Справа № 548/508/16-к
Провадження №1-кп/548/73/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2016 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хорол кримінальне провадження № 0000757 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня професійно-технічного училища №6 м. Кременчук, група №4, слюсарів-автомеханіків, 1 курс, на утриманні пристарілих чи неповнолітніх осіб не має, військовозобов`язаного, не працюючого, інвалідності не має, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України з угодою про визнання винуватості від 30.03.2016 року

В С Т А Н О В И В :
16.12.15 року під час проведення відпрацювання Хорольського району був проведений моніторинг мережі загального доступу Інтернет з метою виявлення кримінальних правопорушень у сфері суспільної моралі. В процесі моніторингу на сайті «Вконтакте» за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлена сторінка користувача « ОСОБА_6 », на якій власник анкети розмістив в меню «Мої відеозаписи» два відеоролика з ознаками порнографії. Даний відеоматеріал знаходився у вільному доступі для інших користувачів мережі і не мали обмежень до перегляду, тобто розповсюджувались без обмежень.

27.12.2015 проведений огляд сторінки в мережі загального доступу Інтернет з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під час якого в меню «Мої відеозаписи» виявлено та вилучено 2 відеофайли формату «mp4» з ознаками порнографії, які записані на DVD-диск.

Подальшим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у листопаді 2015 року, точну дату та час досудовим слідством встановити не вдалося, володіючи необхідними знаннями та навичками користування мережею Інтернет, зареєструвався як користувач соціальної мережі «ВКонтакте» та створив у ній свою персональну сторінку під назвою « ОСОБА_6 », якою постійно сам користувався і яка була доступна іншим користувачам Інтернету в якості перегляду.

Згідно вимог ст.2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року №1296-IV (зі змінами та доповненнями) виробництво та обіг у будь-якій формі продукції порнографічного характеру в Україні забороняються. Згідно ст.4 дія цього Закону поширюється на діяльність установ та організацій усіх форм власності, юридичних осіб та громадян у сфері обігу відповідної продукції на території України, а також за її межами. Згідно вимог ст.6 Закону забороняється: розповсюдження творів, зображень, інших предметів порнографічного характеру, реклама, чи розповсюдження; обіг, демонстрація кіно-, аудіо-, відео-, радіо-, телепродукції, матеріалів на електронних носіях, інших видів продукції, що пропагують порнографію. Згідно вимог ст.21 Закону, порушення норм законодавства України про захист суспільної моралі, та розповсюдження продукції, яка містить елементи порнографії, тягне за собою, зокрема, кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно висновку експерта № 5 від 15.01.2016 року на оптичному диску для лазерних систем зчитування, який надано на дослідження міститься інформація, що відноситься до порнографії.

30 березня 2016 року між прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000757 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні прокуратури Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області за адресою : м. Хорол, вул. Незалежності, 82, за участю захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України, а також зобов`язався: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 301 КК України.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 301 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 301 КК України, а саме штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 ( одна тисяча сімсот гривень ) грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Після роз`яснення обвинуваченому його прав та наслідків укладання угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду. Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 розповсюджував відеопродукцію порнографічного характеру, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 301 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоду про визнання винуватості та відповідну міру покарання.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, ст. 301 ч. 2 КК України, суд, -

З А С У Д И В :
Угоду від 30 березня 2016 року про визнання винуватості укладену між прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 301 ч. 2 КК України - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ст. 301 ч. 2 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1 700 ( одна тисяча сімсот гривень ) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: ДВД диск з зображенням, яке було записано під час огляду сторінки користувача ОСОБА_4 приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження, ДВД диск з відео з обшуку господарства ОСОБА_4 , що за адресою АДРЕСА_1 приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження, ноутбук марки " Самсунг" вилучений під час обшуку господарства ОСОБА_4 , що за адресою АДРЕСА_1 переданий на зберігання в кімнату збереження речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області - передати власнику ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати по справі за проведення судової мистецтвознавчої експертизи № 5 від 15 січня 2016 року у розмірі 491, 04 (чотириста дев"яносто одну гривню 04 копійки ) грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1