Справа № 395/77/16-к
Провадження № 1-кп/395/20/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , секретаря судового засідання ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000745 від 30.11.2015 р., стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Оситна, Новомиргородського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною вищою освітою, не працює, неодружений, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, 2005 р. н., 2007 р. н., раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 29 листопада 2015 року близько 22 години обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування стосунків зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , яка не ночувала вдома та перебувала у своїх знайомих: свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прийшов до будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Зайшовши до вищевказаного будинку, обвинувачений ОСОБА_9 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, із ревнощів, затіяв сварку з потерпілою ОСОБА_10 , під час якої, діючи з умислом, направленим на багаторазове спричинення потерпілій болю, з метою залякування ОСОБА_13 , умисно наніс їй удар рукою по обличчю. Після цього обвинувачений схопив її за волосся та потягнув до іншої кімнати будинку, де повалив потерпілу на підлогу і умисно наніс не менше 6 ударів ногами в область голови, багаторазово заподіявши їй фізичний біль. У подальшому обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на багаторазове спричинення потерпілій болю, прагнучи викликати у потерпілої ОСОБА_13 почуття страху перед ним (обвинуваченим), умисно завдав потерпілій не менше 10 ударів ногами та руками в область тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, багаторазово заподіявши потерпілій ОСОБА_14 фізичний біль.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, а саме: умисне завдання побоїв, вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 , що мають характер мордування, вчинені з метою залякування потерпілої.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час судового розгляду спочатку визнав повністю, але у подальшому під час допиту у суді фактично не визнав повністю і пояснив, що дійсно увечері 29.11.2015 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проте близько 22 години цього дня він взагалі не заходив до помешкання, де проживають свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а тому не завдавав ніяких ударів потерпілій ОСОБА_17 .

Стверджував, що за кілька годин до інкримінованого часу увечері 29.11.2015 р. він заходив до вищевказаного будинку, де, на ґрунті особистих неприязних стосунків, бо вимагав, щоб потерпіла повернулася додому за місцем свого проживання до с. Леніно-Ульянівка, Маловисківського району Кіровоградської області, а вона у відповідь сказала, що не йому вирішувати куди і коли їй їхати, дав два ляпаси потерпілій ОСОБА_17 . Внаслідок його дій вона лише присіла навпочіпки та закрила обличчя руками. Оскільки після завдання ляпасів ніякі нові тілесні ушкодження на тілі потерпілої не з`явилися, він не міг заподіяти потерпілій ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень.

Наполягав, що насправді він знайшов потерпілу ОСОБА_18 , яка спала на узбіччі у ніч на 30.11.2015 р. приблизно за 150 м від власного будинку. На ній був брудний одяг, на обличчі були ушкодження, на руках «синці», а з носа йшла кров. Потерпілу трусило, бо вона замерзла. Він привів її додому, витер ганчіркою обличчя від крові, вкинув речі потерпілої ОСОБА_13 до пральної машини.

Уранці наступного дня побачив, що потерпіла вже спить на кухні. Залишивши її удома, сам пішов на роботу. Оскільки автомобіль був несправним, йому дозволили раніше повернутися додому. У цей час потерпіла ОСОБА_19 вже була без свідомості. Тому він зателефонував до поліції та швидкої медичної допомоги.

Він не казав працівникам поліції, що побив потерпілу ОСОБА_20 . Насправді він повідомив, що у нього удома знаходиться співмешканка з тілесними ушкодженнями.

Наявність у помешканні, де проживають свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , жіночої сумки потерпілої пояснив тією обставиною, що напередодні зібрав особисті речі потерпілої ОСОБА_13 у мішок і перекинув його через огорожу вказаного домоволодіння. У мішку знаходилася і зазначена сумка потерпілої ОСОБА_21 .

Суд відкидає заперечення сторони захисту і вважає, що винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у справі доказами.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні непослідовні, нелогічні та суперечать іншим доказам у справі. Тому суд визнає їх неправдивими.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 165 від 25.12.2015 р. на тілі потерпілої ОСОБА_13 були виявлені тілесні ушкодження, у тому числі на видимих частинах тіла: навколо правого ока, безпосередньо на верхній повіці та навколо очного яблука, навколо лівого ока, на тильній поверхні лівої і правої кисті, що були спричинені не менш як за 3 доби до моменту смерті потерпілої.

Проте обвинувачений ОСОБА_9 наполягав у суді, що увечері 29.11.2015 р. близько 20 години у потерпілої ОСОБА_13 не було тілесних ушкоджень, окрім «синців» під очима, а коли він знайшов її на вулиці після 22 години цього ж дня, у неї начебто з`явилися інші тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_3 відмовилась давати показання у суді, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Лише при огляді речових доказів у судовому засіданні вона пояснила, що пучок волосся, вилучений під час огляду домоволодіння, де проживають свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , дуже схожий на волосся її сестри потерпілої ОСОБА_21 .

Окрім цього, стверджує, що під час судового розгляду у неї склалося враження про винуватість обвинуваченого і тому просить суд покарати його, призначивши покарання у виді позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_22 пояснила суду, що доводиться невісткою потерпілим. У вересні та 16.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_19 двічі приїздила до них в гості разом з обвинуваченим ОСОБА_23 та своєю малолітньою донькою ОСОБА_24 трирічного віку.

16.11.2015 р. мали святкувати день народження матері потерпілих, але її удома не було. Того ж дня потерпіла ОСОБА_19 з якогось приводу посварилася з обвинуваченим ОСОБА_23 і він пішов додому пішки. Тоді потерпіла ОСОБА_19 залишила у неї свою малолітню дитину і поїхала на «таксі» начебто доганяти обвинуваченого. Більше вона потерпілу не бачила, а дитина залишилася проживати в їхній сім`ї. Проте 18.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_19 зателефонувала їй та розповіла, що 16.11.2015 р. обвинувачений ОСОБА_9 заподіяв їй тілесні ушкодження. Тому вона зачекає доки минуться «синці» і знову приїде в гості. Вона також просила сказати обвинуваченому ОСОБА_25 при зустрічі, що начебто вона (потерпіла ОСОБА_19 ) була 17.11.2015 р. у них удома, хоча насправді її не було.

Свідок ОСОБА_15 зазначив, що увечері 25.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_19 попросилася переночувати в його помешканні, бо під час святкування дня народження вони посперечалися з обвинуваченим ОСОБА_26 . Тоді він побачив у неї почервоніння в області перенісся, інших тілесних ушкоджень не помітив і потерпіла не скаржилася на побиття.

Уранці 28.11.2015 р. обвинувачений ОСОБА_9 перекинув через огорожу його домоволодіння мішок з речами потерпілої ОСОБА_13

29.11.2015 р. увечері до його помешкання прийшов обвинувачений ОСОБА_9 у нетверезому стані і став з`ясовувати де була потерпіла ОСОБА_27 . Потім він жорстоко побив її, завдавши не менше 5-6 ударів кулаками в голову і груди та 5 ударів ногами в голову і по ребрах. Обвинувачений ОСОБА_9 також запитував у потерпілої ОСОБА_13 де вона поділа горіхи. Коли він (свідок) спробував припинити його дії, обвинувачений ОСОБА_9 спочатку відштовхнув його, а потім дав 2 «щелбана» по лобі. Тоді він взяв кочергу і запропонував обвинуваченому ОСОБА_25 вийти з помешкання. Той за волосся підняв потерпілу з підлоги і вони пішли додому.

Свідок ОСОБА_16 підтвердила у судовому засіданні, що пізно увечері 25.11.2015 р. до них у помешкання прийшла переночувати потерпіла ОСОБА_19 , бо посперечалася з обвинуваченим ОСОБА_26 .

Уранці 28.11.2015 р. обвинувачений ОСОБА_9 перекинув через огорожу домоволодіння, де вони проживають зі свідком ОСОБА_28 , мішок з речами потерпілої ОСОБА_21 .

Увечері 29.11.2015 р. до їхнього помешкання прийшов обвинувачений ОСОБА_9 , який був сильно п`яний, і став з`ясовувати де була потерпіла ОСОБА_27 . Спочатку він ударив потерпілу у веранді, але свідок не була очевидцем цього побиття. Потім він жорстоко побив потерпілу ОСОБА_20 . Вона (свідок) побачила, що, перебуваючи у кімнаті, обвинувачений ОСОБА_9 спочатку двічі ударив потерпілу ОСОБА_18 по обличчю, а потім завдав не менше 8 ударів ногами по обличчю, голові, тулубу. У подальшому він за волосся підняв потерпілу з підлоги і вони разом пішли додому.

Суд відкидає твердження сторони захисту, що вищевказані свідки дають неправдиві свідчення у судовому засіданні, бо вони в ході досудового розслідування намагалися приховати конфлікт між свідком ОСОБА_28 і потерпілою ОСОБА_10 , під час якого потерпіла спробувала ударити ОСОБА_11 ножем, а той начебто завдав їй тілесні ушкодження, а також між обвинуваченим ОСОБА_23 і свідками ОСОБА_28 та ОСОБА_29 з приводу пошкодження їхнього майна (2 телевізорів).

Згідно вимогам пп. 10, 11 ч. 1 ст. 7, ст. ст. 17, 18 КПК України зміст та форми кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї.

Тому намагання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приховати конфлікт між свідком ОСОБА_28 і потерпілою ОСОБА_10 , під час якого потерпіла спробувала ударити ОСОБА_11 ножем, а той завдав їй ляпаса, охоплюється загальними засадами кримінального провадження і не свідчать про їх намір безпідставно звинуватити обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

До того ж свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 підтвердили у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в їх помешканні увечері 29.11.2015 р., був такий розлючений, що перекинув підставку з двома телевізорами, пошкодивши їх.

Проте вони ніяких претензій до обвинуваченого ні в ході досудового розслідування, ні під час розгляду справи у суді не пред`являли.

До того ж їх показання узгоджуються з іншими доказами у справі.

Свідок ОСОБА_30 підтвердив у суді, що увечері 26.11.2015 р. їх з кумом ОСОБА_31 запросили у гості до помешкання, де проживає свідок ОСОБА_15 . Там вони розпили пляшку горілки і разом з потерпілою ОСОБА_10 пішли придбати ще горілки. Проте вона, взявши у нього 20 грн., не придбала горілки і не повернула гроші. Наступного дня вона пообіцяла віддати йому в рахунок відшкодування боргу трохи картоплі. Проте свідок ОСОБА_15 не впустив його до помешкання і сказав, що у них нічого немає. Тому він може повертатися додому.

26.11.2015 р. він бачив на обличчі потерпілої ОСОБА_13 сліди тілесних ушкоджень, схожих на «синці» під очима, яким вже було 4-5 днів.

Свідок ОСОБА_32 відмовилась давати показання у суді, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_33 підтвердив у судовому засіданні, що уранці 26.11.2015 р. він побачив на обличчі потерпілої ОСОБА_13 «синці» під очима. На його запитання потерпіла ОСОБА_19 розповіла, що це її ударив свідок ОСОБА_15 , бо він не пускав її переночувати. Тоді вона «зачепила» його ножем.

27.11.2015 р. чи 28.11.2015 р. він побачив у дворі домоволодіння, де проживає свідок ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_34 .

Уранці 30.11.2015 р. мати обвинуваченого ОСОБА_4 запитала у нього: чи був він в помешканні обвинуваченого, бо там лежить побита потерпіла ОСОБА_27 . Вони повідомили про пригоду у поліцію і швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_35 пояснив у суді, що в кінці листопада 2015 р. він в дообідню пору приїхав до помешкання обвинуваченого ОСОБА_4 , але того не було удома. Тоді він зайшов до домоволодіння, де проживає свідок ОСОБА_15 і там побачив у потерпілої ОСОБА_13 «синці» під очима. Він не розпитував у неї про походження тілесних ушкоджень, бо напередодні йому телефонував обвинувачений ОСОБА_9 і розповів, що свідок ОСОБА_15 ударив її, коли потерпіла ОСОБА_19 була у них.

Свідок ОСОБА_36 підтвердив у судовому засіданні, що особисто бачив на обличчі потерпілої ОСОБА_13 «синці» під очима. Свідок ОСОБА_15 розповів йому, що потерпіла ОСОБА_19 кинулась на нього з ножем, а він ударив її один раз рукою по обличчю.

Свідок ОСОБА_37 пояснив у суді, що увечері восени минулого року йому зателефонував знайомий: обвинувачений ОСОБА_9 і повідомив, що має намір зустрітися з мешканкою с. Панчеве ЗИМОГЛЯД ОСОБА_38 . У подальшому він під`їхав до його будинку на автомобілі «таксі», бо ОСОБА_39 не виявилося удома. Обвинувачений ОСОБА_9 , як і він (свідок) вже перебував у нетверезому стані. Вони придбали пляшку горілки, випили по 100 гр. і обвинувачений ОСОБА_9 поїхав, бо водій «таксі» поспішав на інший виклик. Уночі йому знову зателефонував обвинувачений ОСОБА_9 і сказав, що ОСОБА_39 і її знайомий ОСОБА_40 , у якого вона перебувала, не відчинили йому двері. Наступного дня йому зателефонувала сестра обвинуваченого ОСОБА_4 і повідомила про вчинення кримінального правопорушення.

Він (свідок) не може назвати час вищевказаних подій, бо перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ЗИМОГЛЯД ОСОБА_41 підтвердила у судовому засіданні, що деякий час підтримувала дружні стосунки з обвинуваченим ОСОБА_26 . У подальшому вона дізналась, що він живе з іншою жінкою, і тому поїхала у м. Новомиргород до свого знайомого по імені САШКО. Зі слів брата їй відомо, що того ж дня до неї в с. Панчеве приїхав на «таксі» обвинувачений ОСОБА_42 . Наступного дня їй розповіли, що обвинувачений ОСОБА_9 стукав до помешкання її знайомого ОСОБА_43 і вимагав відчинити йому, питав де вона ( ОСОБА_39 ) знаходиться.

Свідок цієї обставини підтвердити не може, бо міцно спала в іншому місці.

Свідок ОСОБА_44 пояснив у суді, що підтримує дружні стосунки зі свідком ОСОБА_45 ОСОБА_38 . Восени минулого року у другій половині дня він привіз її із с. Панчеве до себе додому. Наступного дня його мати розповіла, що напередодні приблизно о 22 годині чи 22 годині 30 хвилин до них приходив обвинувачений ОСОБА_9 , стукав у двері і хотів побачитися з ним. Проте мати двері не відчинила і сказала, що його немає удома.

Свідок ОСОБА_46 пояснив у суді, що увечері 29.11.2015 р. відвозив обвинуваченого ОСОБА_4 у с. Панчеве до його знайомої. Проте її не виявилося удома, тому обвинувачений ОСОБА_9 , розпивши спиртні напої зі своїм товаришем, повернувся до м. Новомиргорода.

Точного часу подій він зараз не пам`ятає, але під час досудового розслідування йому було відомо про точний час перебігу усіх зазначених подій, оскільки залишилися дані у мобільному телефоні про час надходження замовлень від клієнтів. Тому у протоколі допиту свідка на досудовому розслідуванні його показання викладені більш детально і точно.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_39 і ОСОБА_47 , які вони давали у судовому засіданні, оскільки їх показання суттєво суперечать як власним показанням під час досудового розслідування, так і показанням свідка ОСОБА_48 у суді.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_45 ОСОБА_41 і ОСОБА_37 не могли назвати точний час подій, посилаючись на тривалий проміжок часу, що минув, та перебування свідка ОСОБА_47 у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім цього, свідок ОСОБА_37 наполягав, що про час подій він дізнався від власної дружини, бо сам взагалі не орієнтувався у часі, а свідкам ЗИМОГЛЯД ОСОБА_41 і ОСОБА_49 про минулу події повідомила мати ОСОБА_50 , котра не допитувалась як свідок ні в ході досудового розслідування, ні в судовому засіданні, тобто у частині подій, що відбувалися увечері 29.11.2015 р., вони давали показання з чужих слів.

Проте ніхто з учасників судового розгляду не заявив клопотання про допит осіб, на показання яких посилаються вищенаведені свідки, у судовому засіданні (п. 7 ч. 2 ст. 97 КПК України).

В той же час свідок ОСОБА_46 підтвердив у суді, що під час досудового розслідування йому було відомо про точний час замовлення «таксі» обвинуваченим ОСОБА_23 , його перебування у с. Панчеве та повернення у м. Новомиргород, оскільки залишилися дані у мобільному телефоні про час надходження замовлень від клієнтів. Тому у протоколі допиту свідка його показання викладені більш детально і точно.

Як вбачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_48 від 10.12.2015 р., обвинувачений ОСОБА_9 по телефону замовив «таксі» о 20 годині 07 хвилин 29.11.2015 р., а у с. Панчеве вони прибули близько 21 години. До поїздки обвинувачений ОСОБА_9 вже перебував у стані алкогольного сп`яніння. У с. Панчеве обвинувачений ОСОБА_9 випив трохи горілки зі своїм знайомим і вони повернулися до м. Новомиргорода о 21 годині 40 хвилин, де обвинувачений ОСОБА_9 вийшов з «таксі» поблизу двоповерхового будинку по вул. Леніна.

Оскільки показання свідка ОСОБА_48 послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

Окрім показань свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_11 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_39 , ОСОБА_47 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_48 , ОСОБА_50 , причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення також підтверджується письмовими доказами у справі:

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 р. та фото таблицями до нього, згідно яким працівниками поліції за участю власника ОСОБА_56 було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , за результатами котрого було виявлено пошкоджену та відкриту дерев`яну хвіртку, фрагмент волосся, жіночу сумочку на підлозі у кімнаті № 2, а також вилучено вказані фрагмент волосся і жіночу сумочку.

Протоколами проведення слідчого експерименту від 01.12.2015 р., відеозаписами та фото таблицями до них, згідно котрим слідчим поліції зафіксовано зі слів свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обставини побиття обвинуваченим ОСОБА_23 потерпілої ОСОБА_13 увечері 29.11.2015 р. по АДРЕСА_2 .

Суд відкидає твердження сторони захисту, що начебто свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_16 вказали на різний час побиття обвинуваченим ОСОБА_23 потерпілої ОСОБА_21 .

Насправді із показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у суді, під час досудового розслідування, у тому числі з вищенаведених протоколів, витікає, що обидва свідки зазначають 29.11.2015 р. Проте судово-медичний експерт у власному висновку № 165/1 від 25.12.2015 р. безпідставно зазначив, що начебто свідками вказані різні строки: 29.11.2015 р. близько 22 години та 28.11.2015 р. близько 22 години.

За висновком:

експерта № 208/6 від 05.01.2016 р. при судово-цитологічному дослідженні кореневих частин волосся людини встановлена жіноча генетична стать;

експерта № 955 від 17.01.2016 р. об`єкти дослідження є волоссям людини і походять з голови. Все волосся життєздатне, вирване з цибулинами (тобто з прикладанням значного зусилля та з перекручуванням). Ряд ознак кутикули, кіркової речовини та пігменту свідчать, що волосся піддавали дії хімічних реагентів, що містять в своєму складі речовину типу пергідроль, блондоран та інші (тобто, часткове забарвлення та (або) часткове фарбування).

судово-психіатричної експертизи № 609 від 22.12.2015 р. обвинувачений ОСОБА_9 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_4 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам за № 6 від 21.01.2016 р. обвинувачений ОСОБА_9 алкогольною залежністю не страждає, лікування не потребує.

Органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_4 в тому, що 29 листопада 2015 року близько 22 години він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування стосунків зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , яка не ночувала вдома та перебувала у своїх знайомих, прийшов до будинку останніх, що розташований по АДРЕСА_1 .

Зайшовши до вищевказаного будинку, обвинувачений ОСОБА_9 , на ґрунті ревнощів, затіяв сварку з ОСОБА_10 , під час якої, діючи з умислом, направленим на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, умисно наніс їй удар по обличчю. Після цього він схопив її за волосся та потягнув до іншої кімнати будинку, де повалив потерпілу на підлогу і умисно наніс не менше 6 ударів ногами в життєво-важливий орган: в область голови. У подальшому обвинувачений ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 , умисно завдав потерпілій не менше 10 ударів ногами та руками в область тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.

30.11.2015 р. потерпілу ОСОБА_18 було доставлено до РТМО «Новомиргородське» для надання медичної допомоги.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_9 , на думку органів досудового розслідування, спричинив потерпілій ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, які у живих осіб несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а також крововиливів тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які несуть ознаки легких тілесних ушкоджень.

На підставі вищевикладеного органи досудового розслідування обвинувачують ОСОБА_4 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_9 винність у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час судового розгляду спочатку визнав повністю, але у подальшому під час допиту фактично не визнав повністю і пояснив, що дійсно увечері 29.11.2015 р. перебував у стані алкогольного сп`яніння. Проте близько 22 години цього дня він взагалі не завдавав ніяких ударів потерпілій ОСОБА_17 . Лише за кілька годин до інкримінованого часу він заходив до будинку, де мешкають свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , та, на ґрунті особистих неприязних стосунків, бо вимагав, щоб вона повернулася додому, дав два ляпаси потерпілій ОСОБА_17 . Внаслідок його дій вона лише присіла навпочіпки та закрила обличчя руками. Оскільки після завдання ляпасів ніякі тілесні ушкодження на тілі потерпілої не з`явилися, він не міг заподіяти потерпілій ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень.

Суд відкидає твердження як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, що начебто обвинувачений ОСОБА_9 частково визнав власну винуватість у суді.

За приписами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечив у судовому засіданні сам факт перебування у помешканні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 увечері 29.11.2015 р. близько 22 години та побиття потерпілої ОСОБА_13 , суд прийшов до незаперечного висновку, що він не визнає свою причетність до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю.

Посилання як сторони обвинувачення, так і сторони захисту на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_9 у суді визнав факт завдання двох ляпасів потерпілій ОСОБА_14 увечері 29.11.2015 р. близько 20 години і тому начебто частково визнає власну винуватість, не мають правового значення, бо суперечать положенням ч. 1 ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду.

Окрім цього, органи досудового розслідування вважають, що причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується показаннями потерпілої, свідків.

Проте потерпіла ОСОБА_3 відмовилась давати показання у суді, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_15 зазначив, що увечері 25.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_19 попросилася переночувати в його помешканні, бо під час святкування дня народження вони посперечалися з обвинуваченим ОСОБА_26 . Тоді він побачив у неї почервоніння в області перенісся, інших тілесних ушкоджень не помітив і потерпіла не скаржилася на побиття.

26.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_19 пішла зі свідком ОСОБА_57 , а наступного дня він не впустив вказаного свідка до своєї оселі. Потерпіла ОСОБА_19 розсердилася на нього за це і спробувала ударити його ножем у скроню. Він встиг відбити удар, штовхнув її на диван і дав ляпаса.

Уранці 28.11.2015 р. обвинувачений ОСОБА_9 перекинув через огорожу його домоволодіння мішок з речами потерпілої ОСОБА_13

29.11.2015 р. увечері до його помешкання прийшов обвинувачений ОСОБА_9 у нетверезому стані і став з`ясовувати де була потерпіла ОСОБА_27 . Потім він жорстоко побив її, завдавши не менше 5-6 ударів кулаками в голову і груди та 5 ударів ногами в голову і по ребрах. Обвинувачений ОСОБА_9 також запитував у потерпілої ОСОБА_13 де вона поділа горіхи. Коли він (свідок) спробував припинити його дії, обвинувачений ОСОБА_9 спочатку відштовхнув його, а потім дав 2 «щелбана» по лобі. Тоді він взяв кочергу і запропонував обвинуваченому ОСОБА_25 вийти з помешкання. Той за волосся підняв потерпілу з підлоги і вони пішли додому. Внаслідок побиття потерпілої ОСОБА_13 залишилися сліди крові на її одязі, шпалерах, підлозі, ряднині.

Свідок ОСОБА_16 підтвердила у судовому засіданні, що пізно увечері 25.11.2015 р. до них у помешкання прийшла переночувати потерпіла ОСОБА_19 , бо посперечалася з обвинуваченим ОСОБА_26 .

Увечері 27.11.2015 р. потерпіла ОСОБА_19 спробувала ударити ножем у скроню її (свідка) співмешканця ОСОБА_11 . Він встиг відбити удар і дав їй два ляпаси.

Уранці 28.11.2015 р. обвинувачений ОСОБА_9 перекинув через огорожу домоволодіння свідка ОСОБА_11 мішок з речами потерпілої ОСОБА_21 .

Увечері 29.11.2015 р. до їхнього помешкання прийшов обвинувачений ОСОБА_9 , який був сильно п`яний, і став з`ясовувати де була потерпіла ОСОБА_27 . Спочатку він ударив потерпілу у веранді, але свідок не була очевидцем цього побиття. Потім він жорстоко побив потерпілу ОСОБА_20 . Вона (свідок) побачила, що у кімнаті обвинувачений ОСОБА_9 спочатку двічі ударив потерпілу ОСОБА_18 по обличчю, а потім завдав не менше 8 ударів ногами по обличчю, голові, тулубу. У подальшому він за волосся підняв потерпілу з підлоги і вони разом пішли додому. Внаслідок побиття потерпілої ОСОБА_13 залишилися сліди крові на її одязі, шпалерах, підлозі, ряднині.

Свідок ОСОБА_30 підтвердив у суді, що увечері 26.11.2015 р. їх з кумом ОСОБА_31 запросили у гості до помешкання, де проживає свідок ОСОБА_15 . Там вони розпили пляшку горілки і разом з потерпілою ОСОБА_10 пішли придбати ще горілки. Проте вона, взявши у нього 20 грн., не придбала горілки і не повернула гроші. Наступного дня вона пообіцяла віддати йому в рахунок відшкодування боргу трохи картоплі. Проте свідок ОСОБА_15 не впустив його до помешкання і сказав, що у них нічого немає. Тому він може повертатися додому.

26.11.2015 р. він бачив на обличчі потерпілої ОСОБА_13 сліди тілесних ушкоджень, схожих на «синці» під очима, яким вже було 4-5 днів.

Свідок ОСОБА_32 відмовилась давати показання у суді, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_33 підтвердив у судовому засіданні, що уранці 26.11.2015 р. він побачив на обличчі потерпілої ОСОБА_13 «синці» під очима. На його запитання потерпіла ОСОБА_19 розповіла, що це її ударив свідок ОСОБА_15 , бо він не пускав її переночувати. Тоді вона «зачепила» його ножем.

27.11.2015 р. чи 28.11.2015 р. він бачив у дворі домоволодіння, де проживає свідок ОСОБА_15 , свідка ОСОБА_34 .

Уранці 30.11.2015 р. мати обвинуваченого ОСОБА_4 запитала у нього: чи був він в помешканні обвинуваченого, бо там лежить побита потерпіла ОСОБА_27 . Вони повідомили про пригоду у поліцію і швидку медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_35 пояснив у суді, що в кінці листопада 2015 р. він в дообідню пору приїхав до помешкання обвинуваченого ОСОБА_4 , але того не було удома. Тоді він зайшов до домоволодіння, де проживає свідок ОСОБА_15 і там побачив у потерпілої ОСОБА_13 «синці» під очима. Він не розпитував у неї про походження тілесних ушкоджень, бо напередодні йому телефонував обвинувачений ОСОБА_9 і розповів, що свідок ОСОБА_15 ударив її, коли потерпіла ОСОБА_19 була у них.

Свідок ОСОБА_36 підтвердив у судовому засіданні, що особисто бачив на обличчі потерпілої ОСОБА_13 «синці» під очима. Свідок ОСОБА_15 розповів йому, що потерпіла ОСОБА_19 кинулась на нього з ножем, а він ударив її один раз рукою по обличчю.

Свідок ОСОБА_46 пояснив у суді, що увечері 29.11.2015 р. відвозив обвинуваченого ОСОБА_4 у с. Панчеве до його знайомої. Проте її не виявилося удома, тому обвинувачений ОСОБА_9 , розпивши спиртні напої зі своїм товаришем, повернувся до м. Новомиргорода.

Свідок ОСОБА_58 підтвердив у судовому засіданні, що під час його чергування в Новомиргородському ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області зателефонувала невідома особа, яка назвала себе ОСОБА_26 . Вказана особа повідомила, що побила співмешканку і та перебуває у непритомному стані. У подальшому фельдшер швидкої медичної допомоги повідомив до відділення поліції, що потерпілу госпіталізували до реанімаційного відділення РТМО «Новомиргородське». Того ж дня надійшло повідомлення з РТМО «Новомиргородське», що потерпіла померла.

Таким чином, лише із показань свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 витікає, що вони були очевидцями побиття обвинуваченим ОСОБА_23 потерпілої ОСОБА_13 в ніч на 30.11.2015 р.

Свідки ОСОБА_36 , ОСОБА_35 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 лише бачили на обличчі потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження в кінці листопада 2015 р., про походження яких вони дізналися зі слів інших осіб.

Що стосується показань свідка ОСОБА_59 , то він повідомив суду про обставини, котрі стали йому відомими у зв`язку зі службою в поліції як співробітника оперативного підрозділу.

В той же час зі змісту ч. 7 ст. 97 КПК України вбачається, що у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Органи досудового розслідування вважають, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, також підтверджується письмовими доказами у справі:

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 р. та фото таблицями до нього, згідно котрим працівниками поліції за участю власника ОСОБА_60 було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_1 , внаслідок чого виявлено на підлозі у ванній кімнаті дві ганчірки з плямами бурого кольору, у залі на дивані рушник із плямами бурого кольору, на кухні на металевій трубі сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, а також вказані предмети і два змиви із труби на кухні було вилучено.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 р. та фото таблицями до нього, згідно яким працівниками поліції за участю власника ОСОБА_56 було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 , за результатами котрого було виявлено пошкоджену та відкриту дерев`яну хвіртку, сліди речовини бурого кольору на підлозі у кімнаті № 1, сліди речовини бурого кольору, фрагмент волосся, жіночу сумочку на підлозі у кімнаті № 2, а також вилучено змиви слідів речовини бурого кольору з підлоги та покриття, фрагмент волосся, жіночу сумочку.

Протоколом огляду місця події від 30.11.2015 р. та фото таблицями до нього, згідно котрим працівниками поліції було оглянуто труп потерпілої ОСОБА_13 у приміщенні реанімаційного відділення РТМО «Новомиргородське» по вул. Пархоменка, 2-а у м. Новомиргороді, внаслідок чого виявлено численні тілесні ушкодження в області обличчя, голови і тіла потерпілої.

Суд критично відноситься до цього протоколу, бо всупереч вимогам ч. 1 ст. 238 КПК України огляд трупа слідчим проведено без обов`язкової участі судово-медичного експерта або лікаря.

Протоколами проведення слідчого експерименту від 01.12.2015 р., відеозаписами та фото таблицями до них, згідно котрим слідчим поліції зафіксовано зі слів свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 обставини побиття обвинуваченим ОСОБА_23 потерпілої ОСОБА_13 29.11.2015 р. по АДРЕСА_2 .

Висновком експерта № 07 від 13.01.2016 р., відповідно до якого у свідка ОСОБА_11 при огляді був виявлений рубець внутрішньої поверхні правої кисті. Вказаний рубець являється наслідком тілесного ушкодження у вигляді рани. Згідно правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, ушкодження у вигляді рани відносяться до категорії легкого, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, більше 6 днів. Форма та розміри виявленого рубця вказують на можливість виникнення його як наслідок рани, що утворилася від місцевої дії високої температури (опік). Не виключається можливість виникнення вказаного ушкодження при обставинах та в строк, вказаний в постанові. Локалізація ушкодження доступна для спричинення його власноручно.

При огляді на тілі ОСОБА_11 не виявлено тілесних ушкоджень, що могли б утворитись від контакту з об`єктом, що має колото-ріжучі властивості.

Висновком експерта № 931 від 03.12.2015 р., що кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта № 958 від 15.12.2015 р., що групова належність в зразку рідкої крові потерпілої ОСОБА_13 не встановлена в зв`язку з наявними ознаками загнивання крові.

Висновком експерта № 4232 від 08.12.2015 р., що на основі результатів проведення судово-медичного дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_13 , 1986 року народження, в крові та сечі вказаної потерпілої виявлений етиловий спирт в кількості: кров 0,15 г/дм3, сеча 1,53 г/дм3.

Висновком експерта № 1909/1910/1911 від 17.12.2015 р., відповідно до змісту якого були виявлені деякі морфологічні ознаки порушення кровообігу. В м`якій мозковій оболонці, в твердій мозковій оболонці, м`яких тканинах голови, м`яких тканинах стегна, м`яких тканинах ліктьового суглоба визначаються крововиливи в стадії резорбції і організації, на що вказує наявність гемосидерофагів, зернистих шарів, фібробластів, що може свідчити про давність процесу не менше 3х діб.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 165 від 25.12.2015 р. на тілі потерпілої ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, а також множинних крововиливів тулубу, верхніх та нижніх кінцівок.

Тілесні ушкодження у виді внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки виникли від не менше 6-ти травматичних контактів з тупими об`єктами, не менше як за 3 доби до моменту настання смерті і у живих осіб несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Знаходяться в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті. Не виключається можливість виникнення вказаних ушкоджень в результаті ударів кулаком або взутою ногою.

Після отримання тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки потерпіла могла чинити будь-які самостійні дії, переміщатись, кричати звати на допомогу деякий проміжок часу (не більше 3-х діб), який залежав від швидкості формування крововиливу під тверду мозкову оболонку та наростання явищ здавлення головного мозку.

Тілесні ушкодження у виді множинних крововиливів тулубу, верхніх та нижніх кінцівок виникли від множинних, не менше 10-ти травматичних контактів з тупими об`єктами, не менше як за 3 доби до моменту настання смерті і у живих осіб як окремо, так і в сукупності несуть ознаки легких тілесних ушкоджень. Не перебувають в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті.

Можливість виникнення комплексу ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключається.

Смерть потерпілої ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 годині 15 хвилин від внутрішньочерепної травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку та розвитком явищ здавлення головного мозку.

При судово-токсилогічному досліденні в крові та сечі від трупа виявлений етиловий алкоголь у кількості: кров 0,15%, сеча 1,53%, що свідчить про факт вживання алкоголю за деякий проміжок часу до настання смерті.

Висновком експерта № 165/1 від 25.12.2015 р., що виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, а також множинних крововиливів тулубу, верхніх та нижніх кінцівок не могли виникнути при обставинах, вказаних свідками ОСОБА_28 та ОСОБА_29 під час проведення слідчих експериментів від 01.12.2015 р., так як не відповідають строку 29.11.2015 р. близько 22 години та 28.11.2015 р. близько 22 години.

Висновком експерта № 165/2 від 14.01.2016 р., що виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки, а також множинних крововиливів тулубу, верхніх та нижніх кінцівок виникли від неодноразових травматичних контактів з тупими об`єктами, в тому числі і від ударів кулаком, або взутою ногою, то можливість їх виникнення при обставинах, вказаних свідками ОСОБА_28 та ОСОБА_29 під час проведення слідчих експериментів від 01.12.2015 р. не виключається. Однак, враховуючи дані судово-медичного дослідження трупа, а саме: крововиливи синюшно-червоного кольору з сіро-зеленуватим відтінком з нечіткими краями, крововилив під тверду мозкову оболонку у вигляді темно-червоного оформленого кров`яного згортка, що не щільно спаяний з внутрішньою поверхнею твердої мозкової оболонки та легко відділяється, дані судово-гістологічного дослідження: деякі морфологічні ознаки порушення кровообігу. В м`якій мозковій оболонці, в твердій мозковій оболонці, м`яких тканинах голови, м`яких тканинах стегна, м`яких тканинах ліктьового суглоба визначаються крововиливи в стадії резорбції і організації, на що вказує наявність гемосидерофагів, зернистих шарів, фібробластів, що може свідчити про давність процесу не менше 3х діб, можна стверджувати, що виявлені на трупі потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження виникли не менше як за 3 доби до настання смерті.

Висновком експерта № 205/3 від 05.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі змиву плями крові з металевої труби статева приналежність не встановлена через недостатню кількість клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку.

Висновком експерта № 206/4 від 06.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі змиву плями крові людини з поверхні підлоги статева приналежність не встановлена через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку.

Висновком експерта № 207/5 від 05.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі вирізок плям крові людини з штанів підозрюваного ОСОБА_4 статева приналежність не встановлена через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку.

Висновком експерта № 952 від 17.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі змиву з металевої труби знайдено кров людини.

Висновком експерта № 953 від 17.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі змиву з підлоги знайдено кров людини.

Висновком експерта № 954 від 17.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі вирізок плям крові з штанів та куртки підозрюваного ОСОБА_4 знайдено кров людини.

