АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№11-кп/796/1140/2016 Головуючий у І-й інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
18.05.2016 м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України і на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2016,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2016, обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 26.05.2016 включно.

На вказану ухвалу суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали контрольного провадження вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно до положень ч.1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до положень ч.2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що судом першої інстанції розглядалось клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою, його захисника, який заперечував проти доцільності продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурора, який вважав доцільним продовжити щодо обвинуваченого дію існуючого запобіжного заходу, з додержанням правил, передбачених розділом ІІ Кримінального процесуального Кодексу України.

Розгляд клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, є процесуальною дією, яку суд здійснює до постановлення процесуального рішення за результатами підготовчого судового засідання.

Право на окреме апеляційне оскарження рішення про розгляд клопотання та доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії судового провадження Кримінальним процесуальним Кодексом не передбачено. Крім того, згідно з положеннями ст. 331 КПК України, на суд покладається обов`язок, незалежно від наявності клопотань сторін обвинувачення чи захисту, розглядати питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і, за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію, при цьому за змістом ч.2 ст. 392 КПК України, заперечення на такі ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, зазначені у частині 1 цієї статті.

З огляду на викладене, вважаю, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 , подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, а тому у відкритті провадження за його апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись ст. 392, ч.4 ст. 399 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2016.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому ст. ст. 424, 426 КПК України.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2