АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 626/996/16-к Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/790/2128/16 Доповідач 2-ї інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст.289ч.2 України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 626/996/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.289 ч.2 КК України,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснограду Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працює по найму у приватних осіб, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-12.02.1993 року за ст. 141 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
-01.02.1995 року за ст. 215 - З КК України до 2 років виправних робіт;
-18.01.1996 року за ст. 215 - 3 ч. 2 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
-06.05.1997 року за ст.141 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;
-17.06.2002 року за ст ст. 185 ч. 2. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;
-07.06.2007 року за ст. ст. 296 ч. 4, 186 ч. 2, 187 ч. 1, 185 ч. 2 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, звільнений 16.07.2012 року за відбуттям терміну покарання,
визнано винним і засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на п`ять років без конфіскації майна. Згідно ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на три роки, під час якого він повинен з`являтися періодично на реєстрацію до органів виконання покарань та сповіщати ці органи про зміну свого місця проживання, та не вчиняти інший злочин. Речовий доказ-скутер- вважати повернутим за приналежністю. З обвинуваченого стягнуто на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 351,84 гривні.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області ОСОБА_8 просить вирок скасувати, виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставини, що пом`якшують покарання добровільне відшкодування завданих збитків та з`явлення із зізнанням, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду обвинуваченого визнано винним у тому, що він 1 травня 2016 о 02:35 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, по корисливим мотивам, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів транспортним засобом - скутером « Honda Dio AF - 34 » чорного кольору, який належав громадянці ОСОБА_9 , та знаходився навпроти магазину «Автозапчастин», який розташований за адресою: Харківська область, м. Красноград, вулиця Бєльовська, 58, вартість якого склала 6674,00 гривень, після чого зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, яке сховав у сараї домоволодіння, де він мешкав, за адресою: АДРЕСА_2 , і там його зберігав до виявлення його працівниками поліції.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на матеріалах справи і ніким в апеляційному порядку не оспорені.
Не підлягає задоволенню вимога заступника прокурора області про скасування вироку в цілому, оскільки за текстом апеляційної скарги фактично було оспорено вирок тільки в частині призначеного покарання. Відсутня також і процесуальна можливість про виключення з вироку посилання суду першої інстанції на обставини, що пом`якшують покарання. Право враховувати ті чи інші обставини такими, що пом`якшують покарання, належить суду і останній цим правом скористався у визначеному процесуальним законом порядку.
Що стосується призначеного покарання, колегія суддів погоджується з апелянтом щодо незаконного застосування судом першої інстанції вимог ч.1 ст.75 КК України.
Так, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України при вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В оскаржуваному вироку суд першої інстанції послався на те, що, призначаючи покарання обвинуваченому, враховує тяжкість вчиненого ним злочину, ту обставину, що як особа обвинувачений характеризується задовільно, свою провину визнав, розкаявся в скоєному, відшкодував завдані збитки та зробив явку з повинною, що суд вважає пом`якшуючими покарання обставинами. Обтяжуючими покарання обвинуваченого обставинами є рецидив скоєння злочинів, вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Але фактично зазначені обставини, що обтяжують покарання, тяжкість злочину та дані про особу судом не враховані.
Згідно вимог ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На чому ґрунтується впевненість суду першої інстанції в можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, з вище наведених мотивів, які виклав суд у вироку, є незрозумілим.
Обвинувачений 6 разів судимий за умисні злочини, у т.ч. 3 рази засуджувавсь за злочини, пов`язані з протиправним заволодінням транспортними засобами, судимий за інші корисливі злочини, знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, що свідчить про його стійку кримінальну спрямованість й уперте небажання встати на шлях виправлення.
Колегія суддів уважає, що доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та явної несправедливості через м`якість заходу примусу є слушними, а призначення покарання із застосуванням ст.ст.75 та 76 КК України судом першої інстанції - неправильне і не справедливе.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченого, його виправлення та запобігання скоєння нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства. Додаткове покарання відповідно до ч.2 ст.289 ККК України колегія суддів не застосовує, не зважаючи на те, що незастосування такого не мотивоване у вироку, оскільки вимога про призначення додаткового покарання відсутня в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 407,409,420 КПК України, колегія суддів,-

ПРИСУДИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Ухвалити в цій частині свій вирок.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на 5 /п`ять/ років.
Строк покарання обраховувати з 1 вересня 2016 року.
На виконання вироку апеляційного суд засудженого ОСОБА_7 взяти під варту негайно в залі суду, доправити до Харківського СІЗО № 27 для утримання й подальшого направлення до місця відбування покарання.
В решті вирок суду від 21 червня 2016 року залишити без змін.
Копію вироку апеляційного суду негайно вручити засудженому і прокурору.
Вирок апеляційного суду, відповідно до ч.4 ст.532 КПК України, набирає законної сили з моменту його проголошення.
На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Подача касаційної скарги не зупиняє виконання вироку.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОЧЕРЕТНИЙ