справа № 201/3345/16-к
провадження № 1-кс/201/2065/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2016 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 .. Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник подав 26 лютого 2016 року до прокуратури Дніпропетровської області заяву-клопотання С-41 про порушення його прав стосовно конкретної справи, прийняття документів, їх дослідження, виконання ухвал суду та інш., але його заява не розглянута, передбачена законом відповідь чи постанова йому не вручені, просить зобов`язати уповноважену особу прокуратури вирішити по закону питання його заяви, встановити конкретний термін виконання його клопотання та надати передбачену законом відповідь по суті звернення, не виконання цього свідчить про протиправні дії прокурора, слідчого прокуратури Дніпропетровської області, який цього не робить, хоча належну письмову заяву він подав, але відповіді не отримав. В судовому засіданні заявник наполягав на своїй скарзі і просив її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В зверненні до суду проти скарги заперечував і просив в її задоволенні відмовити. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на вищезазначене і положення ст. 306 КПК України.

Вислухавши думку заявника та дослідивши матеріали скарги, а також надані та добуті докази, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Судом, згідно матеріалів скарги і наданих документів, встановлено, що скаржник ОСОБА_3 подав 26 лютого 2016 року до прокуратури Дніпропетровської області клопотання С-41 про проведення конкретних процесуальних дій по кримінальній справі, приєднання до матеріалів справи його документів і доказів, належне їх дослідження ( в порядку ст. ст. 83, 84, 91 та інш. КПК України), виконання ухвал суду та інш. але його заява не розглянута, передбачена законом відповідь чи постанова йому не вручені, заявнику навіть на надано відповідь на його звернення, хоча його заява є і зареєстрована. Тривале невиконання ухвал суду породжує нові скарги і порушує передбачені законом права заявника.

За правилами ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. За результатами розгляду такої скарги ухвала слідчого судді може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого чи прокурора та про зобов`язання вчинити певну дію (ст. 307 КПК України).

Частиною 2 ст. 220 КПК України встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга в такому вигляді підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги не визнання прокурором скарги, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується. При таких обставинах суд вважає скаргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 28, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу (слідчого, прокурора) прокуратури Дніпропетровської області розглянути в найкоротші терміни клопотання ОСОБА_3 від 26 лютого 2016 року в передбаченому законом порядку з врученням йому (заявнику) відповідної постанови чи відповіді про це (розгляд по суті звернення) та долучити до матеріалів цієї справи надані ним докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -