, оскільки є усі правові підстави для цього відповідно до вимог ст.81 КК України.

Заслухавши пояснення засудженого, представника кримінально-виконавчої інспекції, думку прокурора та проаналізувавши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.11.2014 року ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5-ть років, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на 2-а роки, з урахуванням вимог, передбачених ст. 77 КК України, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2-а роки із покладенням на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтись в інспекцію для реєстрації.

Відповідно до статті 81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», а саме пунктом 7 передбачено, що згідно ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При цьому слід мати на увазі, що таким покаранням додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований законом України 11.09.1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_5 під час іспитового строку до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, обов`язки, покладені на нього судом виконує, на даний час відбув більше двох третин строку призначеного йому судом додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах, за місцем проживання характеризується позитивно, тому слід вважати, що поведінка засудженого свідчить проте, що він довів своє виправлення, а тому заяву слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах, призначеного згідно вироку Мостиського районного суду Львівської області від 10.11.2014 року повністю.
На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1