Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/453/16-к
Провадження № 1-кп/673/39/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2016 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000044, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушківці Летичівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
12.02.2016 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території власного домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_1 , під час виниклого на ґрунті неприязних відносин конфлікту з ОСОБА_6 , прийняв рішення про нанесення йому тілесних ушкоджень, та реалізовуючи свій злочинний намір, взяв із веранди власного будинку сокиру, підійшов до ОСОБА_6 ,і утримуючи сокиру обома руками наніс останньому її металевим обухом один удар у область лівого плеча, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу середньої третини не вказаної поверхні лівого плеча, перелому середньої третини діафізу лівої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і дав показання, що дійсно, 12.02.2016 року, у нічний час, близько 24 год., до нього на подвір`я прийшли потерпілий ОСОБА_6 з своєю дружиною та його рідною сестрою ОСОБА_8 , які були в стані алкогольного сп`яніння, вели себе шумно, стукали у вікно будинку, хоча там спав малолітній син ОСОБА_9 , і безпідставно вимагали повернути їм належну ОСОБА_8 бензопилу марки «Штіль», яку на їх думку, після проведеного ремонту ОСОБА_4 підмінив на свою аналогічну пилу марки «Штіль», але в гіршому стані. Вказана розмова, яка відбувалась на території його господарства, переросла в конфлікт між ним та ОСОБА_6 , який не будучи стороною спору вів себе агресивно, зухвало, висловлювався нецензурною лайкою та тримав в правій руці предмет, схожий на ніж, який відливав металевим блиском, який ОСОБА_4 сприйняв, як загрозу для себе, тому побіг до веранди будинку, де обома руками взяв сокиру і повернувшись з нею наніс удар її обухом по лівій руці ОСОБА_6 , після чого останній почав скаржитись на біль і вся компанія залишила його подвір`я. У вчиненому розкаюється, хоча й вважає, що потерпілий також діяв не правильно, тому просить його суворо не карати. Цивільний позов прокурора визнав повністю, а цивільний позов потерпілого лише частково.

Враховуючи повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина також підтверджується зібраними під час досудового розслідування та перевіреними судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання про те, що дійсно 12.02.2016 року, близько 23 год. 30 хв., він разом із своєю дружиною ОСОБА_10 та його сестрою ОСОБА_8 і її чоловіком, будучи в стані алкогольного сп`яніння пішов до господарства ОСОБА_4 , де, стоячи на дорозі, словесно брав участь в спорі між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 з приводу повернення належної його сестрі бензопили, в ході якої ОСОБА_4 безпричинно вибіг на дорогу до нього та вдарив його по руці обухом сокири, завдавши сильного болю. Одразу повернувшись додому та продовжуючи відчувати біль в травмованій руці він звернувся за медичною допомогою. Наполягає на відшкодуванні моральної шкоди за пред`явленим ним цивільним позовом в розмірі 8 000 грн., відшкодування витрат на послуги адвоката в сумі 2000 грн. та бажає присудження обвинуваченому суворого покарання.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків дружина потерпілого ОСОБА_10 та чоловік сестри потерпілого ОСОБА_11 дали аналогічні показання з приводу досліджуваних обставин.

Разом з тим, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 в цілому давши аналогічні показання показанням потерпілого ОСОБА_6 з приводу обставин конфлікту 12.02.2016 року, який відбувався в нічний час на господарстві ОСОБА_4 з приводу повернення належної їй бензопили, підтвердивши при цьому перебування її самої, її чоловіка та її брата - потерпілого ОСОБА_6 під час спору з обвинуваченим в стані алкогольного сп`яніння, також розповіла про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , зазначивши однак, що останній все ж заходив на подвір`я

домогосподарства обвинуваченого і там «шарпав його», після чого ОСОБА_4 забіг у веранду свого будинку і повернувшись назад вдарив обухом сокири, яку тримав обома руками, по лівій руці ОСОБА_6 , завдавши тим самим перелому кісток руки, внаслідок чого її брат довго лікувався.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується також зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 13.02.2016 року,згідно

якого було оглянуте безпосередньо домогосподарство ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , як місце злочину, а не сама вулиця, та вилучено знаряддя злочину сокиру з дерев`яною ручкою та залізним обухом та лезом. Разом з тим, в даному протоколі викладені первинні показання самого обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 12.02.2016 року ОСОБА_6 , його сестра ОСОБА_8 та її чоловік прийшли до ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та в нецензурній формі вимагали повернення пилки. Помітивши в руках потерпілого предмет схожий на ніж ОСОБА_4 вдарив його обухом сокири по руці;

- протоколом № 30 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 13.02.2016 року, яким встановлено алкогольне сп`яніння потерпілого ОСОБА_6 після виявлення в його крові 2,80 % проміле алкоголю;
- висновками експерта № 12 від 02.03.2016 року, № 13 (додатково) від 02.03.2016 року та № 31 від 30.03.2016 року (додатково), згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу середньої третини не вказаної поверхні лівого плеча, перелому середньої третини діафізу лівої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби);

- довідкою Деражнянської ЦРЛ № 617 від 17.03.2016 року, згідно якої витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в хірургічному відділені лікарні в період з 15.02.2016 року до 29.02.2016 року склали 3 115 грн. 40 коп. (включаючи 176 грн. 90 коп. вартість медикаментів за рахунок лікарні);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 року з участю обвинуваченого ОСОБА_4 саме на території його домогосподарства, як безпосереднього місця вчинення злочину, під час якого обвинувачений розповів про обставини конфлікту, що мав місце 12.02.2016 року між ним та потерпілим ОСОБА_6 , зазначивши, що останній застосовував до нього фізичну силу хапаючи його за одяг, та показав механізм нанесення удару потерпілому і точку прикладання його сили на тілі статиста;

- дублікатом епікрізу № 0714 потерпілого ОСОБА_6 про знаходження його на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Деражнянської ЦРЛ в період з 15.02.2016 року до 29.02.2016 року, в якому, серед діагнозу та способу лікування потерпілого, також зазначені обставини злочину, вочевидь записані в історію хвороби зі слів самого потерпілого, згідно яких він «у сусіда вдома отримав удар обухом сокири по руці», що вкотре підтверджує, що місцем вчинення злочину являється подвір`я домогосподарства ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 ;

- довідкою Зіньковецької сільської ради № 113 від 19.02.2016 року, характеристикою на ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами справи.

Водночас, керуючись положеннями ст. 86 КПК України, якою визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень і на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення, суд приходить до висновку, що протокол проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_6 від 29.02.2016 року являється недопустимим доказом по справі, у зв`язку з незаконним залученням до проведення даної слідчої дії в якості понятого працівника правоохоронного органу - кримінально-виконавчої інспекції Деражнянського РС УДПтСУ у Хмельницькій області старшого інспектора ОСОБА_13 ,а в якості статиста працівника Деражнянського відділення поліції Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_14 що прямо заборонено положеннями ч. 7 ст. 223 КПК України.

Зазначене право суду закріплене статтею 89 КПК України, згідно якої суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
З огляду на викладене, дії ОСОБА_4 судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину суд визнає доведеною.

