Справа № 212/1887/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 від 02 березня 2016 року стосовно
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 26 січня 2016 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до якого, 02.03.2016 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_4 , прийшовши до ділянки місцевості, розташованої біля СК «Молодість» по вулиці Вознесенського в Жовтневому районі м. Кривого рогу, де, знайшовши, тим самим незаконно придбав, медичний шприц ємкістю 2,0 мл, що містить речовину коричневого кольору в кількості приблизно 1,0 мл наркотичного засобу опію ацетильованого, після чого незаконно без мети збуту зберігав при собі в зовнішній правій кишені куртки.
В той же день, 02.03.2016 о 14.20 год. співробітниками Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області біля СК «Молодість» по вулиці Вознесенського в Жовтневому районі м. Кривого Рогу на підставі ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» був зупинений та встановлений ОСОБА_4 , у якого в ході поверхневого огляду в зовнішній правій кишені куртки, в яку він був одягнений, було виявлено медичний шприц 2,0 мл, з речовиною коричневого кольору в кількості 1,0 мл, що згідно висновку експерта № 2/8.6-120 від 12.03.2016 є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0188 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що пройшов курс лікування від наркоманії добровільно, підтримав заявлене його захисником клопотання, просив закрити провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого вимог ч. 4 ст. 309 КК України у зв`язку з тим, що він добровільно пройшов курс лікування від наркоманії.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, обґрунтовуючи тим, що, на його думку, обвинувачений звернувся до закладу за лікуванням з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки знаходився під наглядом лікаря-нарколога з 1999 року, в січні 2016 року був засуджений за вчинення іншого злочину, і усвідомлюючи неминучість покарання, вирішив пройти курс лікування, і саме ухилення від кримінальної відповідальності, на думку прокурора, є істинним наміром обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що він працює на посаді лікаря-нарколога в КЗ «КПНД`ДОР». ОСОБА_4 звернувся добровільно за лікуванням від наркоманії у стаціонарі закритого типу, на яке він потребував на той час. Також, зазначив, що незважаючи на закритий тип закладу, пацієнт може в будь-який час покинути заклад та перервати лікування, однак ОСОБА_4 пройшов повний курс лікування, виконував усі приписи лікаря, результат лікування добрий. На теперішній час з огляду на зовнішній вигляд, обвинуваченого, його поведінку, він (свідок) як фахівець, зазначив, що ознаки вживання наркотичних засобів відсутні.

Дослідження інших доказів, крім показань обвинуваченого, свідка лікаря-нарколога ОСОБА_6 та матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , судом визнано недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, так як фактичні обставини ніким не оспорюються, зміст цих обставин сторони розуміють правильно, сумнівів стосовно добровільності та істинності їх позиції у суду немає. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до положень кримінального закону, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду. Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, якщо: її вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена; вона виявила бажання вилікуватися і для цього звернулася до відповідного закладу добровільно та розпочала лікування; заявила клопотання особисто чи через захисника про її звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи на цій підставі. Вказана норма закону є спеціальною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності і не містить жодних умов для її застосування, крім тих, що стосуються кваліфікації дій винного та добровільності лікування.
Звернення до лікувального закладу визнається добровільним, якщо особа за своєю волею (необов`язково за своєю ініціативою) звертається до лікувального закладу із заявою про хворобу на наркоманію і бажанням лікуватися від цієї хвороби.
Будь-яких інших умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України кримінальним законом не встановлено. Не є перешкодою для цього і той факт, що ОСОБА_4 перебував до лікування на обліку у лікаря нарколога. А тому доводи прокурора, є безпідставними.

Та обставина, що ОСОБА_4 звернувся до медичного закладу та пройшов курс лікування від наркоманії після того як працівниками поліції вже був зафіксований факт скоєння ним кримінального правопорушення, не може свідчити про те, що він мав за мету не вилікуватися від наркоманії, а ухилитися в такий спосіб від кримінальної відповідальності.
Інших доводів та доказів прокурором про те, що ОСОБА_4 звернувся до лікувального закладу вимушено, суду не надано.
При цьому, відповідно до положень ст. 22 КПК України, спростування наданих винним матеріалів (наприклад, довідки з лікувального закладу, лікарняного листка тощо), доведення того, що особа звернулася до лікувального закладу вимушено, щоб ухилитись у такій спосіб від кримінальної відповідальності, покладається насамперед на обвинувача (якщо клопотання подано винним під час судового розгляду) чи особу, у провадженні якої перебуває кримінальна справа (якщо клопотання подано під час досудового розслідування цієї справи). За відсутності означених доводів, з`ясувавши наявність необхідних умов, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 4 "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" із змінами і доповненнями, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала курс лікування від наркоманії, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 309 КК незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.
До того ж, кримінальний закон не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України з моментом порушення кримінальної справи.
Розглянувши заявлене обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, свідка лікаря-нарколога, суд вважає, що, в зв`язку із добровільним зверненням обвинуваченого до медичного закладу - КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» для лікування від наркоманії, а також, враховуючи, що ОСОБА_4 пройшов повний курс лікування, що підтверджується наявною в матеріалах кримінального провадження довідкою КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 14.06.2016 № 1063 (а.п. 40) , з якої також вбачається, що він звернувся до лікувального закладу за власною ініціативою, на момент госпіталізації потребував лікування від наркотичної залежності, клопотання слід задовольнити: звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч.1 КК України і закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі ст. 309 ч.4 КК України.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), тому стягнення витрат на залучення експерта з обвинуваченого не проводити.
На підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України та керуючись ст.284 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч.4 ст. 309 КК України.
Кримінальне провадження № 0000631 від 02 березня 2016 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Речові докази по справі: медичний шприц об`ємом 2,0 мл, який зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтневого ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 0694 від 12.03.2016 знищити, диск з відеозаписом огляду місця події від 02.03.2016 та диск з відеозаписом слідчого експерименту від 22.03.2016 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1