Справа № 146/586/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

14 січня 2015 року біля 16 год 30 хв ОСОБА_6 перебуваючи на присадибній ділянці домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 та межує з домогосподарством ОСОБА_8 в ході словесної суперечки, умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, деревяною палицею наніс один удар зверху в низ в область скроневої ділянки голови Сментанюку- ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю та втратив свідомість, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку важкого ступеню, правобічної гострої субдуральної гематоми, крововиливів в м`які тканини голови в тім`яних ділянках зліва та справа з переходом у праву скроневу ділянку, множинних підшкірних крововиливів на шкіру спини, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер у реанімаційному відділенні Томашпільської ЦРЛ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у повному обсязі не визнав. Суду пояснив, що 14 січня 2015 року біля 14:00 год прийшов на присадибну ділянку ОСОБА_8 , оскільки останній запросив його до себе на шашлики. Коли він знаходився в ОСОБА_8 то приблизно через 30 хв до них підійшов ОСОБА_11 , ще через 30 хв голова сільської ради ОСОБА_12 та ще через 30 хв ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Коли він перебував біля вогнища та смажив шашлик ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 відійшли за хату. Через 15-20 хв із за будинку почувся якийсь крик, хлопці попросили його аби він пішов подивився що там відбувається. Зайшовши за будинок він помітив що ОСОБА_14 бився зі ОСОБА_8 . ОСОБА_6 перескочив через металеву сітку та побіг до них аби розборонити. Коли він розбороняв ОСОБА_13 та ОСОБА_8 до них підбігла собака та вкусила його за руку. Далі ОСОБА_13 схопив обвинуваченого «за груди» та почав смикати, на що він у свою чергу також узяв останнього «за груди». В цей час собака почав кусати ОСОБА_6 за ногу, а коли він відволікся аби відігнати собаку ОСОБА_13 наніс йому кулаком 3-4 удари в ділянку голови. Після цього він побіг на подвір`я та знайшов дерев`яну палицю аби відігнати собаку, та коли перецибував назад через сітку зіштовхнувся із ОСОБА_10 ударивши випадково останнього палецею, після чого той впав на землю. До нього одразу підбіг ОСОБА_11 разом із ОСОБА_13 та почали забирати палицю, на що обвинувачений відштовхнув ОСОБА_13 палицею, той впав на землю. Після даної події його забрали на подвір`я, де він перебував разом із ОСОБА_12 , який обробив йому рани після укусів собаки та зателефонував на медпункт. В подальшому він пішов додому, через деякий час до нього зателефонував ОСОБА_12 та повідомив що прийшов фельдшер. Тоді він повернувся аби фельдшер його оглянув. Обробивши рани, фельдшер сказав йому їхати в лікарню, оскільки у нього був переломаний палець. Коли він зібрався йти додому то ОСОБА_12 попросив його аби він зайшов подивився чи розійшлися хлопці. Коли він зайшов до будинку, то помітив, що там перебував ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , ОСОБА_10 лежав на ліжку. Він запитав що із ним, на що йому відповіли, що ОСОБА_10 п`яний спить. Прийшовши додому та переодягнувшись він поїхав в лікарню в смт. Томашпіль. По приїзду в лікарню він побачив там ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , який перебував без свідомості.Просив суд його виправдати.
Крім того вказав, що ОСОБА_10 знав давно, перебував з ним в дружніх стосунках, допомагав йому по домогосподарству.
Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не визнав, вказав що на лікування ОСОБА_10 постійно допомагав грошима ОСОБА_4 Оплачував кошти за його перебування в реанімаційному відділенні та купував ліки на суму 400 грн. Згодом дав ОСОБА_4 1000 грн, через кілька днів ще 1000 грн, 2500 грн заплатив за операцію, а ще через кілька днів давав двічі по 1000 грн та 500 грн заплатив за перевезення ОСОБА_10 з м. Вінниці до лікарні в смт. Томашпіль. Після смерті ОСОБА_10 за власні кошти купив труну, хрест та рушник приблизно на суму 2000 грн, а також заплатив 2400 грн за проведення судмедекспертизи, а також за власні кошти відвозив родичів покійного в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 14 січня 2015 року біля 19:00 год до неї додому прийшов ОСОБА_14 та повідомив, що її чоловік ОСОБА_10 перебуває у тяжкомі стані, оскільки його важко побив ОСОБА_6 . Тоді вона разом із дочками пішли до будинку чоловіка. Зайшовши в будинок, вона помітила, що отсанній лежав на ліжку. Вона подумала, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки той не реагував на її слова, згодом зрозуміла, що ОСОБА_10 перебуває без свідомості. Тоді вона почала викликати швидку медичну допомогу та міліцію. По приїзду швидкої, лікар сказав що в її чоловіка забій головного мозку та наклав на шию шину та помістив його до автомобіля швидкої. По приїзду в лікарню в смт. Томашпіль ОСОБА_10 почали готувати до реанімаційного відділення, крім того в лікарні вона зустріла ОСОБА_6 . В реанімаційному відділенні Томашпільсьької ЦРЛ ОСОБА_10 перебував до 15 січня 2015 року, в подальшому його доправили в лікарню ім. Ющенка в м. Вінницю, де йому зробили томографію головного мозку та прооперували. 04 лютого 2015 року його знову перевели до Томашпілської ЦРЛ де ОСОБА_10 пробув до 07 лютого 2015 року та помер так і не прийшовши до свідомості.
Крім того потерпіла зазначила, що ОСОБА_6 їм завжди допомагав у побуті, не приязних стосунків з обвинуваченим у них не було.
Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.
Також ОСОБА_4 не заперечила факт отримання від обвинувачуваного грошових коштів, які ОСОБА_6 надавав їй для лікування її чоловіка, а також те, що ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_10 за власні кошти купив хрест, труну та рушник, а також розрахувався з судмедекспертом за проведення судово-медичної експертизи.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 14 січня 2015 року біля 17:45 год вона ложила спати дитину. В цей час почула як гавкає її собака. Вийшовши на вулицю вона побачила як на городі у її сусіда ОСОБА_16 перебував ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та помітила як ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_13 кулаком в обличчя і той відійшов в сторону та присів, а ОСОБА_14 кинувся битися зі словами: «за що ти його вдарив?», на що ОСОБА_6 відповів: «нехай віддасть те, що він взяв». В цей час з подвір`я ОСОБА_10 вийшло двоє невідомих чоловіків, які деякий час простояли та пішли. Самого ОСОБА_10 в момент бійки між ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на городі не було. Як ОСОБА_6 наносив ОСОБА_10 удар палицею по голові вона також не бачила.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що є дочкою покійного ОСОБА_10 та сусідкою ОСОБА_6 . Так, 14 січня 2015 року біля 19:00 год до них додому прийшов ОСОБА_14 та повідомив матері, що між ОСОБА_6 та батьком була бійка і тепер батько лежить вдома без свідомості. Тоді матір пішла до батькового будинку, а коли повернулася розповіла їй що там відбувалося. Зі слів ОСОБА_14 вона дізналася що біля 14:00 год її батько ОСОБА_10 зайшов до ОСОБА_14 та запросив до себе в гості відсвяткувати «Василя». Коли вони йшли до будинку її батька, то вирішили зайти до ОСОБА_8 . В цей час ОСОБА_14 та ОСОБА_13 залишилися на городі, а її батько пішов на подвір`я. Через 15 хв вони почули якісь крики та побігли подивитися що там відбувається, та побачили як ОСОБА_6 б`є її батька, а коли вони намагалися розборонити, ОСОБА_6 «напав» і на них.
Також повідомила, що домогосподарства батька в той вечір не відвідувала, оскільки була на шостому місяці вагітності. Коли повернулась матір з молодшою сестрою, то на телефоні сестри вона бачила фотографі батька, на яких було видно, що його обличчя було в гематомах.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що зранку 14 січня 2015 року до ного прийшов ОСОБА_10 та попросив позичити йому пшениці щоб посівати, на що він дав йому пшениці та останній пішов. Через деякий час до нього додому прийшов ОСОБА_13 , а згодом і ОСОБА_10 . Близько 14:00-15:00 год вони у трьох попрямували через город до ОСОБА_10 . Проходячи повз будинок ОСОБА_8 , ОСОБА_10 сказав що він зайде ще до ОСОБА_8 щоб попосівати, а вони чекали його на вулиці. Коли ОСОБА_10 зайшов до ОСОБА_8 то між ним та ОСОБА_6 відбувся конфлікт. Згодом ОСОБА_6 безпричинно вдарив свідка ногою, а тоді дерев`яною палицею вдарив ОСОБА_13 та наніс удар палицею ОСОБА_10 в ділянку голови, від якого останній впав на землю. Після закінчення бійки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 занесли ОСОБА_10 додому. Через 2-3 години він вирішив піди до будинку та провідати ОСОБА_10 . Коли він зайшов до будинку, то побачив, що ОСОБА_10 лежить на ліжку без свідомості. Тоді він пішов до дружини останнього та повідомив про події які відбувалися в домогосподарстві ОСОБА_8 , після приїзду швидкої домопомоги він допоміг ОСОБА_4 транспортувати ОСОБА_10 до автомобіля швидкої допомоги. Чи кусала собака ОСОБА_6 не бачив.
Свідок ОСОБА_13 вазав, що 14 січня 2015 року біля 10:00 год він прийшов до ОСОБА_14 та приніс пляшку горілки ємкістю 0,5 л. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_10 , який ходив по селі посівати. Згодом він повернувся та запросив їх до себе додому, на що вони погодилися та втрьох вирушили до будинку ОСОБА_10 . Проходячи через город, біля будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_10 сказав їм щоб вони почекали його а він піде ще до ОСОБА_8 посівати. Вони з ОСОБА_14 залилишилися на городі, а ОСОБА_10 пішов на подвір`я ОСОБА_8 . Коли той повертався назад вони побачили, що за ним біжить ОСОБА_6 зі словами « я вас всіх повбиваю», тримаючи при цьому в руках дерев`яну палицю. Тоді ОСОБА_6 вдарив його палицею, від чого він впав на землю, а тоді наніс декілька ударів ногами в область грудей. Далі ОСОБА_6 вдарив ногою в лице ОСОБА_14 , а тоді декілька разів вдарив кулаком. Після того як закінчилась бійка всі порозходились, а він разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вирішили занести ОСОБА_10 додому. Однак, коли вони прийшли, то двері в будинку були зачиненні. Тоді вони залишили ОСОБА_10 на порозі, а самі порозходились по домівках. Від сосідки він зателефонував в міліцію та повідомив про даний випадок. Через деякий час він вирішив повернутися та подивитися як почуваєтсья ОСОБА_10 . Йдучи до його будинку він зустрів карету швидкої допомоги, а коли зайшов до будинку ОСОБА_10 двері були відчиненні, але в будинку нікого не було.
Свідок ОСОБА_11 повідомив суду, що він раніше проживав в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області та 14 січня 2015 року приїхав в село аби провідати свою матір. Йдучи дорогою до її будинку він зустрів ОСОБА_8 , який запросив його до себе в гості. Тоді він заніс матері сумку з продуктами харчування та через деякий час повернувся до ОСОБА_8 . В цей час до ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_6 , а згодом приїхав ОСОБА_12 . Перебуваючи у ОСОБА_8 вони смажили шашлики. Згодом на подвір`я ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_10 та вони із ОСОБА_8 відійшли за будинок. Через 20 хв вони почули як із за будинку доноситься якийсь шум. Тоді туди пішов ОСОБА_6 , а згодом і він з ОСОБА_12 . Коли вони зайшли за будинок, то побачили, що ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були в крові, а ОСОБА_6 кусав собака. Тоді вони забрали ОСОБА_6 та відвели на подвір`я домогосподарства, звідки він повернувся з деревяною палицею, довжиною біля одного метра. ОСОБА_6 вдарив палицею собаку, а потім ОСОБА_10 , після чого той впав на землю. Після закінчення бійки ОСОБА_14 пішов додому, а він з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 занесли ОСОБА_10 додому, однак залишили його на порозі будинку, оскільки двері були зачиненні.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 14 січня 2015 року він разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 перебував на території свого домогосподарства. Разом із вказаними особами вони смажили шашлики та грали в карти. Згодом до них прийшов ОСОБА_10 , з яким він відійшов за будинок, аби провести його додому, оскільки він не хотів щоб той перебував у їхній компанії. Подальших подій він не пам`ятає, оскільки отримав удар по голові. Однак зі слів ОСОБА_11 може розповісти, що після бійки вони занесли ОСОБА_10 додому, однак залишили його на порозі, оскільки були зачиненні двері, а самі порозходились по домівках. Коли повернулися, то двері уже були відчиненні. Про обставини бійки повідомив, що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_10 по голові, від чого той впав на землю.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 14 січня 2015 року він зі своєю донькою перебував в смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області. О 14:00 год до нього зателефонував ОСОБА_8 та попросив щоб він купив йому хліба. Повертаючись додому він зупинився біля будинку ОСОБА_8 та віддав куплений хліб. На подвір`ї у ОСОБА_8 перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які смажили шашлики та запропонували йому залишитись та скуштувати шашлик. Погодившись на їхню пропозицію він залишився. Скуштувавши шашлика та зігравши декілька разів в карти вони вирішили розходитися по домівках. Саме в цей час до ОСОБА_8 прийшов ОСОБА_10 . ОСОБА_8 пропросив їх залишитись, а сам відійшов за будинок разом із ОСОБА_10 повівши його в сторону городу, оскільки останній неподалік проживає. Через 10 хв із за будинку почувся крик та він попросив ОСОБА_6 аби той пішов подивився що там відбувається та чому ОСОБА_8 не повертаєтья. Коли той пішов то крикнув до них щоб вони також йшли туди. Вийшовши нагород він побачив там ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , при цьому, ОСОБА_14 із ОСОБА_8 стояли збоку, а в метрах п`яти від них билися ОСОБА_6 з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_6 кусав собака. В цей час він з ОСОБА_11 підбігли та почали їх розбороняти. Далі він відігнав від ОСОБА_6 собаку. Потім ОСОБА_6 побіг на подвір`я, а він пішов за ним та помітив що в того в руках було два шампури. На його запитання навіщо вони йому потрібні, обвинувачений відповів щоб вбити собаку. Тоді він вирвав у нього шампури, однак ОСОБА_6 вирвався від нього, взяв деревяну палицю та побіг на город. Коли він пішов за ним на город, то побачив що ОСОБА_6 бігає з палицею за собакою, а ОСОБА_13 та ОСОБА_10 лежать на землі. Тоді він забрав ОСОБА_6 на подвір`я, взяв зі стола пляшку горілки та сказав йому обробити рани від укусів собаки, а сам зателефонував до місцевого фельдшера. Крім того, у ОСОБА_6 був зламаний палець на руці. Залишивши обвинуваченого на подвір`ї він вирішив піти та подивитися що із ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Однак, коли він прийшов на город то останніх уже не було. В цей час надішов ОСОБА_8 із ОСОБА_11 у яких він запитав де ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , на що вони йому відповіли що уже порозходились. На другий день йому стало відомо, що ОСОБА_10 перебуває в лікарні.
Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що 14 січня 2015 року буля 19:30-20:00 год до неї у вікно постукав ОСОБА_13 , коли вона відчинила двері то побачила, що останній був у крові та перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_13 попросив у неї телефон аби викликати міліцію. Під час розмови з черговим працівником міліції, ОСОБА_13 виражався нецензурною лайкою, а тому той попросив щоб трубку взяла вона. Зі слів ОСОБА_13 вона пояснила, що ОСОБА_10 побили і той ледь живий, однак черговий відповів, що працівники міліції не приїдуть на місце пригоди, оскільки у них не має пального та сказав аби ОСОБА_13 повертався назад. Тоді ОСОБА_13 пояснив їй що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_14 і той кудись дівся, а тоді вдарив його після чого він втратив свідомість, а коли прийшов в себе то ОСОБА_10 уже лежав.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_19 пояснив, що працює завідуючим Крижопільського міжрайонного відділення Вінницького бюро судово-медичної експертизи. Вказав, що предмет, яким ОСОБА_10 було нанесено тілесні ушкодження ним не досліджувався, оскільки слідчим для огляду даний предмет не було надано. Також зазначив, що був присутній під час проведення слідчого експерименту. Вказав, що пошкоджень на шкірі голови у ОСОБА_10 виявлено не було. Зазначений у висновку експерта № 023 діагноз, а саме набряк легенів, набряк гловного мозку та гнійний менінго-енцифаліт це явища викликані у зв`язку з отриманою черепно-мозковою травмою. Також пояснив, що отримати даного роду тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту ОСОБА_10 не міг, як і не міг отримати їх при зіткненні з особою у якої в руках була деревяна палиця. Зазначив, що безпосередньою причиною смерті потерпілого слугувала черепно-мозкова травма, а набряк легенів та набряк головного мозку це лише ускладнення після неї.
В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_20 суду пояснив, що виконує обов`язки начальника Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи. Вказав, що у ОСОБА_10 було пошкоджено праву скроневу тімяну ділянку голови, а саме чешуйчасту кістку. Дані тілесні ушкодження утворились в наслідок удару твердого тупого предмету, тому зовнішні ознаки травми на шкірі голови були відсутні та не були відображені, а була тільки опухлість в ділянці нанесення удару. Крім того, пояснив, що набряк легенів та набряк головного мозку є безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 і є ускладненням від отриманих тілесних ушкоджень, а саме закритої черепно-мозкової травми. Також зазначив, що предмет яким було нанесено удар комісія експертів не досліджувал, оскільки один із членів комісії, а саме експерт ОСОБА_21 був присутній при проведенні слідчого експерименту та бачив даний предмет. Щодо механізму нанесення удару ОСОБА_20 пояснив, що відбувся прямий контакт у тімяну ділянку голови, що і є наслідком черепно-мозкової травми.
Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_22 пояснив суду, що основною причиною смерті ОСОБА_10 був удар в тімяну ділянку голови. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого утворились в наслідок дії твердого тупого предмету. Крім того вказав, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_10 не міг отримати внаслідок зіткнення з дорослою людиною, а основною приичною смерті послугував удар в тімяну частину голови.
Судово-медичний експерт ОСОБА_21 в судовому засідані пояснив, що зовнішні тілесні ушкодження на шкірі голови ОСОБА_10 небули відображені, оскільки були отриманні в наслідок дії тупого твердого предмета, тому їх наявність не є обов`язковою, внаслідок удару таким предметом можуть бути тільки внутрішні пошкодження, такі як крововиливи в м`які частини голови та інші. Вказав також, що був присутній при проведенні слідчого експерименту з підозрюваним та оглядав предмет яким було завдано ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Крім того, зазначив, що отримання такої травми внаслідок зіткнення двох людей, якщо при цьому ОСОБА_10 стояв, а дорослий чоловік біг на нього і при зіткненні випадково зачепив палицею його голову є неможливим.
Крім того, винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.
Рапортом оперативного чергового ЧЧ штабу Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_23 від 14 січня 2015 року про те що в Томашпільську ЦРЛ за медичною допомогою із тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми доставлено ОСОБА_10 (а.с. 40 т.2).
Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15 січня 2015 року, згідно якого начальник СВ Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_24 прийняв усну заяву від ОСОБА_25 про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 41 т.2).
Протоколом огляду місця події від 15 січня 2015 року о 11 год 10 хв, було оглянуто домогосподарство ОСОБА_8 , розташоване за адресою АДРЕСА_2 згідно якого на території даного домогосподарства на відстані 2,5 м від металевої сітки виявлено скляну банку із маринованими огірками на якій знаходилася речовина червоного кольору ззовні схожа на кров. Поряд із вказаним місцем в радіусі 4 м на засохлій траві виявлено речовину червоного кольору ззовні схожу на кров. Від даного місця з правого боку на відстані 12 м виявлено сліди речовини червного кольору. Поряд із місцем де сітка зігнута до землі зі сторони городу належного ОСОБА_8 в припертому до дерева стані виявлено шматок деревини квадратно-круглої форми довжиною 1,5 м. (а.с. 42-43 т.2).
Протоколом отримання зразків для експертизи згідно якого 15 січня 2015 року у ОСОБА_6 було відібрано зразки крові для проведення судово-імунологічної експертизи (а.с. 48 т.2).
