Справа № 738/1370/15-к
№ провадження 1-кп/738/3/2016
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена кримінальне провадження №0000271 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ушня Менського району Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою , одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілого - цивільного позивача ОСОБА_8 ,
обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
В С Т А Н О В И В:

10.06.2015 року близько 11.00 год . обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи по провулку Пролетарський , 9 в с.Ушня Менського району Чернігівської області , поблизу приміщення сільської ради , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків , діючи умисно , наніс потерпілому ОСОБА_12 один удар рукою в обличчя , внаслідок чого останній впав на землю , отримавши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани носа , які відповідно до експертного висновку № 3 від 18.01.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень , які спричинили короткочасний розлад здоров`я . Продовжуючи свої злочинні дії , обвинувачений ОСОБА_9 наніс декілька ударів ногою по плечу потерпілого ОСОБА_12 , спричинивши останньому тілесні ушкодження суглобового апарату правого плеча , які відповідно до експертного висновку № 3 від 18.01.2016 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості .

У даному кримінальному провадженні заявлено потерпілим ОСОБА_12 цивільний позов обвинуваченого до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 15 000 грн. та моральної шкоди в сумі 35 000 грн..

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України не визнав та показав , що 10.06.2015 року в приміщенні сільської ради села Ушня Менського району Чернігівської області була зустріч з головою Менської районної адміністрації , де був присутній і обвинувачений . В ході зустрічі потерпілий неодноразово звинувачував обвинуваченого у крадіжках майна села , коли той перебував на посаді голови сільської ради . Після закінчення зустрічі , вийшовши на вулицю , потерпілий продовжував звинувачувати обвинуваченого в незаконних діях , а потім замахнувся та вдарив обвинуваченого в обличчя . У відповідь обвинувачений відштовхнув від себе потерпілого , після цього потерпілий знов хотів вдарити обвинуваченого ,тому ОСОБА_9 змушений був захищатися . Обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечував побиття потерпілого та пояснив , що потерпілий ОСОБА_8 , знаходячись на землі після падіння , опирався на одну з рук , а іншою розмахував . Обвинувачений ОСОБА_9 схватив потерпілого за руку , яка була вільна від підтримання тіла , бо останній знаходився в напівлежачому положенні , і нахилися над потерпілим . ( Пояснити суду з якою метою нахилився над потерпілим , обвинувачений не зміг ) .
Потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 10 червня 2015 року поїхав до магазину, біля якого було оголошення про зустріч з головою державної адміністрації ОСОБА_13 . Після того як збори закінчились, забрав свій велосипед і прикуривши , почув ззаду обвинуваченого , а коли повернувся , отримав удар в обличчя . Від удару потерпілий впав на землю , і побачив перед собою ногу обвинуваченого , намагався уникнути удару , але він прийшовся по правому плечу . Свідками бійки були люди, які не встигли розійтись після зборів . Після того , як голова адміністрації ОСОБА_13 зробив зауваження обвинуваченому , він припинив бити потерпілого . Потерпілий підвівшись з землі , підняв велосипед та пішов до фельдшерсько-акушерського пункту з проханням надати допомогу. Після вихідних звернувся до Менської центральної районної лікарні . Лікувався амбулаторно 62 дні. Діагноз забій правого плечового суглобу. Проходив томографію. Лікування продовжує. Вважає, що внаслідок даного злочину зазнав значних втрат як матеріального так і морального характеру, а тому просить задовольнити позовні вимоги і повному обсязі. В судовому засіданні наполягав суворій мірі покарання для обвинуваченого .

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні показала, що працює директором будинку культури в с. Ушня Менського району. 10 червня 2015 року була виїзна комісія на якій вона була присутня. На зборах також були присутні обвинувачений ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_15 між якими виникла суперечка ще під час наради. Претензії були один до одного. На вулиці свідок бачила, як обвинувачений ОСОБА_9 замахнувся в бік потерпілого ОСОБА_8 та штовхнув його рукою. Потім до них підбіг голова Менської районної адміністрації ОСОБА_13 . ОСОБА_8 впав з велосипеду, на землю спиною .

Свідок ОСОБА_16 , в судовому засіданні показала, що 10 червня 2015 року була виїзна приймальня. Під час її проведення потерпілий ОСОБА_8 обвинуваченого звинуватив ОСОБА_9 в розкраданні майнових паїв . Майно було розпайоване лише на папері. Як далі відбувались події, а саме бійку свідок не бачила, оскільки стояла на порозі сільської ради спиною до обвинуваченого та потерпілого . Хто кому наносив удари їй не відомо.

Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні показав , що експертний висновок № 95 від 05.08.2015 року він виготовляв на підставі медичних документів . Діагноз дефартроз , який був вказаний в амбулаторній картці потерпілого ОСОБА_8 є захворюванням не пов`язаним з травмою . Тому експерт прийшов до висновку , що у потерпілого були наявні тілесні ушкодження , які відносяться до категорії легких .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав , що він якось був присутнім на сході села в с. Ушня Менського району Чернігівської області , який проходив в приміщенні сільської ради села . Після закінчення заходу свідок разом з іншими людьми , стояв на ганку сільської ради та розмовляв . Раптом почув шум , а коли обернувся , то , побачив потерпілого , який лежав на землі , а на ньому велосипед . Навпроти потерпілого стояв обвинувачений ОСОБА_9 . Коли свідок підбіг до чоловіків , потерпілий підвівся з землі і вони кожен пішов у своїх справах. Моменту нанесення удару свідок не бачив .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав , що він був присутнім в с. Ушня Менського району на сході села як водій автомобіля державної районної адміністрації . На ганку сільської ради потерпілий після закінчення заходу кричав на обвинуваченого , обвинувачував його у якихось крадіжках . Потім вони вдвох з велосипедами відійшли від будівлі сільради , де потерпілий продовжував звинувачувати обвинуваченого у крадіжках , після чого обвинувачений рукою махнув на рівні обличчі потерпілого , внаслідок чого потерпілий впав на землю . Обвинувачений був поруч з лежачим потерпілим , але свідок інших ударів більше не бачив, були якісь рухи обвинуваченого поруч з потерпілим , але свідок не зрозумів , які були дії обвинуваченого . На думку свідка крім нього , бійку більше ніхто не бачив , так як вона відбудувалась в такому місці , що спостерігати було її важко тим хто стояв на ганку сільради . Після інциденту потерпілий пішов до ФАПу по дорозі витираючи носа .

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала , що якось в базарний день , тобто в середу до приміщення ФАПу , де свідок працює , зайшов потерпілий ОСОБА_8 , та просив допомоги та зафіксувати наслідки його побиття , жалівся на біль в плечі . Свідок бачила на обличчі у потерпілого розтерту кров . так , як в день звернення потерпілого до ФАПу фельдшера на роботі не було , тому свідок змогла йому надати тільки вату з перекисом водню та порадила звернутись до лікарні .

Експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні показав , що він є судовим експертом , для вирішення питань , які ставляться перед його колегами у разі потреби залучаються фахівці медицини у різних напрямках. Що і відбулося при наданні відповідей на питання щодо ушкоджень у потерпілого при виготовленні експертного висновку № 3 від 18.01.2016 року . Перелік ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , які описані в експертному висновку могли утворитись 10.06.2015 року .

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується :
- витягом з кримінального провадження з якого слідує, що потерпілий ОСОБА_8 звернувсь з заявою до Менського РВ УМВС, про те , що 10 червня 2015 року в денну пору доби перебуваючи неподалік приміщення сільської ради с. Ушня Менського району Чернігівської області, отримав тілесні ушкодження (а.с. 39);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 серпня 2015 року з участю понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , з застосуванням технічних засобів фіксації цифрового фотоапарату «Самсунг» та доданими до нього ілюстрованими таблицями ( а.с.46-50);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 серпня 2015 року з участю понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_23 з застосуванням технічних засобів фіксації цифрового фотоапарату «Самсунг» та доданими до нього ілюстрованими таблицями ( а.с. 51-54);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28 серпня 2015 року (а.с. 55-56);

- відомостями з експертного висновку № 3 від 18.01.2016 року , про те що відповідно до даних медичної документації , враховуючи результати первинної судово-медичної експертизи , комісія вважала , що у потерпілого ОСОБА_8 малось тілесне ушкодження у вигляді пошкодження суглобового апарату правого плеча ( що підтверджено консультативним висновком Головного позаштатного спеціаліста з рентгенології Управління охорони здоров`я при Чернігівській ОДА ОСОБА_24 , лікарем травматологом Чернігівської обласної лікарні ОСОБА_25 ) , яке в подальшому ускладнилось хронічним плечовим периартритом з больовим синдромом , тендинідом надосного м`язу правого плечового суглобу , артрозом правого ключично - акроміального з`єднання , з помірним ( незначним ) порушенням функції правої верхньої кінцівки . Крім того малась забійна рана носу . Вказані тілесні ушкодження є наслідком дії тупих предметів за механізмом удару .

