Справа № 175/2880/16-к
Провадження № 1-кп/175/135/16
Вирок

Іменем України
23 вересня 2016 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000945 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ургенч Хорезмської області Республіки Узбекистан, громадянина Узбекистану, з середньою технічною освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

11 квітня 2016 року близько 18.00 години ОСОБА_8 знаходився на подвір`ї за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 разом із батьком своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де після словесного конфлікту на ґрунті раніше неприязних відносин у нього раптово виник умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень останньому.

З цією метою він, знаходячись біля входу до вказаного будинку, підійшов до ОСОБА_4 , підняв із землі лежачий поряд плиткоріз, і тримаючи його у лівій руці, умисно наніс один удар по обличчю в область носу та очей потерпілого, після чого зробив крок назад і намагався нанести ще один удар по голові, однак останній встиг прикрити голову руками, внаслідок чого удар прийшовся по верхнім кінцівкам, від якого плиткоріз упав на землю. Після цього ОСОБА_8 вийшов за межі подвір`я на вулицю, куди також попрямував ОСОБА_9 , де обвинувачений, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, біля двору взяв обома руками лопату з дерев`яним держаком довжиною 1,5 м і почав розмахувати нею перед потерпілим, а потім умисно спрямував її для нанесення удару по голові ОСОБА_4 , який встиг прикрити голову руками, внаслідок чого удар прийшовся дерев`яним держаком по верхній лівій кінцівці. Після того, як до вказаного місця почали сходитися сусіди, ОСОБА_8 кинув лопату і з місця вчинення злочину зник.

Унаслідок умисних дій обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, забійної рани на спинці носу праворуч ближче до правого кута, синця на тильній поверхні правої кисті від проекції 3-ї п`ясної кістки з переходом на внутрішню поверхню правої кисті, синця та садна на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині з переходом на задню поверхню та тильну поверхню кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину визнав частково і пояснив, що 11.04.2016 року він побачив ОСОБА_4 на подвір`ї, який у нетверезому стані тримав у руках плиткоріз і махав перед ним, внаслідок чого сам собі розбив ніс. Після цього він взяв у руки мітлу та вийшов з нею на вулицю за територію домоволодіння, куди одразу підійшов потерпілий та напав на його товариша ОСОБА_12 , а він на захист останнього декілька разів замахнувся на ОСОБА_4 мітлою, ударивши його один раз по руці, внаслідок чого зламався держак. Після конфлікту він з товаришем пішов з місця події, куди у подальшому самостійно повернувся. Вину визнає в тій частині, що дійсно спричинив тілесні ушкодження потерпілому, однак не плиткорізом і не лопатою, а мітлою. У скоєному щиросердно кається і просить суворо не карати.

