УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1729/16-к

16 вересня 2016 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2016 року заявник звернувся до суду з клопотанням про про скасування арешту на майно, а саме напівпричіп SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 мотивуючи його тим, що ухвалою Костопільського районного суду від 9 вересня 2016 року було накладено арешт на напівпричіп, власником якого він є. Даний напівпричіп належить заявнику, який є підприємцем і використовує цей напівпрочіп для здійсненя підприємницької діяльності. Вважає, що арешт потрібно скасувати, так як арештований напівпричіп не містить слідів кримінального правопорушення, а заборона власнику розпоряджатися вказаною технікою блокує господарську діяльність та наносить матеріальну шкоду, оскільки, він не зможе отримувати доходу від здачі в аренду напівпричепу.

В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав повністю та з аналогічних підстав.

Прокурор заперечив щодо скасування арешту, та зазначив що арешт майна було накладено правомірно і відсутні підстави для його скасування.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника заявника та прокурора прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000455 від 10.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.

Крім того встановлено, що належний заявнику відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 напівпричіп згідно договору найму транспортних засобів від 3 червня 2016 року перебуває в користуванні ФОП ОСОБА_7 .. Під час проведення обшуку 07.09.2016 року на території, що за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено лісопродукцію у вигляді колодок дерева породи дуб в загальній кількості 56 шт., 5 зрізів із стовбурів дерева породи дуб. Фактичним володільцем лісопродукції на даний час є ФОП ОСОБА_7 .. Частина даної лісопродукції знаходилася на належному заявнику напівпричепі, що перебував в користуванні ФОП ОСОБА_7 згідно договору найму транспортних засобів від 3 червня 2016 року.

Слідчий суддя констатує, що прокурор, не довів причетність належного заявнику напівпричепу до вилученої під час обшуку лісопродукції, а також про те, що не відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на напівпричіп. Крім того, враховує, що кримінальне правопорушення було вчинене 10.06.2016 року, а вилучено лісопродукцію лише 07.09.2016 року. Про належність заявнику напівпричепу не було відомо під час накладення на нього арешту. Сам факт знаходження на належному заявнику напівпричепі лісопродукції, щодо якої є сумнів в її законому походженні, не може служити підставою для позбавлення заявника можливості користуватися належним йому напівпричепом.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 09.09.2016 року, на належний ОСОБА_5 напівпричіп SCHWARZMULLER д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1