Провадження №1-кс/523/1346/15
УХВАЛА
04.09.2015 Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора прокуратури Суворовського району міста Одеси ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Суворовського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
02.09.2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся слідчий СВ Суворовського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 із клопотанням про накладення арешту.
Згідно клопотання, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що на автозаправочному комплексі АТП 2213, розташованому по вул. Старокиївське шосе 19 км в м.Одесі, невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом реалізації останньому неякісного дизельного палива.
В ході подальшого судового слідства, було призначено проведення експертизи нафтопродуктів, наданих в якості зразків ОСОБА_5 , які згідно протоколу ТОВ «НВТ Екологія» №28/07 від 29.07.2015 року не відповідають вимогам ДТСУ ГОСТ України, після чого було встановлено, що невстановлені особи фактично здійснювали торгівлю у вищевказаному АТП не маючи дозвільних документів, а відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно 41646815 від 03.08.2015 року, нежитлова будівля по АДРЕСА_1 належить ТОВ «Європейська Транспортна Компанія», згідно договору оренди № 11 від 01.02.2015 року орендатором є ПП ОСОБА_6 , який реалізує паливо без дозвільних документів та касового апарату.
Надалі, а саме 01.09.2015 року, слідчим СВ Суворовського РВ ОСОБА_4 було проведено обшук ( за ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_7 від 26.08.2015 року) за вказаною адресою в ході якого вилучено ряд предметів та документів, перелік відповідно до клопотання.
У зв`язку з викладеним, з метою подальшого призначення по вилученим документам судово-бухгалтерських, економічних експертиз, а також експертизи нафтопродуктів по дизельному паливу, вказані речі та документи, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні та можуть бути використані у якості доказів, підлягають подальшому арешту задля проведення вищевказаних слідчих дій.
Під час судового засідання прокурором прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 було повідомлено про те, що під час досудового розслідування, прокуратурою було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст.190 КК України на ст.227 КК України ( умисне введення в обіг ( випуск на ринок України) небезпечної продукції, тобто такої продукції, що не відповідає вимогам щодо безпечності продукції, встановленого нормативно-правовими актами, якщо такі дії вчиненні у великих розмірах), після чого було підтримано клопотання слідчого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в повному обсязі.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання та заслухавши учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту у встановленому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна мають бути зазначені правові підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна.
Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Під час судового засідання, прокурором не було наведено достатньо доказів в обґрунтування вказаного кримінального правопорушення та його відповідності кваліфікаційним ознакам ст.227 КК України, а саме в чому полягає небезпечність вказаного дизельного палива. Разом з цим, вказана стаття передбачає настання кримінальної відповідальності за такі дії у випадках, коли вони були вчинені у великих розмірах, тобто введення в обіг продукції, загальна вартість якої перевищує п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а виходячи з наданих суду матеріалів, кількість збутого дизельного палива ОСОБА_5 є невідомою.
Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя -
У задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно тимчасово вилученого під час проведення обшуку від 01.09.2015 року - відмовити з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1