Справа № 510/1768/16-к
Провадження № 1-кп/500/452/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення клопотання про застосування
примусових заходів медичного характеру прокурору
18 листопада 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
особа, стосовно якої передбачається

застосувати примусові заходи

медичного характеру ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,
провівши в місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000339, відносно

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ренійського Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
19 жовтня 2016 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з Апеляційного суду Одеської області після визначення підсудності надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками та матеріалами кримінального провадження про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 . Ухвалою від 21 жовтня 2016 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення судового розгляду, захисник ОСОБА_4 заперечував проти призначення судового розгляду, пославшись на те, що клопотання не відповідає вимогами КПК України.

ОСОБА_5 в судове засідання не викликався, відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України його участь не є обов`язковою.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, про місце, дату та час його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки про виклик до суду. Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, якою просив здійснити судовий розгляд у його відсутності. Неприбуття потерпілого ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не перешкоджає його проведенню.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру з додатками та матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку, що воно на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору як таке, що не відповідає вимогам КПК України.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Однак, в порушення наведених вимог ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 не містить інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Так, у клопотанні лише зазначено, що прокурор просить застосувати до ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, однак не зазначений конкретний вид примусових заходів медичного характеру з числа передбачених ст. 94 КК України.

Крім того, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 також не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно якому обвинувальний акт повинен містити: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

Але всупереч наведеної норми клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 взагалі не містить формулювання обвинувачення.

У даному клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру викладені лише анкетні дані ОСОБА_5 , зміст підозри, а також ті фактичні обставини діяння, у вчиненні якого підозрювався ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, та його правова кваліфікація.

Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру має містити дані щодо події діяння із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ознаки кримінального правопорушення.

Викладення фактичних обставин провадження з підсумком про те, що у кримінальному провадженні виконані всі необхідні слідчі дії та зібрані достатні докази щодо вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, як це зроблено в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , не може замінити формулювання обвинувачення, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та його структурою, формулювання обвинувачення у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру має бути викладено незалежно від викладених фактичних обставин діяння та його правової кваліфікації з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Також, суд звертає увагу на те, що і фактичні обставини, і формулювання обвинувачення у випадку складання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру мають бути викладені з урахуванням особливостей кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки є незрозумілим, яким чином особа, яка склала клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, зазначаючи про те, що ОСОБА_5 не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними в момент вчинення інкримінованого йому діяння, дійшла висновку про те, що ОСОБА_5 діяв реалізуючи свій умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , про що зазначено у викладі фактичних обставин.

Крім того, суд звертає увагу на те, що стаття 291 КПК передбачає вичерпний перелік відомостей, що мають міститися у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру, а також документів, що мають бути додані до такого клопотання, та з урахуванням змісту абз. 6 ч. 4 вказаної статті, який містить імперативне положення про заборону надавати суду інших документів окрім тих, що передбачені цією статтею, розширеному тлумаченню не підлягає.

Системний аналіз зазначених норм дає суду підстави зробити висновок про те, що вони в тому вигляді, в якому викладені, мають забезпечувати неупередженість суду та, в свою чергу, гарантувати право на судовий захист.

У клопотанні ж про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 всупереч вимогам наведених норм та принципам кримінального процесуального законодавства, окрім відомостей, що прямо передбачені ст. ст. 291, 292 КПК України, також безпідставно викладений перелік зібраних під час досудового розслідування доказів, а також зміст проведеної судово-медичної експертизи, що фактично прирівнюється до надання суду документів обвинувачення до початку судового розгляду.

Більше того, разом з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , суду надані матеріали кримінального провадження, що, як було вище зазначено, прямо заборонено абз. 6 ч. 4 ст. 291 КПК України.

Отже, за наявності вказаних порушень п. 5 ч. 2, абз. 6 ч. 4 ст. 291, ч. 2 ст. 292 КПК України, суд позбавлений можливості призначити судовий розгляд за цим клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , а тому воно підлягає поверненню прокурору разом з додатками та долученими до нього матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 314, 370 372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_5 , разом з додатками та матеріалами кримінального провадження повернути прокурору Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1