Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1841/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000512 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, на утриманні четверо дітей, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні двоє дітей, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Виноградів Закарпатської області, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2016 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , знаходячись на проїжджій частині дороги, навпроти будинку №23, що по вулиці Європейська в м.Виноградів, де діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до існуючих загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, безпричинно пристали до ОСОБА_8 , який в той час вів розмову з ОСОБА_9 та затіяли із ним сварку, під час якої виражаючись в адресу останніх нецензурною лайкою, ОСОБА_6 безпричинно схопив ОСОБА_8 правою рукою за шию і надавивши повалив його на землю, після чого знаходячись в стоячому, напів зігнутому положенні почав обома руками душити потерпілого ОСОБА_8 та наносити йому удари кулаками рук в область голови та тулуба.

В цей же час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтримуючи хуліганські дії ОСОБА_6 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 , який в той час знаходився в лежачому положенні на землі, діючи умисно, з метою самоутвердження, за рахунок приниження в очах оточуючих ОСОБА_9 та ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, безпричинно, з особливою зухвалістю, почали наносити множинні удари обутими ногами по тілу ОСОБА_8 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покровів в підключичній ділянці справа, в ділянці ключиці та надключичної ділянки; садна шкірних покровів чола зліва, що супроводжувалась набряком м`яких тканин; саден-подряпин шкірних покровів шиї в середньо-нижній третині по боковій поверхні, які згідно висновку судово-медичного експерта № 212 від 09.06.2016 року та відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я; струсу головного мозку (підтвердженого об`єктивною неврологічною симптоматикою); гострого посттравматичного тоншило-фарингіту, що ускладнився двобічним гнійним лімфаденітом, які згідно висновку судово-медичного експерта № 212 від 09.06.2016 року та відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому ОСОБА_9 , намагаючись припинити протиправні дії ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , почав відтягувати останнього руками від потерпілого ОСОБА_8 , який в той час наносив множинні удари обутими ногами по тілу ОСОБА_8 , але ОСОБА_5 , супроводжуючи свої дії, направлені на порушення громадського порядку, наніс ОСОБА_9 два удари кулаками рук в область обличчя та штовхнув його в металий профіль огорожі, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: синця орбітальної ділянки правого ока, що супроводжувалось набряком м`яких тканин; синця шкірних покровів лівого плеча в верхній третині по передній поверхні; садна шкірних покровів нижньої повіки справа, які згідно висновку судово-медичного експерта № 211 від 09.06.2016 року та відповідно до п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кваліфіковано ч.2 ст.296 КК України, а саме як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Запевнив суд у тому, що щиро розкаюється у вчиненному.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Запевнив суд у тому, що щиро розкаюється у вчиненному.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Запевнив суд у тому, що щиро розкаюється у вчиненному.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви, в яких просять суд розглянути справу без їхньої участі, претензій до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мають і в майбутньому мати не будуть.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього, судом були оголошені в судовому засіданні наступні докази:

- вимога про наявність судимості, згідно якої ОСОБА_4 , 1986 р.н., раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 110);

- характеристика виконавчого комітету Виноградівської міської ради №02-11/1068 від 15.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 зарекомендував себе з посередньої сторони (а.п.109);

- довідка Виноградівської районної лікарні №583 від 21.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 , 1986 р.н., на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.107);

- довідка виконавчого комітету Виноградівської міської ради №2899 від 15.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей (а.п.108);

- вимога про наявність судимості, згідно якої ОСОБА_5 , 1983 р.н., раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 117);

- характеристика виконавчого комітету Олешницької сільської ради №928 від 16.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 зарекомендував себе з посередньої сторони (а.п.116);

- довідка Виноградівської районної лікарні №584 від 21.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 , 1983 р.н., на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.114);

- довідка виконавчого комітету Олешницької сільської ради №525 від 16.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 має на утриманні двох неповнолітніх дітей (а.п.115);

- вимога про наявність судимості, згідно якої ОСОБА_6 , 1962 р.н., раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 124-125);

- характеристика виконавчого комітету Шаланківської сільської ради №43 від 23.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони (а.п.123);

- довідка Виноградівської районної лікарні №582 від 21.06.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 , 1962 р.н., на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.121).

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка обтяжує покарання, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_4 без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка обтяжує покарання, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_5 без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_6 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та обставини, яка обтяжує покарання, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого в умовах без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_6 без відбування покарання і його слід звільнити від відбування покарання з випробування на підставі ст. 75 КК України.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні не заявлялися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_12 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_13 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1