Справа № 344/3904/16-к
Провадження № 11-кп/779/328/2016
Категорія ч. 2 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 186 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2016 року, з участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, повторно..

Його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Івано-Франківського міського суду від 09.03.2016 року більш суворим призначеним покаранням, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, його взято під варту в залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено обчислювати з 13.05.2016 року. Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - з 13.05.2016 по день набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими ст.72 КК України - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 615 гривень 30 копійок судових витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації своїх дій, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій вважає призначене йому покарання надто суворим. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував його щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків, його позитивну характеристику, молодий вік, а також те, що потерпілі просили суворо його не карати. Просить вирок Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2016 року змінити та призначити менш суворе покарання.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 14.12.2015 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_6 , проходячи біля будинку №48 по вул. Гетьмана Мазепи в м. Івано-Франківську помітив потерпілу ОСОБА_9 , яка розмовляла по мобільному телефону, і у цей час у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, підбіг до потерпілої ОСОБА_9 та відкрито заволодів її майном, а саме вирвав у неї з рук мобільний телефон «Nokia 225 Dual Sim», вартість якого, згідно висновку експертизи, становить 1299 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якої, згідно висновку експертизи, становить 11,60 грн,, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1310 гривень 60 копійок.

Крім цього, 20.12.2015 року приблизно о 19.50 год. ОСОБА_6 проходячи поблизу будинку №2 по вул. Сухомлинського в м. Івано-Франківську побачив, що йому на зустріч йде потерпіла ОСОБА_10 , яка розмовляла по мобільному телефону, і у цей час у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, підбіг до потерпілої ОСОБА_10 та застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_10 і відкрито заволодів її майном, вирвав у неї з рук мобільний телефон «Samsung Galaxy Star Advance», вартість якого згідно висновку експертизи 1253 грн., в якому знаходилась карта пам`яті «Team micro sd hc 4Gb», вартістю 137 грн. та сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 7 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1397 гривень.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, просили вирок відносно нього змінити, пом`якшити йому призначене покарання.

- прокурор заперечив апеляційну скаргу ОСОБА_6 , вважав вирок законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, вивчивши матеріали та з`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Оскільки правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 ним в апеляційній скарзі не оскаржується, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України вирок в цій частині апеляційною інстанцією не перевіряється.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Постановляючи вирок, суд першої інстанції дотримався вимог вказаної статті КПК України та обґрунтував його відповідно до її вимог, на основі чого і призначив покарання.

На думку колегії суддів вирішуючи кримінальне провадження у порядку ст. 349 КПК України, суд першої інстанції належним чином допитавши обвинуваченого, врахувавши при цьому пом`якшуючі його покарання обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення йому покарання у виді двох років шість місяців позбавлення волі.

Твердження ОСОБА_6 в його апеляційній скарзі про суворість призначеного покарання та необхідність призначення йому більш м`якого покарання є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду покарання може мати місце лише за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винуватого.

Також у п. 3 ППВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити, окрім іншого, і з характеру та ступеню тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі суд відповідно до вимог статті 65 КК України правильно враховував як ступінь тяжкості вчиненого ним злочину так і дані про його особу, помякшуючі його покарання обставини, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, позитивно характеризується, потерпілі просили суворо його не карати,а також і те, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Покликання обвинуваченого про те, що при призначенні йому покарання суд першої інстанції не врахував його щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданих збитків, його позитивну характеристику, молодий вік, що потерпілі просили суворо його не карати, колегія суддів вважає необгрутованими, оскільки всі вони враховані судом першої інстанції при постановленні даного вироку і не дають підстав для пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням статті 69 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 13 травня 2016 року щодо нього без змін.

На ухвалу протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення йому її копії, може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4