Крім того, суд також бере до уваги те, що показання допитаного в суді обвинуваченого ОСОБА_4 щодо знаходження під час конфлікту в руках ОСОБА_6 предмету, схожого на ніж, який він сприймав, як загрозу для себе, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, проте одночасно, суд приходить до висновку що достатньо агресивна поведінка потерпілого відносно самого обвинуваченого, яка виразилась в застосуванні до нього фізичної сили у вигляді поштовхів та хапання за одяг на фоні вживанні потерпілим ненормативної лексики, все ж мала місце, та по суті стала причиною наступних незаконних дій ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він на "Д" обліку в лікаря психіатра не перебуває, проте, з серпня 2013 року перебуває на «Д» обліку в лікаря нарколога, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судимий в силу Закону, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей - ОСОБА_15 , 2002 року народження та ОСОБА_16 , 2011 року народження, біологічним батьком якого він являється, офіційно не працює, веде домашнє господарство, групи інвалідності не має, депутатом селищних та сільських рад Деражнянського району Хмельницької області не являється, літніх чи хворих батьків на утриманні не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнається повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При цьому, суд також бере до уваги, що вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, судові витрати в кримінальному провадженні відсутні, а запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирішуючи наявні в справі цивільні позови подані до обвинуваченого, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість цивільного позову прокурора Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 на користь управління фінансів Деражнянської районної державної адміністрації у Хмельницькій області витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 в сумі 3 115 грн. 40 коп., тому він підлягає задоволенню в повному обсязі з викладених вище підстав.

В свою чергу, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 згідно якого він пред`явив правову вимогу до обвинуваченого про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 3 250 грн. 09 коп., моральної шкоди в сумі 8 000 грн. та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 2000 грн., на думку суду, підлягає лише частковому задоволенню в силу недостатньої його обґрунтованості.

Так, на переконання суду, потерпілим не доведено факту втрати ним звичних життєвих зв`язків, втрати повноцінного функціонування лівої руки, неможливості виконання нею будь-якої фізичної роботи, на які він голослівно посилається в своєму позові, оскільки в представлених ним медичних документах подібні висновки лікарів чи інших спеціалістів, відсутні.

Водночас, визначаючи розмір моральної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_6 , суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , а також його явно віктимну поведінку, що виразилась в безпричинному пред`явленні претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 в інтересах третіх осіб ( ОСОБА_8 ), висловлених при цьому в невідповідних умовах та спосіб (зокрема, в нічний час, при знаходженні на території домогосподарства самого ОСОБА_4 , поданих в агресивній та нецензурній формі), а також ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 , який завдав відчутної шкоди фізичному здоров`ю потерпілого, неправильно оцінивши фактичну ситуацію в якій він опинився внаслідок дій потерпілого, змусивши його через отриману травму в подальшому проходити курс лікування, в тому числі, частково й за власний кошт, а також інші фактичні обставини справи.

Таким чином, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, нанесеної потерпілому ОСОБА_6 , суд враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, тимчасове погіршення його здібностей, ступінь вини ОСОБА_4 , який дійсно завдав певної моральної шкоди та поведінку самого ОСОБА_6 до і під час досліджуваних обставин, який практично поставив себе в загрозливе становище щодо можливих посягань обвинуваченого відносно нього.

З огляду на викладене, керуючись вимогами розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 2 500 грн.

Разом з тим, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 підлягають також стягненню витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2000 грн., що підтверджені квитанцією від 06.04.2016 року, а також сума підтверджених документально витрат на придбання потерпілим ліків за призначенням лікарів в ході проведення його лікування, в розмірі 3024 грн. 84 коп. (крім двох чеків вартістю 185,10 грн. та 40,15 грн., які неможливо прочитати).

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі, ближче до нижчої межі санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає покарання за вказаний злочин, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Однак, з огляду на те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, останній, у відповідності до ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням мінімального строку.

Разом з тим, відповідно положень ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд покладає на засудженого обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця його проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст. 65-67, 75 та 76 КК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця його проживання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, вилучену у ОСОБА_4 сокиру знищити.

Цивільний позов прокурора Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури про стягнення з ОСОБА_4 на користь управління фінансів Деражнянської районної державної адміністрації витрат на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 задовольнити повністю, стягнувши з обвинуваченого 3 115 грн. 40 коп., перерахувавши їх на розрахунковий рахунок районного бюджету № 0127, МФО 815013, код бюджетної класифікації за доходами 24060300 «Інші надходження».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої злочином задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2 500 грн. моральної шкоди, 3024 грн. 84 коп. майнової шкоди у вигляді витрат на лікування та 2000 грн. витрати на правову допомогу.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Деражнянський районний суд Хмельницької області, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1