Номер провадження: 11-сс/785/1029/16
Номер справи місцевого суду: 520/8239/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
представника скаржника адвоката ОСОБА_7
представника заявника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши апеляційну скаргу гр. ОСОБА_9 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2016р., якою клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 задоволено, та накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9725089), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 26.01.2005),
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого відділу Київського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 13.07.2016р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002815 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Відомості до ЄРДР по вказаному кримінальному провадженню були внесені на підставі заяви ОСОБА_10 , яку вона подала 13.07.2016р. до Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області про те, що у 2013р., ОСОБА_11 запропонував їй придбати об`єкт нерухомості, а саме приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на зазначений об`єкт нерухомості було зареєстровано за його матерю ОСОБА_9 .
У зв`язку з тим, що вказаний об`єкт нерухомості був обтяжений іпотекою банку, то їм за для врегулювання відносин з банком та зняття обтяження, необхідно був час та грошові кошти.
З метою підтвердження наміру ОСОБА_10 на придбання вказаного об`єкту нерухомості та з метою врегулювання ними відносин з банком та зняття обтяжень з вказаного об`єкту нерухомості, 20.03.2013р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було укладено попередній договір, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_9 , зобов`язується передати ОСОБА_10 у власність житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 та укласти з ОСОБА_10 договір купівлі-продажу в строк не пізніше 10.04.2013р. У відповідності до умов укладеного попереднього договору, ОСОБА_10 передала грошові кошти у розмірі 120 000 доларів США.
У подальшому, 10.04.2013р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстровим номером 586, посвідчено договір про внесення змін до попереднього договору, який укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання передати ОСОБА_10 у власність (продати) об`єкт нерухомості визначений у попередньому договорі від 22.03.2013р., у строк не пізніше до 22 квітня 2013р.
Однак, свої зобов`язання за попереднім договором від 22 квітня 2013р., ОСОБА_9 у встановлений строк не виконала.
Крім того, у подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_13 почали заперечувати той факт, що вони мали намір на продаж вищевказаного нерухомого майна, а також, що ОСОБА_9 укладала з ОСОБА_10 попередній договір від 20.03.2013р., договір про внесення змін до попереднього договору від 10.04.2013р. та те, що ОСОБА_13 надавав письмову нотаріально посвідчену згоду своїй дружині - ОСОБА_9 на укладення зазначених договорів з ОСОБА_10 .
Разом з цим, зазначені особи наполягають, що вони при укладені попереднього договору від 20.03.2013р. не отримували від ОСОБА_10 грошових коштів у сумі 120 000 доларів США. Поряд з цим, згідно умов попереднього договору від 20.03.2013р. у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором винна у такому порушенні сторона повинна сплатити іншій стороні штраф у розмірі 100 відсотків від суми 120 000 доларів США.
Зазначеними діями, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , ОСОБА_10 спричинено матеріальний збиток на загальну сумі 1 927 600 грн., що у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований податком мінімум доходів громадян на момент скоєння кримінального правопорушення.
У ході досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, ОСОБА_10 було вручено пам`ятку потерпілого, допитано у якості потерпілого, прийнято цивільний позов, тим самим визнано її цивільним позивачем у кримінальному провадженні.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 13.07.2016р., у власності ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває об`єкт нерухомого майна, а саме домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9725089) (свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 26.01.2005).
Цивільний позивач ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням про арешт на нерухоме майно, а саме на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 9725089), яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 26.01.2005), обґрунтовуючи його тим, що нею був заявлений цивільний позов та з метою його забезпечення та відшкодування спричинених їй матеріальних збитків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_9 .
Суд, приймаючи вказане рішення мотивував його тим, що під час розгляду клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 слідчим суддею встановлено та ним доведено необхідність накладення арешту на майно, відповідно до КПК України воно може бути речовим доказом, яке може бути використаним як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою недопущення його зникнення, втрати, пошкодження, слідчий суддя прийшов до висновку за необхідне прийняти вказане рішення.

В апеляційній скарзі скаржник - цивільний відповідач ОСОБА_9 , просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою в задоволені клопотання слідчому відмовити, в зв`язку з порушенням чинного законодавства та не відповідністю висновків суду з обставинами кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, виступ представника скаржника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, виступи прокурора та представника заявника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_10 звернулася з заявою про злочин 13.07.2016р. до Київського ВП у м.Одесі ГУНП в Одеській області, в той же день, дані відомості були внесені до ЄРДР за № 0002815 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, в той же дань вона заявила цивільний позов по кримінальному провадженню, та була визнана потерпілою та цивільним позивачем, а 15.07.2016р. звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке в той же день задовольняється судом, та відповідна ухвала виконується.
На думку колегії суддів вказані обставину викликають сумніви, оскільки за два дні слідчий встигає вивчити всі матеріали кримінального провадження, провести досудове розслідування лише в частині отримання відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та підтримати клопотання потерпілої в частині накладення арешту на майно ОСОБА_9 , яке не перевірено, яке відношення воно має до спірних правовідносин, які виникли між сторонами кримінального (цивільного) провадження.
Крім того, на думку колегії суддів, викликає сумнів і та обставина, що слідчий суддя накладає арешт на домоволодіння, розташоване за адресою - АДРЕСА_1 , хоча в заяві про злочин ОСОБА_10 вказує, що їй було запропоновано з боку ОСОБА_11 придбати майно за адресою - АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_9 .
Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції передчасно наклав арешт на майно ОСОБА_9 , яке не є предметом спору.
Зокрема, з ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції, задовольнив клопотання потерпілою керуючись ст.171 КПК України, з посиланням на те, що метою застосування арешту є забезпечення цивільного позову, відшкодування спричинених збитків які виникли внаслідок дій ОСОБА_9 , при цьому порушив вимоги ст.173 КПК України, так як потерпіла в судовому засіданні в судах першої та апеляційної інстанцій не довела необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди(цивільного позову), наслідки арешту майна для інших осіб.
Крім того, в ухвалі від 15.07.206р. слідчий суддя не мотивував необхідності такого арешту, та підстави застосування арешту. Як вбачається із ухвали суду потерпіла не надала в судовому засіданні жодного доказу, в підтвердження розміру завданої шкоди, та доказу факту завдання шкоди, при цьому не взяв до уваги, ту обставину, що вартість арештованого майна повинна бути співмірною із розміром шкоди. Потерпіла в судовому засіданні не надала доказів щодо вартості майна, а саме житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 .
Згідно експертної оцінки майна від 19.08.2015 року оціночна вартість об`єкта без ПДВ складає 9 365 511 грн., але судом це враховано не було, що призвело до передчасного рішення суду.
Керуючись: ст.ст. 170, 173, 422 КПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу скаржника - цивільного відповідача ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2016р., якою клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 задоволено, та накладено арешт на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 скасувати.
Ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_10 про накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_9 .

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 (підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2