Ушкодження суглобового апарату правого плеча за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу , відповідно до пунктів 2.2.1в ,2.2.2 та 4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» , відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Забійна рана носу , відповідно до п.2.3.1.а, 2.3.2.а , 2.3.3.,4.6 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» , відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень , що спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності .

Судом критично оцінені покази обвинуваченого ОСОБА_9 щодо побиття його потерпілим ОСОБА_8 та його захисту від дій потерпілого. Суд вважає їх неприйнятними , так як вони не узгоджуються з жодними показами свідків , допитаних в судовому засіданні , потерпілого та дослідженими письмовими доказами кримінального провадження . На думку суду така позиція обвинуваченого має право на існування , але вона направлена на ухилення від відповідальності та мала мету завести суд в оману . Крім того , обвинувачений ОСОБА_9 сам в судовому засіданні показав , що він напівлежачого на землі потерпілого ОСОБА_8 тримав за руку та нахилявся до нього . Пояснити з якою метою обвинувачений утримував ОСОБА_8 та нахилявся до потерпілого , який за його версією його бив , обвинувачений не зміг . Версія обвинуваченого є нелогічною та на думку суду не правдивою .

При оцінці доказів судом було враховано їх допустимість , достовірність кожного з них окремо , а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності . Клопотання щодо допиту свідків судом задовольнялись з метою доведення кожній стороні своєї позиції .

Керуючись внутрішнім переконанням , яке сформоване на грунті безпосереднього всебічного , повного та об`єктивного дослідження як кожного доказу окремо , так і усіх доказів в сукупності , суд вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_9 досудовим слідством вірно кваліфіковано за ст. 122 ч.1 КК України, а саме: в нанесенні тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я потерпілому ОСОБА_8 ..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин , що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, в судовому засіданні не встановлено .

Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я,честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Позиція захисника обвинуваченого з приводу використання експертною установою при проведенні комісійної судово-медичної експертизи висновку фахівців є для суду зрозумілою , але такою що не може бути слушною . Призначаючи зазначену експертизу , судом було попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку , або відмову від виконання покладених на нього обов`язків . Доказів про те , що експертами « Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи » було виготовлено недійсний висновок щодо тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 стороною обвинуваченого не було надано .

При призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує , що злочин скоєно особою , який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер , одружений , наявні хронічні захворювання , відсутність відомостей про те , що обвинувачений суспільно-небезпечна особа , а також судом урахувалася думка потерпілого ОСОБА_8 щодо застосування до обвинуваченого суворої міри покарання .
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання передбачене санкцією ст.122 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі , але з застосуванням ст.75,76 КК України .

Позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 35 000 грн., підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні доведено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілому та цивільному позивачу ОСОБА_8 завдано моральних страждань, шляхом заподіяння фізичного болю, тілесних ушкоджень, з приводу чого потерпілий тривалий час знаходиться на амбулаторному лікуванні, не мав можливості повноцінно фізично працювати.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях від фізичного болю, фізичних та нервових потрясінь та неможливості вести звичайний спосіб життя.

Враховуючи матеріальний та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_9 , його вік та стан здоров`я, з урахуванням принципу об`єктивності, справедливості та розумності при визначенні розміру морального відшкодування, суд вважає за можливе задовольнити частково вимоги щодо морального відшкодування , а саме 10 000 грн.

Вимоги щодо матеріального відшкодування , судом не може бути задоволено , так як стороною потерпілого позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні , відповідно до вимоги чинного законодавства не доведено , що саме ті процедури та ліки , на які потерпілим витрачалися кошти , були рекомендовані лікарями для лікування наслідків отриманих ушкоджень від дій обвинуваченого-відповідача ОСОБА_9 .

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 - не обирати в зв`язку з відсутністю підстав .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370 371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_26 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 ( одного ) року позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_27 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на корить потерпілого ОСОБА_8 10 000 грн. в рахунок моральної шкоди , а в іншій частині позовних вимог відмовити .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1