печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління догляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000033, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління догляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт на грошові кошти ТОВ «Солід-актив», які перебувають на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у Філії Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», із забороною проводити видаткові операції за вказаним рахунком.
Обгрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що Управлінням нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000033 за фактом розтрати посадовими особами Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно Західна Залізниця» чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки.
Під час досудового розслідування встановлено, що начальником ДТГО «Південно Західна Залізниця» ОСОБА_5 30.07.2014 видано довіреність на ім`я головного інженера галузевої служби будівельно-монтажних робіт та цивільних споруд об`єднання ОСОБА_6 , якою останнього уповноважено укласти від імені залізниці прибутковий договір з Публічним акціонерним товариством «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» на проведення будівельних робіт по влаштуванню спортивних майданчиків та інженерних мереж за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/рада Ходосівська, «Оздоровчий» масив, вул. Олімпійська, 1.
Відповідно до наданої довіреності 11.08.2014 ОСОБА_6 , від імені ДТГО «Південно Західна Залізниця», укладено договір № ПЗ/БМЕС-148084/НЮ з ПАТ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України», предметом якого було виконання будівельних робіт по влаштуванню спортивних майданчиків та інженерних мереж за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с/рада Ходосівська, «Оздоровчий» масив, вул. Олімпійська, 1. При цьому, ціну за даним договором визначено у сумі 990 000, 00 грн. Додатковою угодою від 19.02.2015 ціну договору № ПЗ/БМЕС-148084/НЮ від 11.08.2014 змінено, остаточно визначено у сумі 1 590 000, 00 грн.
У подальшому, 26.09.2014 ДТГО «Південно Західна Залізниця» з ТОВ «Аква Тех-ресурс» укладено договір поставки № ПЗ/БМЕС-148111/НЮ, відповідно до якого структурний підрозділ Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» придбав насосне обладнання німецького виробника «Wilo» та інші матеріали.
Проте, придбане обладнання та матеріали підприємство, під виглядом надання благодійної допомоги Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі, використало на потреби ПАТ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» для облаштування майданчиків спортивного комплексу «Olympic Village», який є стороннім суб`єктом господарської діяльності, а функції фактичного керівника якого виконує донька ОСОБА_5 ОСОБА_7 .
Згідно висновку проведеної під час розслідування судово-технічної експертизи документів, відбиток печатки у довіреності ДТГО «Південно Західна Залізниця» від 30.07.2014 № 2217-НЮ нанесено на початку лютого 2015 року, що свідчить про спробу її працівників надати законного вигляду правовідносинам з ПАТ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України».
Допитані як свідки начальник управління БМЕУ-1 ДТГО «Південно Західна Залізниця» ОСОБА_8 та його заступник ОСОБА_9 показали, що з серпня 2014 року за вказівкою керівника ОСОБА_5 працівниками БМЕУ виконувались будівельно-монтажні роботи на території спортивного комплексу «Olympic Village» за адресою: АДРЕСА_1 . Оплата праці здійснювалась Укрзалізницею, із врахуванням виплат за відрядження. Необхідні матеріали та устаткування також були придбані ПЗЗ (щебінь, асфальт, пісок, буріння скважин, використання техніки, залізобетонних виробів, фарба, інше). Витрачені матеріальні ресурси, за вказівкою ОСОБА_5 протиправно списані як благодійна допомога Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі та нібито на облаштування об`єктів ДТГО «Південно Західна Залізниця».
Допитана як свідок головний бухгалтер БМЕУ-1 ДТГО «Південно Західна Залізниця» показала, що матеріальні ресурси використанні під час будівельно-монтажних робіт на території спортивного комплексу «Olympic Village» за адресою: АДРЕСА_1 , протиправно списані як благодійна допомога Свято-Успенській Києво-Печерській Лаврі.
Згідно з даними реєстраційних органів право власності на спортивний комплекс «Olympic Village» належить ПАТ «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України».
Таким чином, вбачається, що посадові особи ДТГО «Південно Західна Залізниця» спричинили тяжкі наслідки державним інтересам.
Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено конфіскацію майна.
Для протиправного придбання та реалізації злочинного наміру з набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомості використовувалось ТОВ «Солід-Актив» (), яке виступило замовником протиправного будівництва і надало для його виконання орендовану земельну ділянку, а на даний час фактично користується та протиправно отримує прибуток від використання зазначеного майна збудованого за рахунок держави.
ТОВ «Солід-актив» () використовує розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Філії Головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669.
Вказує, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти на зазначеному рахунку є об`єктом кримінально протиправних дій та належать державі, а тому з метою їх збереження, наявні підстави для накладення на них арешту. Без накладення арешту на вказані рахунки грошові кошти, які зберігаються на будуть втрачені та таким чином не буде можливості забезпечення їх подальшої конфіскації.
Підставою арешту зазначеного майна є достатні дані про те, що це майно є предметом зазначеного злочину, набуте внаслідок доходів від вчинення злочину.
Метою арешту є забезпечення кримінального провадження та конфіскації майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий суддя, вислухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, надходить до наступних висновків.
Управлінням нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000033 за фактом розтрати посадовими особами Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно Західна Залізниця» чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, прокурор зазначає, що метою його арешту зокрема є забезпечення кримінального провадження, що не відповідає положенням ч. 2 ст. 170 КК України.
Також прокурор вказує, що метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Як визначено ч. 5 цієї ж статті, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Як вбачається з долученого до клопотання витягу з кримінального провадження № 0000033, в рамках означеного кримінального провадження про підозру жодній особі не повідомлено, відсутні і дані щодо юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За таких обставин застосування арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є неможливим та суперечить ч. 5 ст. 170 КК України.
На підставі викладеного вважаю, що прокурором, який звернувся з клопотанням, не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для досягнення визначеної ним в клопотанні мети, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління догляду за додержанням законів Національною поліцією України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000033 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1