Справа № 152/532/16-к
У Х В А Л А
01 квітня 2016 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
провівши відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що під час досудового розслідування були дотримані усі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачається.
Окрім того, прокурором заявлено клопотання про виклик у судове засідання для допиту як свідків обвинувачення: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
Законний представник потерпілого ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином. За змістом ст. 325 КПК України його неявка не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні проти призначення справи до судового розгляду та проти виклику свідків, про яких заявив прокурор, не заперечував, просив також викликати для допиту як свідка ОСОБА_10 .
Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду, не вдаючись до оцінки доказів, а лише дослідивши зміст обвинувального акта та доданого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, вирішуючи питання призначення цього кримінального провадження до судового розгляду, виходить із такого.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Згідно із пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Із обвинувального акта вбачається, зокрема, що 29 січня 2016 року, біля 13 години ОСОБА_4 під час сварки з ОСОБА_11 наніс їй кілька ударів кулаком руки в область лівого та правого передпліч та один удар кулаком правої руки в область грудей.
Згідно з висновками експерта у ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів: множинні синці на грудній клітці, на правій молочній залозі, крововиливи в м`які тканини грудей, перелом 3, 4, 5, 6 ребер справа по середньо-ключичній лінії з розривом пристінкової плеври та крововиливами в міжреберні м`язи, розрив правої легені в ділянці переломів ребер та крововиливами в міжреберні легені, правобічний гемоторакс (180 мл), крововилив у тканину лівого шлуночка серця, синці на чолі справа, на верхній повіці правового ока, на спинці носа, на лівій щоці, на верхній губі справа, на передній поверхні шиї, в ділянці правового плечового суглобу на задній поверхні, на правому плечі по зовнішній поверхні з переходом на ділянку плечового суглобу, на зовнішній поверхні правого передпліччя, на тилі правої кістки, на передній поверхні живота, у верхній поверхні третині по передній поверхні правового стегна, в середині третині правового стегна по передній поверхні, на тилі лівої кисті з переходом на лівий промінево-зап`ястний суглоб.
Множинні синці на грудній клітці, на правій молочній залозі, крововиливи в м`які тканини грудей, перелом 3, 4, 5, 6 ребер справа по середньо-ключичній лінії з розривом пристінкової плеври та крововиливами в міжреберні м`язи, розрив правої легені в ділянці переломів ребер та крововиливами в міжреберні легені, правобічний гемоторакс (180 мл), крововилив у тканину лівого шлуночка серця відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння і перебувають у причинному зв`язку зі смертю.
Отже, на підставі зазначених дій обвинуваченого, прокурор вважав встановленим, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень, спричинених обвинуваченим потерпілій ОСОБА_11 , остання померла, і ці дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 2. ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Разом із тим, в обвинувальному акті не зазначено, яким чином удари, нанесені обвинуваченим потерпілій, пов`язані з її смертю, тобто чим підтверджується причинний зв`язок між діями обвинуваченого та смертю ОСОБА_11 .
Окрім того, в обвинувальному акті не зазначено, кулаком якої руки обвинувачений наносив удари в область лівого та правого передпліч потерпілої та яким чином були нанесені удари в праве передпліччя, якщо потерпіла на ньому лежала.
Частиною 2 ст. 8 та частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» пункту 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52).
Окрім того, згідно з пунктом 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Водночас в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 відомості про потерпілу особу взагалі відсутні, натомість зазначено відомості про законного представника потерпілого - ОСОБА_9 .
Частиною 1 ст. 59 КПК України встановлено, що, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.
Отже, з урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що у цьому кримінальному провадженні є потерпіла особа, визнана недієздатною чи обмежено дієздатною, тому до участі у справі залучений її законний представник.
Проте, як зазначено вище, в обвинувальному акті будь-яких відомостей щодо потерпілого не зазначено, як і не зазначено того на якій підставі ОСОБА_9 є саме законним представником потерпілого.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не відповідає вимогам КПК України і, оскільки суд в подальшому пов`язаний з інформацією, викладеною у цьому документі, необхідною як для призначення і проведення підготовчого судового засідання, так і подальшого судового розгляду, обвинувальний актслід повернути прокурору для усунення наведених вище недоліків.
Оскільки обвинувальний акт, через його невідповідність вимогам КПК України повертається прокурору, клопотання, заявлені прокурором та обвинуваченим про виклик свідків судом не вирішуються.
Керуючись статтями 314, 369-372 КПК України, суд
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1