Справа № 363/2865/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1204/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 22.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 вересня 2016 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

повернуто прокурору для усунення недоліків, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ухвали суду, 28 липня 2016 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт складений у вказаному кримінальному провадженні слідчим СВ Вишгородського ВП ГУ НП в Київської області ОСОБА_8 , затверджений прокурором Вишгородським відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 .
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2016 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків.

Своє рішення районний суд мотивував тим, що обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, зокрема, в ньому слідчим який склав реєстр матеріалів досудового розслідування, «внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 0000455» та «повідомлення про підозру ОСОБА_7 » включено в перелік прийнятих в ході досудового розслідування процесуальні рішення, хоча внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та повідомлення про підозру є процесуальною дією, а не рішенням, у відповідності до вимог ст. 110 КПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу районного суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що мотивувальна частина не відповідає вступній та резулятивній частині ухвали. Суддя ОСОБА_1 в мотивувальній частині посилається на обвинуваченого ОСОБА_10 , який не має будь-якого відношення до даного кримінального провадження, зазначає інший номер кримінального провадження та іншу кваліфікацію кримінального правопорушення, чим порушує вимоги ст.ст. 372, 370 КПК України. Вважає, що розглядаючи ухвалу в призмі 379 КПК України (виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні) вказана ухвала все одно підлягає скасуванню. Суд першої інстанції посилається на те, що в обвинувальному акті не належним чином викладене формулювання обвинувачення, при цьому не вказуючи які саме обставини, що підлягають доказуванню не викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 проте, формулювання обвинувачення у даному обвинувальному акті містить подію злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших обставин, які відповідно до диспозиції вказують на наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційний суд, обговоривши доводи скарги, та вивчивши матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 291 КПК України встановлено вимоги щодо змісту та форми обвинувального акта. Зокрема, обвинувальний акт має містити, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Стаття 109 КПК України передбачає, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Проаналізувавши надані до суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що практично всі вимоги Закону слідчим та прокурором виконані, а в обвинувальному акті, з достатньою повнотою, міститься формулювання обвинувачення.

В ухвалі суду першої інстанції вказано лише про порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме, що в обвинувальному акті не належним чином викладено формулювання обвинувачення. Однак, зі змісту ухвали, є незрозумілим, в чому саме полягає вказане порушення вимог вказаної статті КПК.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування процесуальні дії «Внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР» та «Повідомлення про підозру ОСОБА_7 » вказані в графі ІІ «Прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення», а не в графі І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії». Хоча, вказане порушення і було допущено органом досудового розслідування, однак воно, на переконання колегії суддів, жодним чином не може вплинути на можливість прийняття судом 1-ї інстанції законного та обґрунтованого рішення по даній справі, оскільки не порушує законні права та інтереси обвинуваченого та не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків скасувати.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до Вишгородського районного суду Київської області для виконання вимог, передбачених ст. ст. 314-316 КПК України.

Головуючий

Судді