АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1089/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Харкова, громадянин України, з середньою
освітою, не працюючий, фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 13 серпня 1990 року Московським районним судом
м.Харкова за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року)
до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.461 КК України (в редакції 1960 року) - 1 рік;
- 16 березня 1993 року Жовтневим районним судом
м.Харкова за ч.1 ст.82 КК України (в редакції 1960 року)
до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.461 КК України
(в редакції 1960 року) - 2 роки;
- 07 грудня 1993 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч .2 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі;
- 18 вересня 2000 року Московським районним судом
м.Харкова за ч.1 ст.2296 КК України (в редакції 1960 року)
до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.45 КК
України (в редакції 1960 року) - 2 роки, із штрафом 170 гривень;
- 14 січня 2004 року Московським районними судом
м.Харкова за ч.2 ст.307 КК України до 6 років позбавлення
волі із конфіскацією майна;
- 09 червня 2008 року Московським районним судом
м.Харкова за ч.2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення
волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим
строком 1 рік;
- 25 жовтня 2010 року Комінтернівським районним
судом м.Харкова за ч.2 ст.263, ч.2 ст.309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із
застосуванням ст.75 КК України з іспитовим
строком 2 роки;
- 25 жовтня 2012 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.307 КК України до 5 років
1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, звільнений умовно-достроково 25 лютого
2015 року ухвалою Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року
на 1 рік 5 місяців, -
засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 25 жовтня 2012 року, та остаточно призначено покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , 21 липня 2015 року, близько 15 години 30 хвилин, знаходячись в коридорі офісу №7, розташованого за адресою: м.Харків, вул.М.Бажанова, 21/23, скориставшись тим, що ОСОБА_9 залишив своє майно без нагляду та в офісі нікого не було, таємно викрав портфель ТМ «Lех», в якому знаходилися гроші в сумі 7500 гривень, банківські документи, сертифікат про отримання кваліфікації «інженера-землевпорядника» на ім`я ОСОБА_9 та копії інших документів, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9700 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить про пом`якшення покарання, посилаючись на те, що він страдає рядом хронічних захворювань, має на утриманні батьків похилого віку, зазначає, що потерпілий не має до нього претензій.

Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не зявилися, від обвинуваченого ОСОБА_7 , який утримується під вартою, клопотання про участь в судовому засіданні не надійшло, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Заперечень про відкладення розгляду апеляційної скарги від них не надійшло.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_7 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодноразово засуджений за корисні злочини і знов вчинив аналогічний злочин в період умовно-достроково звільнення, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість, за місцем відбування покарання характеризується задовільно, має хронічне захворювання туберкульозу кісток.

Згідно із ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в мінімальних межах санкції статті, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав вважати, що воно є явно несправедливим через суворість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Київського районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_7 , на підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 27 жовтня 2015 року по 19 травня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: