Справа № 209/2409/16-к
Провадження № 1-кп/209/277/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 05.06.2016 року, приблизно о 02.30 годині, знаходячись навпроти під`їзду №3, будинку №1 по вул. Інтернаціоналістів у м. Кам`янському, з метою викрадення чужого майна, підійшов до автомобіля «Заз Славута», д.з. НОМЕР_1 синього кольору, який стояв за вищевказаною адресою із метою, щось викрасти в даному автомобілі. Далі, реалізуючи свої злочині наміри, ОСОБА_4 , знаходячись навпроти під`їзду №3, будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, за допомогою ножа, проник до вищевказаного автомобіля «Заз Славута», звідки викрав автомагнітолу «Phantom» AVX-1017», сумку із автомобільними ключами, автомобільний трос, сумку «Stardragon», автомобільний прикурювач (без назви та маркування) та інші автомобільні обладунки, завдавши збитків потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1343 від 20.06.2016 року, загальна вартість вищевказаного викраденого майна, станом на 05.06.2016 рік, складає 3 947,59 грн.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд провести судове засідання без його участі, цивільний позов просив задовольнити.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого ним 05.06.2016 року, приблизно о 02.30 годині, навпроти під`їзду №3, будинку АДРЕСА_3 із автомобіля «Заз Славута», д.з. НОМЕР_1 , у кількості та переліку викраденого ним майна у потерпілого ОСОБА_5 , яке зазначено в обвинувальному акті.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, які не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий (а.п.45 т.2), на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.46 т.2), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.42 т.2).
Щире каяття та сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 4000,00 грн., завданої йому кримінальним правопорушенням, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 56 КПК України потерпілий протягом кримінального провадження має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Так як сума завданої майнової шкоди кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_4 визнана самим обвинуваченим та підтверджена матеріалами кримінального провадження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок погашення матеріальної шкоди 4000,00 (чотири тисячі) гривень.
Речові докази: рюкзак, чорного кольору "Адідас" із дитячою іграшкою, 2 ножиців, запальничка, автомобільні ключі, молотки, викрутки та інші автомобільні обладунки, буксировочний трос ISO 9001, автомагнітола «Phantom» AVX-1017», сумка чорного кольору, тряпчана «Star Dragon»; автомобільний прикурювач (без назви та маркіровки), передані на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 150,00 (сто п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1