Єдиний унікальний номер: 378/515/16-к
Провадження № 1-кп/378/32/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ставище Київської області, громадянина України, українця, учня професійно-технічного училища № 38 м. Жашків, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , за скоєння суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло кримінальне провадження з клопотанням відносно неповнолітнього ОСОБА_4 про застосування примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 30 вересня 2015 року, близько 18 години, знаходячись поблизу центрального входу Розкішнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що розташована по вул. Червоноармійcькій, 7 в с. Розкішна Ставищенського району Київської області, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом, а саме моторолером марки «YAMAHA JOG SA12J» який належав ОСОБА_6 та який був припаркований поблизу входу до Розкішнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Переконавшись у відсутності власника та інших сторонніх осіб на місці розташування моторолера, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зняв його з підставки та скориставшись незамкнутим кермом покотивши його у бік вулиці Завгороднього в с. Розкішна, тобто з місця скоєння кримінального правопорушення зник та отримав реальну можливість розпорядитись вказаним транспортним засобом, чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 10430 гривень, визначеною на момент вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 ..

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і суду пояснив, що 30.09.2015 року він хотів викрасти моторолер, який знаходився біля Розкішнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні запевнив суд про можливість ним перевиховання сина та пояснив суду, що має на нього вплив.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодінні транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Частиною 2 статті 97 КК України передбачено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання. Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Згідно статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку, до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК; до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК ); при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК.

Пунктом 7 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 дійсно вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, на момент вчинення якого йому виповнилося лише 15 років. А кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 289 КК України настає з 16 років.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що ОСОБА_8 виховується батьком ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно, має задовільні матеріально-побутові умови для виховання, розвитку та проживання свого сина.

З огляду на положення ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 498, 501 КПК України суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру і передати його під нагляд батька ОСОБА_7 , так як він проживає з останнім і права та обов`язки щодо виховання неповнолітнього сина покладені на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 498, 501 КПК України, ст.ст. 22, 97, 105 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ставище Київської області, громадянина України, українця, учня професійно-технічного училища № 38 м. Жашків, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1