Справа № 148/505/16-к
В И Р О К

Іменем України

04 квітня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Тульчині обвинувальний акт із угодою про примирення по кримінальному провадженню № 0000055від 29.01.2016 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого останній раз 29.01.2015 Тульчинським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробовуванням, з іспитовим терміном на три роки, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, 27.01.2016 близько 13.00 год. ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 прийшли до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_2 , при цьому власник квартири на той час перебував у свого брата, а ключі добровільно надав останнім. О 17.00 год. ОСОБА_6 повернувся до себе додому. На той момент там були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вони всі разом сіли вечеряти, при цьому вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_6 заснув. В той час коли потерпілий спав, ОСОБА_4 зайшов на кухню вказаної квартири, де побачив мікрохвильову піч марки «Ciatronik» і в нього виник умисел на її крадіжку.

Скориставшись тим, що ОСОБА_6 спить, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяв мікрохвильову піч марки «Ciatronik» та покинув з нею помешкання потерпілого, щоб в подальшому продати та за отримані гроші купити горілки.

Того ж вечора ОСОБА_4 вказану мікрохвильову піч марки «Ciatronik» продав ОСОБА_7 , за що отримав грошові кошти в сумі 30 гривень, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1082,90 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 102 від 02.02.2016.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

11.02.2016 потерпілий ОСОБА_6 з одного боку та підозрюваний ОСОБА_4 з іншого боку уклали угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, яка разом з обвинувальним актом була направлена до суду.

Згідно даної угоди підозрюваний та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. Відповідно до ст.71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Тульчинського районного суду від 29.01.2015, у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, що є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені йому п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого понесені і документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 11.02.2016 між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.2 ст.185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 71 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Тульчинського районного суду від 29.01.2015, у виді позбавлення волі строком на 3( три ) роки 6 ( шість ) місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати понесені на залучення експертів для проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 306,90 (триста шість) гривень 90 коп.

Речові докази: мікрохвильову піч марки «Ciatronik», яка передана потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: