Справа № 357/4779/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/72/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія Розділ 2 22.03.2016

УХВАЛА
іменем України
22 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0003205за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Амурської області, с. Сєришеве, громадянина України, росіянина, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого директором ТОВ «Примат», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_10 на проїзній частині дороги у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_8 , які виникли в результаті того, що останній заподіяв умисний удар рукою в обличчя ОСОБА_7 після того, як той вдарив рукою по боковому водійському склу автомобіля ОСОБА_8 , з метою заподіяння останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс йому один удар лівою рукою в область ротової порожнини, один удар лівою рукою в область лоба, один удар лівою рукою в область правої завушної ділянки, один удар лівою рукою в область правого ока, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді : крововиливу у слизову оболонку верхньої губи, крововиливу у слизову оболонку нижньої губи, синця на лобі, синця правої завушної ділянки, синця зовнішнього кута правого ока, синця правої сідниці, садна правого колінного суглоба, садна тильної поверхні нігтьових фаланг 2,3,4,5 пальців правої кисті, синця тильної поверхні 5 пальця лівої кисті, садна долоневої поверхні лівої кисті, що згідно із висновком експерта № 196/д від 08.07.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_7 в межах санкції ч. 2 ст. 126 КК України. Потерпілий не погоджується з кваліфікацією злочину та застосованою санкцією у вигляді штрафу у зв`язку з невідповідністю обраного покарання тяжкості скоєного злочину. Вважає апелянт, що в рішенні суду вбачається неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та думку прокурора, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з вироку суду і матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини даного провадження та обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , яка підтверджується в інкримінованому йому злочину: показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину визнав, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком судово-медичної експертизи № 196 від 08 липня 2014 року, відеозаписом автореєстратора.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінив досліджені під час судового розгляду кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину та їх наслідки; особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, визнав свою вину у вчиненому злочині; обставини, що пом`якшують покарання: має на утриманні малолітнього сина; відсутність обставин, що обтяжують покарання; думку потерпілого стосовно виду покарання для обвинуваченого та призначив ОСОБА_7 покарання у межах частини статті обвинувачення - ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

А тому посилання потерпілого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на м`якість призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини даного кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність його вини та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як легке тілесне ушкодження.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 126 КК України (побої і мордування), за який апелянт вважає повинен бути засуджений обвинувачений ОСОБА_7 , характеризується завданням удару, побоїв або вчиненням інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, а також дії, що полягають у багаторазовому або тривалому спричиненні болю.

Передбачений у ст. 126 КК України злочин не спричиняє порушення анатомічної цілості тканин або нормального функціонування тканин чи органів тіла людини. За цією ознакою він відрізняється від тілесного ушкодження.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 були заподіяні потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді : крововиливу у слизову оболонку верхньої губи, крововиливу у слизову оболонку нижньої губи, синця на лобі, синця правої завушної ділянки, синця зовнішнього кута правого ока, синця правої сідниці, садна правого колінного суглоба, садна тильної поверхні нігтьових фаланг 2,3,4,5 пальців правої кисті, синця тильної поверхні 5 пальця лівої кисті, садна долоневої поверхні лівої кисті, що згідно із висновком експерта від 08.07.2014 року за №196/д відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
А томудоводи потерпілого ОСОБА_8 , що дії ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ст. 126 КК України є помилковими та не ґрунтуються на матеріалах даного кримінального провадження та вимогах закону.

Крім того, посилання потерпілого в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, є надуманими.

Колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_14 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: