Номер провадження: 11-кп/785/1056/16
Номер справи місцевого суду: 496/2872/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляцію прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191 КК України - повернуто прокурору, з підстав невідповідностей його вимогам КПК України,

ВСТАНОВИЛА:
До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191 КК України, який ухвалою від 30.06. 2016 року повернуто прокурору, з підстав невідповідностей його вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
При цьому посилається на те, що прокурором не виконана ухвала суду від 27.10.2015 року, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення; цивільний позов адресований прокурору і прийнятий ним з порушенням вимог КПК України, а відомості в реєстрі матеріалів досудового розслідування щодо часу проведення процесуальних дій (розділ І, п.п. 15, 36, 37, 38, 39, 41) не відповідають дійсності.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти повернення обвинувального акту для усунення недоліків, вказавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
В апеляції прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі судів з таких підстав. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 містить всі передбачені статтями 109 та 314 КПК України відомості. Зокрема, анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дату і місце його складання та затвердження. До обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта та цивільний позов.
З посиланням на вказані норми закону цілком обґрунтованим є висновок про безпідставність повернення обвинувального акта прокурору.
Так, судом безпідставно задоволено клопотання захисника обвинуваченого про те, що прокурором, який склав та затвердив обвинувальний акт, у повному обсязі не усунуті недоліки, вказані в ухвалі Біляївського районного суду від 27.10.2015 про повернення цього обвинувального акту.
Однак, судом належним чином не вмотивовано свій вислів «недоліки не усунуто в повному обсязі», що в свою чергу є незрозумілим, який саме обсяг має на увазі суд, по-друге, на виконання ухвали суду від 27.10.2015, прокурором були усунуті всі недоліки, на які посилався суд.
Невмотивовані посилання суду на абстрактні дані не є законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору з посиланням на вимоги статті 291 КПК України.
Тим більш є неприйнятними висловлювання суду у своїй ухвалі про повернення прокурору обвинувального акту про те, що «як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст.291 КПК України», оскільки у підготовчому судовому засіданні жодні матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 , не досліджувалися, а судом передчасно, односторонньо, помилково та необґрунтовано зроблено суб`єктивний висновок по невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Також, необґрунтовані висновки суду щодо порушення вимог КПК України при складанні обвинувального акту, в частині не наведення конкретних даних про те, в чому саме полягав умисел та мотив дій ОСОБА_8 , не зазначено його роль в інкримінованому йому злочині, оскільки обвинувачення базується на попередній змові ОСОБА_8 з невстановленими особами, не наведено доказів щодо його злочинних дій.
Так, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин, чітко вказано, які саме незаконні дії інкримінуються ОСОБА_8 , з зазначенням кваліфікуючих ознак складу злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, чітко зазначено в чому полягає умисел та мотив скоєння ним даного злочину, при чому приписи ст.291 КПК України не передбачають це в обов`язок, при викладенні фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення.
Також помилкові є висновки суду щодо відсутності в обвинувальному акті формулювання обвинувачення.
Вивченням змісту обвинувального акту цілком очевидним є висновок про те, що обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення викладені відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме із зазначенням формулювання обвинувачення, у якому чітко зазначено про умисні та незаконні дії обвинуваченого.
Висновки Біляївського районного суду викладені у вищевказаній ухвалі щодо прийняття прокурором цивільного позову з порушенням вимог, передбачених ст.128 КПК України та не внесення до реєстру матеріалів досудового розслідування відомостей щодо його прийняття, є також необґрунтованими.
Також, в порушення вимог ч.2 ст.314 КПК України, підготовче засідання по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000929 від 29.05.2013 за обвинуваченням ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України було проведено без участі представника потерпілого, який не був повідомлений належним чином.
Тобто, судом, в порушення вимог вказаної статті було проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого прокурору повернуто обвинувальний акт, хоча думку всіх учасників судового провадження щодо саме можливості призначення судового розгляду по обвинувальному акту, не було заслухано.
Таким чином, в ухвалі суду від 30.06.2016 відсутні об`єктивні підстави, які б перешкоджали призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 до судового розгляду, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, адвоката та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

До Біляївського районного суду Одеської області, надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191 КК України, який повернуто прокурору, з підстав невідповідностей його вимогам КПК України

Відповідно до п. З ч. З ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має
право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, ухвалою суду від 27.10.2015 рокуБіляївським районним судом Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженніза обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.5ст. 191 КК України вдруге було повернуто прокурору Іллічівської місцевої прокуратури(колишня Біляївська міжрайонна прокуратура Одеської області), для усунення протягомрозумного строку недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.
Вказана ухвала суду 30 листопада 2015 року ухвалою апеляційного суду Одеської області була залишена без змін.
Однак недоліки, вказані у зазначеній ухвалі суду не усунуто в повному обсязі,прокурором, який склав та затвердив обвинувальний акт, здійснено тільки зміну тексту обвинувального акту.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. З КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Так в обвинувальному акті не міститься викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Також обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладені лише анкетні данні обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється і правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Зміст обвинувального акту зводиться виключно до опису цивільно-правових відносин двох юридичних осіб, між якими було укладено договір № 01-07 від 18.07.2008 року і який за версією слідства не виконано ТОВ «ТИКИОН СТРОЙ ГРУПП».
В обвинувальному акті не наведено конкретних даних про те, в чому саме полягав умисел та мотив дій ОСОБА_8 , не зазначено роль ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині, оскільки обвинувачення засновано на попередній змові групи осіб, не наводить доказів в чому саме полягали злочинні дії ОСОБА_8 .
Пред`явлення ОСОБА_8 неконкретного обвинувачення являється суттєвим порушенням права на захист.
Відповідно до ч.І ст. 11 КК України однією із обов`язкових ознак складу злочину є винні дії особи.
Відповідно до ст. 23 КК України виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.
Вина у скоєнні злочину (кримінального правопорушення) завжди існує об`єктивно, у зв`язку з чим вона входить в предмет доказування по кожному кримінальному провадженню, як на стадії досудового слідства та і в суді.

Обвинувальний акт і додані до нього документи повинні відповідати вимогам КПК України, оскільки за змістом процесуального закону, це сприяє розгляду кримінального провадження, протягом розумного строку та виконанню завдань процесуального кодексу, встановлених ст.2 КПК України, відповідно до яких одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, що кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження застосована належна правова процедура.

Проте, як вбачається з обвинувального акту по кримінальному провадженню, що розглядається не відповідає викладеним в ст. 291 КПК України.

Перевіряючи доводи прокурора в апеляції колегія суддів не змогла з н ми погодитись, так як вони не знайшли свого підтвердження при аналізі обставин на які посилається суд першої інстанції приймаючи рішення про повернення обвинувального акту.

Редакція обвинувального акту і освітлення обставин правопорушень в якому обвинувачується ОСОБА_8 не надало суду першої інстанції прийняти і розглянути справу згідно вимог діючого законодавства.

Крім того, колегії суддів не зрозуміло на яких обставинах прокурор особисто складав обвинувальний акт, так як підстав для цього передбачених діючим законодавством не встановлено

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки обвинувальний акт з додатками не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 30.06.2016 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.5 ст. 191 КК України - повернуто прокурору, з підстав невідповідностей його вимогам КПК України без змін.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2