Рапортом оперативного чергового ЧЧ штабу Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_23 від 07 лютого 2015 року про те що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_10 (а.с. 57 т.2).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2015 року за участю свідка ОСОБА_26 , слідчим відтворено обстановку обставини події, яка відбувалася в с. Олександрівка 14 січня 2015 року під час якої ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, місце розташування обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого та свідків (а.с. 69-76 т.2).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2015 року за участю свідка ОСОБА_14 , слідчим відтворено обстановку обставини події, яка відбувалася в с. Олександрівка 14 січня 2015 року під час якої ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, місце розташування обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого та свідків (а.с. 77-84 т.2).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 слідчим відтворено обстановку обставини події, яка відбувалася в с. Олександрівка 14 січня 2015 року під час якої ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, місце розташування обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого та свідків (а.с. 85-91 т.2).
Продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 згідно якого свідок вказав на місце розташування, обвинуваченого, потерпілого та свідків, а також механізм нанесення ОСОБА_6 удару дерев`яною палицею в область голови потерпілому ОСОБА_10 (а.с. 27 т.2).
Продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_26 свідків, а також механізм нанесення ОСОБА_6 удару дерев`яною палицею в область голови потерпілому ОСОБА_10 (а.с. 27 т.2).
Продемонстрованим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_6 під час якого останній розповідав про події 14 січня 2015 року (а.с. 39 т.2).
Суд звертає увагу на те, що частина відеозапису із слідчим експериментом за участю обвинуваченого ОСОБА_6 була відсутня,проте це не є підставою для визнання такого доказу недопустими, оскільки є протокол проведення слідчого експерименту від 27 березня 2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , а відео це лише додаток до протоколу.
Крім того, згідно висновку експерта № 016 від 28 січня 2015 року на тілі ОСОБА_10 встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, важкого ступеню в сукупності із гострою субдуральною гематомою праворуч. Множинні синці на тілі (спині). Вказані ушкодження утворились від дії тупого-твердого предмету (ів) які не відобразили своїх індивідуальних особивостей в морфологічній характеристиці ушкоджень. Синці мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більне як шість днів і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.Закрита черепно-мозкова травма (забій головного мозку, важкого ступеню, гостра субдуральна гематома праворуч), як в момент заподіяння (завдання) так і в кінечному перебігу через різні проміжки часу, спричинила загрозливі для життя явища, тому за цими ознаками відноситься до тяжких тіесних ушкоджень.Утворення вищезазначених тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається (а.с. 54-56 т. 2).
Як вбачається з висновку експерта № 023 від 07 лютого 2015 року при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 у нього виявлено: 1) післяопераційний рубець в правій тім`яно-скроневій ділянці. 2) Післятравматична трепанація черепа, видалення гематоми, видалення твердої мозкової оболонки. 3) Наслідки важкої закритої черепно-мозкової травми, крововиливи в мякі тканини голови в тімяних ділянках з переходом у праву скроневу ділянку.При проведенні судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_10 , а саме медичної карти стаціонарного хворого Томашпільської ЦРЛ № 181, медичної карти стаціонарного хворого Вінницької обласної ПНЛ ім. О.І. Ющенка № 544, висновка експертра № 016 від 28 січня 2015 року, медичної картки стаціонарного хворого Томашпільської ЦРЛ № 498, встановлено наявність у нього наступних тілесних ушкоджень: «Важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеню в сукупності із гострою субдуральною гематомою праворуч, що ускладнилась післятравматичним гнійним менінго-єнцафілом. Множинні синці на тілі (спині).Вказані ушкодженя утворились від дії тупого-твердого предмету(ів) які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень.
Утворення вищезазначених тілесних ушкоджень за обставин та в строк вказаний у постанові про призначення експертизи, тобто 14 січня 2015 року не виключається.Синці мають незначні, скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів і за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень.Вищезазначена черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 має ознаки небезпечних для життя ушкоджень, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу, через різні проміжки часу спричинить загрозливі для життя явища і за цією ознакою відноситься до тяжких ушкоджень.Смерть ОСОБА_10 настала від отриманої ним важкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, субдуральної гематоми в правій тім`яно-скроневій ділянці. Дана черепно-мозкова травма ускладнилась гнійним менінго-єнцефалітом, набряком головного мозку.Між смертю та травмою голови є прямий причинний зв`язок (а.с. 58-62 т. 2).
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 143 від 28 квітня 2015 року при судово-медичній експертизі трупа була виявленна «Важка закрита черепно-мозкова травма: Забій головного мозку важкого ступення. Правобічна гостра субдуральна гематома. Крововиливи в м`які тканини голови в тім`яних ділянках зліва та справа з переходом у праву скроневу ділянку. Також згідно з урахуванням медичної картки стаціонарного хворого Томашпільської ЦРЛ № 181, при вступі ОСОБА_10 до стаціонару у нього мали місце множинні підшкірні крововиливи на шкір спини. Всі ці ушкодження утворились від дії тупого-твердого предмету (предметів).Утворення черепно-мозкової травми в ОСОБА_10 не виключається в період часу вказаного в постанові, тобто не задовго до надходження в стаціонар.Черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя та стоїть у причинному зв`язку зі смертю. Синці в ділянці спини, що вказані в мед карті № 181 мають ознаки легких легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не стоять.Причиною смерті ОСОБА_10 стала черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку важкого ступеню, субдуральної гематоми в правій тім`яно-скроневій ділянці, яка у своєму перебігу ускладнилась гнійним менінго-єнцефалітом, набряком головного мозку та гнійною бронхопневмонією. Ознак інших самостійних захворювань, які б могли спричинити смерть ОСОБА_10 при експертизі його трупа виявлено не було.Враховуючи морфологічні характеристики черепно-мозкової травми у ОСОБА_10 (правобічна субдуральна гематома, крововили в м`які тканини голови в тім`яних ділянках зліва та справа з переходом у праву скроневу ділянку) утворення її не можливе в наслідок падіння з висоти власного зросту. Не виключається утворення вказаної черепно-мозкової травми в наслідок удару дерв`яною палицею. Утворення даної травми за інших обставин, а саме зіткнення з дорослою людиною, якщо при цьому зіткненні він стояв, а дорослий чоловік біг з дерев`яною палицею у руках і при зіткненні зачепив палицею голову з боку області лівої щоки судово-медична комісія вважає неможливим (а.с. 93-99 т. 2).
Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
При цьому, не заслуговують на увагу доводи сторони захиступро те, що експертизи № 016 та № 023 проведені експертом ОСОБА_19 слід визнати недопустими доказами, так як експерт отримав неправомірну вигоду за проведення експертизи, суд до уваги не бере, оскільки відомості про притягнення експерта ОСОБА_19 до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві висновки у суда відсутні, а тому визнавати дані висновки недопустим идоказами не має підстав.
Також просили визнати недопустимим доказом висновок комісійної судово-медичної експертизи № 143, оскільки підставою такого висновку були попередні два висновки експерта № 16 та № 23. Крім того, слідчим ОСОБА_27 про проведення комісійної судово-медичної експертизи не було повідомлено, а ні обвинуваченого ОСОБА_6 , а ні сторону захисту, що позбавило їх можливості поставлення додаткових запитань на вирішення експертизи, про те, як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час ознайомлення з його матеріалами ні обвинувачений, ні захисник ОСОБА_7 не заявляли клопотань про поставлення будь-яких запитань під час проведення комісійної судово-медичної експертизи.
Таким чином, невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 та доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 випадково вдарив ОСОБА_10 суд розцінює як обрану позицію захисту від пред`явленого обвинувачення.
Той факт, що ОСОБА_6 покусав собака, не свідчить про те, що він мав намір відігнати палицею лише собаку, оскільки зібрані по справі докази в іх сукупності свідчать про протилежне.
Так, ні сам обвинувачений, ні свідки не заперечили факт нанесення ОСОБА_6 удару палицею ОСОБА_28 у голову. Їх покази різняця лише в механізмі нанесення удару, а саме, одні свідки ( ОСОБА_14 ) вказали, що ОСОБА_6 наніс удар по голові з розмаху з верху до низу, а інші ( ОСОБА_11 ), що з боку, відганяючи собаку.
Проте, із вказаними свідками проведенні слідчі експерименти за участю судово-медичних експертів та призначено додаткову комісійну судово-медичну експертизу, згідно висновків якої удар було нанесено зверху в них, а не з боку.
Крім того, свідок ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_6 біг до нього, ОСОБА_14 та ОСОБА_10 з палицею в руках, то кричав, що всіх повбиває.
Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_28 з необережності, спростовується висновоком комісійної судово-медичної експертизи № 143, де зазначено, що утворення даної травми за інших обставин, а саме зіткнення з дорослою людиною, якщо при цьому зіткненні він стояв, а дорослий чоловік біг з дерев`яною палицею у руках і при зіткненні зачепив палицею голову з боку області лівої щоки судово-медична комісія вважає неможливим.
Згідно висновків вищезазначених експертиз, нанесена черепно-мозкова травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_4 показання свідків,експертів, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із сукупності досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає, що, завдавши в ході словесної суперечки, удар деревяною палицею потерпілому у важливий життєвий орган голову, ОСОБА_29 діяв умисно, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, під час дачі показів запевнив суд у тому, що шкодує про вчинене, надавав матеріальну допомогу потерпілій, на його утриманні перебувають неповнолітні діти, за місцем проживання позитивно характеризується, на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність обтяжуючих обставин, відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, розмір завданих збитків, позицію державного обвинувача та потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_6 слід застосувати мінімальну міру покарання, передбачену санкцією ч.2 ст. 121 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої.
Так, згідно ч. 2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
У відповідності до ст.ст. 22, 1166 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдал
Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме товарного чека від 19 січня 2015 року згідно якого придбано ліків та медичних препаратів на суму 2627,85 грн, фіскального чека від 22 січня 2015 року на 548,58 грн, фіскального чека від 22 січня 2015 року насуму 70,68 грн, фіскального чека від 19 січня 2015 року на суму 318,37 грн, фіскального чека від 17 січня 2015 рокуна суму 601,61 грн, фіскального чека від 17 січня 2015 року на суму 100,77 грн, фіскального чека від 18 січня 2015 року на суму12,40 грн, фіскального чека від 15 січня 2015 року на суму 17,41 грн, фіскального чека від 19 січня 2015 року на суму 20 грн, фіскального чека від 17 січня 2015 року на суму 227,49 грн, фіскального чека від 16 січня 2015 року на суму 201,85 грн, фіскального чека від 18 січня 2015 року на суму 142,02 грн, фіскального чека від 15 січня 2015 року на суму 554,05 грн, фіскального чека від 20 січня 2015 року на суму 570,27 грн, а всього на загальну суму 6033,34 грн (а.с. 15-17 т.1).
Отже сума, яка заявлена у позові потерпілою на лікування та витрачена нею у розмірі 12 000 грн. підтверджується лише частково.
Разом з тим, як вбачається з пояснень обвинуваченого, ним було відшкодовано потерпілій на лікування покійного, транспортування його з м.Вінниці в смт Томашпіль, похорони - 7 400 грн., що не заперечувалося потерпілою у судовому засіданні, тому в цій частині позову задоволенню не підлягає.
Крім того суд звертає увагу на те, що потерпілою ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження того, що перелічені нею медичні препарати призначалися лікарями.
Також не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з ОСОБА_6 коштів на утримання неповнолітньої дочки по втраті годувальника до повноліття, оскільки такі виплати здійснюються відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається п.3 ч.1 Закону, за рахунок коштів пенсійного фонду в солідарній системі призначаються пенсійні виплати такі як пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Приходячи до висновку про необхідність задоволення позову про стягнення моральної шкоди, судом враховується характер вчиненого правопорушення та ступінь вини особи, яка завдала шкоду.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_4 , судом враховується ступінь страждань та переживань, які змінили звичний темп її життя.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що потерпілій заподіяно моральної шкоди в розмірі 20 000 грн, які є достатніми для покриття душевних та фізичних страждань потерпілої. Вказана моральна шкода повинна бути відшкодована її обвинуваченим ОСОБА_6 , оскільки він винен у її заподіянні.
Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винниму вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також коштів на утримання дочки по втраті годувальника - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20 000 грн (двадцять тисяч) моральної шкоди, завданої в наслідок скоєння злочину.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1