Справа №639/3652/16-к
Провадження №1-кп/639/291/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 травня 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за №0000285 від 03.02.2016 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
02.02.2016 року приблизно о 13 годині ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де останні, перебуваючи в гостинній кімнаті почали спілкуватись. В ході спілкування ОСОБА_4 помітив на книжній полиці вказаної кімнати мобільний телефон марки «Soni Xperia МТ27І» та триста гривень, які належать ОСОБА_5 . Саме в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону та грошових коштів. Далі ОСОБА_4 , дочекавшись доки ОСОБА_5 пішов до кухні, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, таємно викрав мобільний телефон марки «Soni Xperia МТ27І» та 300 гривень і сховав до кишені. Після цього, ОСОБА_4 пішов з квартири ОСОБА_5 та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1074 грн., з яких вартість мобільного телефону «Soni Xperia MT27I» становить 874 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №924 від 16.02.2016 року.

28.04.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468, 469, 471, 473 КПК України укладена угода про примирення. Згідно з укладеною угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка). Потерпілий ОСОБА_5 будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 з приводу скоєння злочину не має.

Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст.75, 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробовуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Вимогами ч.3 ст.469 КПК України встановлено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину та погоджується на призначення узгодженого покарання. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Потерпілий будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та наданою письмовою заявою потерпілого ОСОБА_5 від 11.05.2016 року.

Прокурор під час судового засідання зазначив, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону та може бути затверджена судом.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України. Обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Судом встановлено, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про примирення та примирилися, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, в силу ст.89 КК України не судимий.

Таким чином, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з підсудного по справі в порядку ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 28.04.2016 року по кримінальному провадженню №0000285 від 03.02.2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведену експертизу на загальну суму 368,28 грн. (триста шістдесят вісім гривень 28 коп.) (к/п а.с.28).

Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон «Soni Xperia MT27I» - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 як законному власнику (к/п а.с.34).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1