Справа № 203/5766/16-к
Провадження № 1-кс/0203/1472/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року 07 грудня 2016 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального №0000067, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:
06 грудня 2016 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що 02.12.2016 до Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулась ОСОБА_4 в якій вона зазначила, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи належною їй квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування стало відомо, що 19.05.2016 ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої 13.05.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу за реєстром №518 ОСОБА_6 , виданої нібито від імені ОСОБА_7 , уклав з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири.
В подальшому 23.05.2016 між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 був укладений договір позики на суму 35 400 доларів США, що еквівалентно 892 133 гривень 31 копійок, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_10 і зареєстрований в реєстрі №719. В якості забезпечення виконання зобов`язання з повернення грошей за договором позики був укладений договір іпотеки про заставу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_11 показала, що учасником будь-яких угод по розпорядженню квартири за адресою: АДРЕСА_1 , не була, довіреність на ім`я ОСОБА_5 не видавала.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_8 .

Прокурор просить накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що такий захід допоможе уникнути подальшого незаконного оформлення права власності та повернення зазначеної квартири у власність законного власника.
Судом було встановлено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000067 від 02 грудня 2016 року.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без власника майна ОСОБА_8 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Нормою ч. 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, крім того, з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження №0000067, а також з метою запобіганню незаконному відчуженню вищезазначеного майна, слідчий суддя вважає, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні є потреба в накладенні арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 110, ст. 132, 170-173, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального №0000067, - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною її відчуження та розпорядження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1