Єдиний унікальний № 500/8388/14-к
Провадження № 1-кп/500/40/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у продовженні строку тримання під вартою
та про зміну запобіжного заходу на домашній арешт

30 березня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
розглянувши в м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0002978, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матроска Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні вищезазначених злочинів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись на те, що на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, пославшись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК. В судовому засіданні прокурор уточнив клопотання, зазначивши, що окрім існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, виник новий ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризик незаконного впливу на свідка ОСОБА_6 та на експерта, який здійснюватиме судову дактилоскопічну експертизу за дорученням суду. При цьому прокурор зазначив, що даних про існування такого ризику він навести не може, просив врахувати його з можливістю запобігання його виникненню. Прокурор в судовому засіданні в обґрунтування неможливості запобігання наведеним ризикам, зазначеним у його клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, послався на тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також на те, що не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також на те, що з`явився новий ризик.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, пославшись на те, що його вина не доведена. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, пославшись на відсутність доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , також на те, що прокурором не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 слід задовольнити та обвинуваченому ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід на домашній арешт з таких підстав.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31.10.2014 р. відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду та спробам вчинити кримінальне правопорушення. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжувався у встановленому чинним законодавством порядку ухвалами Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та спливає 02.04.2016р.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, якою суд керується на підставі ч. 2 ст.331 КПК, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, суд не приймає до уваги посилання прокурора на з`явлення нового ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК (ризик незаконного впливання на свідка та експерта), оскільки цей ризик раніше не був предметом розгляду судом та прокурором він на даний час не обґрунтований та не доведений, а ґрунтується лише на припущеннях, не підтверджених жодним доказом. Більше того, на теперішній час у даному кримінальному провадженні вже допитані усі свідки сторони обвинувачення та залишився недопитаним лише свідок захисту ОСОБА_6 , про виклик якого заявила сторона захисту. Судом були вжиті вичерпні заходи щодо забезпечення явки свідка захисту ОСОБА_6 , в тому числі шляхом неодноразового постановлення ухвал про його привід у судові засідання, які органами поліції не виконуються та зазначений свідок в судове засідання не доставляється, що позбавляє суд можливості допитати його у судовому засіданні, що невиправдано затягує строк розгляду провадження, у якому обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою. Саме тому, а також враховуючи, що ОСОБА_6 є свідком захисту, припущення прокурора про можливість вчинити тиск на цього свідка обвинуваченим ОСОБА_5 є неприйнятними.

Також припущення прокурора про можливість вчинити тиск на експерта, який здійснює свою діяльність незалежно, є також неприйнятними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Більше того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 327 КПК України, згідно яким прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик, а суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику, та обставина, що, не зважаючи на вжиті судом заходи, свідок ОСОБА_6 так і не був доставлений до суду, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи під вартою, позбавлений можливості забезпечити прибуття в суд свідка, про виклик якого він заявив клопотання.

Разом з тим, досліджені обставини дають підстави для висновку, що на даний час не зникли ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, а саме: є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення умисних тяжких злочинів також у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Суд відкидає посилання сторони захисту як на підставу для зміни запобіжного заходу відсутність доказів вини обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки питання про доведеність вини обвинуваченого вирішується не ухвалою про запобіжний захід, а вироком суду, який на даний час не ухвалюється.

Але всупереч вимог ч. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не містить обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У зв`язку з викладеним, враховуючи невиправдане затягування судового розгляду шляхом невиконання ухвал суду про привід свідка захисту, приймаючи до уваги тривалий час перебування обвинуваченим ОСОБА_5 під вартою у цьому кримінальному провадженні без остаточного рішення, враховуючи положення ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також те, що у кримінальному провадженні досліджені усі докази, надані стороною обвинувачення, та залишилося лише проведення дактилоскопічної експертизи за клопотання сторони захисту та допит лише одного свідка захисту, забезпечити прибуття якого в судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 позбавлений можливості, перебуваючи під вартою, а органи поліції невиправдано не виконують ухвали суду про привід цього свідка, те, що інші запобіжні заходи відносно ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися, у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про порушення ним умов більш м`яких запобіжних заходів, а також те, що обсяг обвинувачення ОСОБА_5 був зменшений прокурором, суд дійшов висновку про недоцільність подальшого тримання обвинуваченого під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_5 достатнім та необхідним для забезпечення виконанням ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, встановленим під час судового розгляду, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК, буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст.176 КПК України, на даний час не може запобігти доведеним під час розгляду вищезазначеним ризикам. Суд вважає за необхідне встановити обмеження обвинуваченому ОСОБА_5 залишати житло в період часу з 21:00 до 06:00 год., а також його слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 194, 199, 331, 370 372 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 задовольнити, а у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 відмовити.

Змінити ОСОБА_5 , обвинувачуваному у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 до 06:00 год. строком на два місяці, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_6 .

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 30 травня 2016 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 , а також направити для виконання до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1