ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1520/16-к
Провадження № 1-кс/210/1245/16

"10" листопада 2016 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу , накладеного для забезпечення кримінального провадження ,

за участі прокурора- ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_3

дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу та матеріали кримінального провадження № 0001014 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України

ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася заявник ОСОБА_3 з заявою про скасування арешту транспортного засобу , накладеного для забезпечення кримінального провадження . В обґрунтування заяви зазначила , що 01 березня 2016 слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу була винесена ухвала про накладення арешту на належний їй транспортний засіб. Цей захід забезпечення кримінального провадження вжито судом за клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих органів прокуратури Дніпропетровської області молодшого радника юстиції ОСОБА_4 , обгрунтованого тим, що в провадженні слідчого відділу управління прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001014 від 16.12.2015 р. за заявою ОСОБА_5 за фактом незаконного заволодіння працівниками колишнього Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області квартирою, яка належить ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на належний заявнику автомобіль зумовлене метою використання органом досудового розслідування транспортного засобу в якості речовою доказу, який зберіг на собі сліди злочину.Не погодившись з винесеною ухвалою , заявник просить скасувати її, обґрунтовуючи це тим , що 02 березня 2016 року, одразу після постановлення слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ухвали від 01.03.2016 р. працівниками Дзержинського відділення поліції м. Кривого Рогу належний їй транспортний засіб, а саме: автомобіль BMW Х5 2003 р. в., р.н. НОМЕР_1 був оглянутий на місці його знаходження на станції технічного обслуговування під час проведення ремонту транспортного засобу за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Телевізійній, 8. За результати огляду транспортного засобу правоохоронцями відділку поліції було складено відповідний протокол слідчої дії, підписаний працівниками СТО, які проводили ремонт транспортного засобу. Отже, органом досудового розслідування, який здійснив огляд речового доказу, арештованого слідчим суддею, було таким чином зафіксовано відомості, що мають значення для кримінального провадження та можуть підтвердити або спростувати обставини, що були підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту, а також бути використані стороною звинувачення для встановлення вини особи, яка вчинила злочинні дії.

Таким чином, мета арешту автомобіля як речового доказу є досягнутою, оскільки вона полягала в унеможливленій шляхом відчуження транспортного засобу чи його знищення приховати від слідства відомості, що мають значення для кримінального провадження, а саме сліди злочину.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримала з мотивів, викладених в заяві.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечував.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Встановлено, що 01 березня 2016 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу було винесено ухвалу про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001014 від 16.12.2015 року , а саме : автомобіля БВМ Х5 , державний знак НОМЕР_1 ( VIN код НОМЕР_2 ) 2003 року випуску.

Вищевказана ухвала слідчого судді змінена ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області в частині способу арешту.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

За приписами ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшуковик) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій. передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст. 100 КПК визначено, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються впротоколі огляду.

Так, після постановлення накладення арешту слідчим суддею, працівниками Дзержинського відділення поліції транспортний засіб: автомобіль BMW Х5 2003 р. в., р.н. НОМЕР_1 був оглянутий на місці його знаходження на станції технічного обслуговування під час проведення ремонту транспортного засобу за адресою: м. Кривий Ріг. вул. Телевізійній, 8. За результами огляду транспортного засобу складено відповідний протокол слідчої дії, тобто органом досудового розслідування, зафіксовано відомості, що мають значення для кримінального провадження та можуть підтвердити або спростувати обставини, що були підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту, а також бути використані стороною звинувачення для встановлення вини особи, яка вчинила злочинні дії.

Таким чином, мета арешту автомобіля як речового доказу є досягнутою, оскільки вона полягала в унеможливленій шляхом відчуження транспортного засобу чи його знищення приховати від слідства відомості, що мають значення для кримінального провадження, а саме сліди злочину . З дати арешту належного їй транспортного засобу до сьогоднішнього дня органом досудового розслідування не вчинено у кримінальному провадженні жодних процесуальних та слідчих дій з використанням відомостей отриманих внаслідок проведення огляду транспортного засобу та фіксації відомостей, що мають доказове значення. Також, ці відомості не слугували для визначення підозрюваного та повідомлення йому про таку підозру. Мета використання органом досудового розслідування речового доказу, на який накладено арешт, не підтвердилась в ході проведення кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Орган досудового розслідування, дослідивши речовий доказ (протокол огляду транспортного засобу), а також сам автомобіль, що перебував на спецмайданчику органу досудового розслідування та надавши йому належну правову оцінку, не дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до злочинних дій осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, по якому проводиться кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Підстави, які визначають ступінь необхідності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, не встановлено у судовому засіданні та не наведено обґрунтувань для подальшого застосування арешту.

Оскільки, на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту належного мені автомобіля та обмежені його використання власником чи іншими засобами, існує необхідність у скасуванні вжитого судом заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до остаточної думки, що органом досудового розслідування передчасно зроблено висновок про те, що вказане майно відповідає вимогам ст. 167 КПК України та, відповідно, невмотивованим є накладення арешту.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 19.10.2010 р. автомобіль ВМW Х5 2003 р. в., чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває у власності ОСОБА_3 . Отже, продовження арешту цього транспортного засобу значно обмежує її права власника без будь-яких обґрунтованих правових підстав на це. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-171, 173, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту транспортного засобу , накладеного для забезпечення кримінального провадження задовольнити.

Скасувати арешт належного ОСОБА_3 автомобіля БВМ Х5 , державний знак НОМЕР_1 ( VIN код НОМЕР_2 ) 2003 року випуску , накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу , зміненої ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року у зв`язку із тим , що в ньому відпала потреба.

Ухвала суду скарженню не підлягає .

Повний текст ухвали складено 15 листопада 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1