Провина обвинуваченого у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями у суді потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 11.04.2016 року близько 18.00 години він знаходився вдома по АДРЕСА_1 , де почув сварку доньки ОСОБА_13 та її чоловіка ОСОБА_10 , з яким у нього неодноразово виникали конфлікти, оскільки той постійно ображав і бив доньку та онучку ОСОБА_14 . Так як він приживає з ними на території одного домоволодіння, будинок якого має два окремі входи, то вирішив піти до доньки та припинити конфлікт. Коли він підійшов до ОСОБА_10 , то між ними одразу розпочався словесний конфлікт, під час якого обвинувачений взяв у руку плиткоріз та наніс йому один удар в область носу, після чого відійшов назад і вдарив один раз по голові. Коли він вибив рукою плиткоріз, обвинувачений вийшов з двору, а він пішов за ним. Біля двору знаходилася купа піску, на якій ОСОБА_8 взяв у обидві руки лопату та намагався нею нанести йому удар в область голови. Однак, він прикрив голову рукою, через що удар держаком лопати прийшовся по руці. Удар був настільки сильним, що держак зламався. Після того, як до них підійшли сусіди та повідомили, що викликали міліцію, ОСОБА_8 втік. Умисними діями обвинуваченого йому були спричинені тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті, з якими його відвезли до лікарні, де надали медичну допомогу.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що 11.04.2016 року вона знаходилась вдома, де почула сварку доньки з ОСОБА_16 , на що одразу попросила свого чоловіка ОСОБА_4 піти до них та припинити конфлікт. Коли чоловік опинився поряд із зятем, то між ними одразу розпочалася сварка, під час якої обвинувачений вдарив його по обличчю, через що вона почала кликати сусідів на допомогу. Далі конфлікт перемістився за межі подвір`я, де зять взяв у руки лопату та почав розмахувати нею перед її чоловіком, однак кількість ударів вона не бачила. Хтось із сусідів викликав швидку допомогу та подзвонив до міліції, після чого чоловіка забрали до лікарні, а обвинувачений зник у невідомому напрямку.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні повідомила, що 11.04.2016 року ввечері вона перебувала біля двору власного будинку і в цей час почула крики на вулиці, а коли повернулася, то побачила конфлікт між потерпілим і обвинуваченим, який взяв у руки лопату та почав нею махати, намагаючись вдарити ОСОБА_4 по голові. Удар прийшовся по руці, яку потерпілий підняв над головою, після чого вона одразу викликала швидку, оскільки була підозра перелому руки. Крім цього удару вона також бачила, як обвинувачений наносив удари руками по тілу потерпілого, який вже мав пошкодження на обличчі. Коли конфлікт скінчився, ОСОБА_8 спочатку сховався у будинку, а потім взагалі зник і працівники міліції знайшли його на сусідній вулиці.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що 11.04.2016 року ввечері він перебував у дворі на території домоволодіння, де проживає його дівчина ОСОБА_19 , під час чого почув сварку неподалік, якій не надав уваги. У подальшому, коли вони вийшли на вулицю, побачив, як із двору неподалік вийшли обвинувачений та потерпілий, які сварилися. Потім ОСОБА_8 взяв у руки лопату і декілька разів замахнувся нею в сторону ОСОБА_4 , після чого намагався вдарити по голові, проте удар прийшовся по руці держаком, який потім зламався. На відстані 10-15 метрів від місця події він бачив сліди крові на обличчі потерпілого, який під час конфлікту взагалі не наносив ударів обвинуваченому, а лише захищався від дій останнього.

Матеріалами кримінального провадження № 0000945, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.07.2016 року і фото-таблицею до нього, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_9 у присутності понятих розповів і на статисті показав, при яких обставинах ОСОБА_8 спричинив йому тілесні ушкодження (а.п.25-28);
- висновком експерта № 2878е від 18-26 липня 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, забійної рани на спинці носу праворуч ближче до правого кута, синця на тильній поверхні правої кисті від проекції 3-ї п`ясної кістки з переходом на внутрішню поверхню правої кисті, синця та садна на передньо-внутрішній поверхні лівого передпліччя у нижній третині з переходом на задню поверхню та тильну поверхню кисті, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер та локалізацію цих пошкоджень, можливо вказати, що утворилися вони від дії тупого твердого предмету (предметів) незадовго до надходження до медичного закладу, тобто можливо і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові, й не суперечать механізму їх утворення, на який вказав ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту (а.п.32-33);
- протоколом огляду місця події від 25.07.2016 року, з якого убачається, що місцем вчинення злочину є територія домоволодіння АДРЕСА_1 і прибудинкова територія цього домоволодіння (а.п.36).

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими і достатніми, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку про те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Доводи обвинуваченого про те, що не наносив удари плиткорізом і лопатою, суд розцінює як спосіб захисту від обвинувачення з метою пом`якшення покарання за злочин, вчинений щодо близького родича, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю покладених в основу вироку доказів.
Підстав для висновку про те, що потерпілий та свідки у суді обмовили ОСОБА_10 , суд не вбачає і визнає їх показання об`єктивними.

При визначенні виду й міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_10 , - раніше притягався до кримінальної відповідальності за умисний злочин, але в силу ст.89 КК України вважається не судимим, негативно характеризується за місцем проживання як особа, яка зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, фактично працює, має сім`ю та чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає наявність неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_10 , його ставлення до наслідків вчиненого злочину, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, суд вважає необхідним призначити покарання у виді громадських робіт, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Правових підстав для призначення виправних робіт, про що у судових дебатах просив прокурор, суд не вбачає, оскільки такий вид кримінального покарання може бути призначений лише особам, які офіційно працевлаштовані та перебувають у трудових відносинах. У даному випадку ОСОБА_8 офіційно не працює, що унеможливлює призначення йому зазначеного покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді громадських робіт на строк 200 (двохсот) годин.

CD-R диск із відеозаписом складання ОСОБА_7 заяви про відмову від послуг перекладача, - зберігати на аркуші 45 матеріалів кримінального провадження № 0000945.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1