Справа № 731/101/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/602/2016
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження № 11-кп/795/602/2016 р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 на вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, проживає у цивільному шлюбі, працює по договорах, несудимий згідно ст. 89 КК України,

- визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч. 3 КК України, з призначенням покарання 3 /три/ роки позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання обчислено з дня приведення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 552 грн. 42 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 в період з 28 по 30 листопада 2015 року, в темну пору доби, в період часу з 19 до 20 год., проник на територію господарства по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , де з приміщення сараю таємно викрав його майно - електродриль «Штерн» моделі ID13DN, кутову шліфувальну машину (болгарку) «Штерн» моделі AG180L, газовий балон об`ємом 50 л, ручну пилку (ножівку), набір ключів (торцевий ключ з насадками), несправний електричний наждак з рамою загальною вагою 57 кг 400 г, а всього майна на загальну суму 1546 грн. 44 коп.. Викрадене майно перевіз заздалегідь приготованим візком до себе додому на АДРЕСА_2 , та в цей же день продав своїм знайомим за горілку та гроші в сумі близько 50 грн.

В апеляційних скаргах обвинувачений та потерпілий просять вирок суду змінити, призначити покарання ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, з максимальним терміном випробування, посилаючись на те, що покарання занадто суворе, не відповідає тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого він постійно працює по договорах без офіційного оформлення, доглядає за батьками, потерпілий його пробачив, претензій не має, вони знаходяться у дружніх стосунках, ОСОБА_8 допомагає потерпілому у веденні господарства.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який наполягає на задоволенні своєї та потерпілого апеляційних скарг, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечує проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілого, вважає вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянутого у скороченому судовому засіданні у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, та перевіривши доводи апеляційних скарг в межах вимог у відповідності із ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив, що раніше неодноразово бував у господарстві потерпілого ОСОБА_9 , знав місце зберігання матеріальних цінностей. Коли виникла мета вчинити крадіжку, він взяв вдома візок, під`їхав до господарства ОСОБА_9 , через двір проник в сарай, звідки викрав речі інструменти, і за два рази перевіз візком викрадене до себе додому. Потім в цей же вечір своїм знайомим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продав крадені речі за самогон, а ОСОБА_13 віддав „болгарку безкоштовно. Через тиждень його викрили, до нього прийшли працівники поліції, яким він розповів про вчинене та про місце знаходження викраденого, і віддав потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанції показав, що обвинуваченого ОСОБА_8 знає давно, той неодноразово бував у нього в будинку, допомагав виконувати фізичну роботу, бо сам він хворий. Крадіжку виявив не відразу, бо у сарай, де зберігались викрадені речі, заходив не щодня. До поліції не звертався. але незабаром дізнався, що крадіжку вчинив ОСОБА_8 . Претензій до обвинуваченого не має, речі повернуті.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому у відповідності із ст. 394 КПК України, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України.

Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 65 - 67 КК України, недостатньо врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, повернув викрадені речі, матеріальної шкоди не завдано, несудимий згідно ст. 89 КК України, потерпілий не бажає суворого покарання, навпаки, подав апеляційну скаргу на суворість призначеного обвинуваченому покарання, не вважає його суспільно небезпечною особою, обвинувачений йому допомагає по господарству, має сім`ю, батьків-пенсіонерів, які потребують стороннього догляду.

З огляду на викладене та обставини справи, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, позиції потерпілого, можливе виправлення засудженого без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України, із звільненням ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Тому апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілого підлягають задоволенню, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому вирок в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404 - 414, 418 - 419, 374 - 376, 424 - 426, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Варвинського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Застосувати до покарання, призначеного судом першої інстанції щодо ОСОБА_8 , ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обовязки :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На судові рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4