Висновком експерта № 208/6 від 05.01.2016 р., що при судово-цитологічному дослідженні кореневих частин волосся людини встановлена жіноча генетична стать.

Висновком експерта № 955 від 17.01.2016 р., що об`єкти дослідження є волоссям людини і походять з голови. Все волосся життєздатне, вирване з цибулинами (тобто з прикладанням значного зусилля та з перекручуванням). Ряд ознак кутикули, кіркової речовини та пігменту свідчать, що волосся піддавали дії хімічних реагентів, що містять в своєму складі речовину типу пергідроль, блондоран та інші (тобто, часткове забарвлення та (або) часткове фарбування).

Висновком експерта № 204/2 від 04.01.2016 р., що при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з обох рук підозрюваного ОСОБА_4 крові, епітеліальних клітин не знайдено.

Суд не ураховує довідку лікаря РТМО «Новомиргородське» від 30.11.2015 р. про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 ушкодження лівої гомілки давністю 2-3 доби, бо закон вимагає проведення у такому випадку судово-медичної експертизи.

Таким чином, із аналізу змісту вищенаведених письмових доказів у справі витікає, що смерть потерпілої ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15 годині 15 хвилин від внутрішньочерепної травми, що супроводжувалась крововиливом під тверду мозкову оболонку та розвитком явищ здавлення головного мозку.

Окрім цього, судово-медичні експерти у власних висновках № 1909/1910/1911 від 17.12.2015 р., № 165 від 25.12.2015 р., № 165/1 від 25.12.2015 р., № 165/2 від 14.01.2016 р. прийшли до однозначних висновків, що тілесні ушкодження у виді внутрішньочерепної травми, крововиливів обличчя, садна обличчя, крововиливів у м`які тканини голови, крововиливів під тверду та м`які мозкові оболонки виникли від не менше 6-ти травматичних контактів з тупими об`єктами, не менше як за 3 доби до моменту настання смерті і у живих осіб несуть ознаки тяжких, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Знаходяться в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті.

Тілесні ушкодження у виді множинних крововиливів тулубу, верхніх та нижніх кінцівок виникли від множинних, не менше 10-ти травматичних контактів з тупими об`єктами, не менше як за 3 доби до моменту настання смерті і у живих осіб як окремо, так і в сукупності несуть ознаки легких тілесних ушкоджень. Не перебувають в прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті.

Іншими словами, вищенаведені тяжкі та легкі тілесні ушкодження були завдані потерпілій ОСОБА_14 набагато раніше (не пізніше 27.11.2015 р. 15 години 15 хвилин), ніж це інкриміновано органами досудового розслідування (29.11.2015 р. близько 22 години).

Саме з цих підстав судово-медичний експерт у висновках № 165 від 25.12.2015 р., № 165/1 від 25.12.2015 р., № 165/2 від 14.01.2016 р. вважає, що виявлені на трупі потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження не могли виникнути при обставинах, вказаних свідками ОСОБА_28 та ОСОБА_29 під час проведення слідчих експериментів від 01.12.2015 р., так як не відповідають строку 29.11.2015 р. і навіть 28.11.2015 р.

Висновки судово-медичних експертів про виявлені на тілі потерпілої ОСОБА_13 тілесні ушкодження, їх походження та час можливого заподіяння узгоджуються між собою, не містять суттєвих суперечностей та не спростовуються іншими доказами у справі (ст. ст. 101, 102 КПК України).

В той же час за приписами пп. 1, 2 ч. 2 ст. 242, ч. 1 ст. 243 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Що стосується інших висновків експертів, то з їх змісту витікає, що при судово-медичній експертизі:

змиву плями крові людини з поверхні підлоги у помешканні свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 статева приналежність не встановлена (№ 206/4 від 06.01.2016 р.);

вирізок плям крові людини з штанів підозрюваного ОСОБА_4 статева приналежність не встановлена (№ 207/5 від 05.01.2016 р.);

змиву з металевої труби та з підлоги у помешканні підозрюваного ОСОБА_4 знайдено кров людини (№ 952 від 17.01.2016 р., № 953 від 17.01.2016 р.).

вирізок плям крові з штанів та куртки підозрюваного ОСОБА_4 знайдено кров людини (№ 954 від 17.01.2016 р.).

Таким чином, вищезгадані висновки мають значення лише побічних доказів у справі, які однозначно не підтверджують пред`явлене обвинувачення, бо не містять даних про час виникнення вказаних плям та їх походження від потерпілої ОСОБА_21 .

За приписами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, органами досудового розслідування не доведено наявність прямого причинного зв`язку між побиттям потерпілої ОСОБА_13 обвинуваченим ОСОБА_23 в ніч на 30.11.2015 р. та спричиненням їй як тяжких, так і легких тілесних ушкоджень (ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України).

З матеріалів досудового розслідування витікає, що предметом дослідження було повідомлення ОСОБА_4 , що 30.11.2015 р. о 13 годині 30 хвилин в будинку по АДРЕСА_1 він наніс тілесні ушкодження своїй співмешканці ОСОБА_17 . У подальшому ОСОБА_19 , перебуваючи в РТМО «Новомиргородське», від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді перелому основи черепа померла (витяг з кримінального провадження 0000745 від 30.11.2015 р.).

Згідно вимогам пп. 10, 11 ч. 1 ст. 7, ст. ст. 17, 18 КПК України зміст та форми кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї.

За результатами досудового розслідування ОСОБА_25 було повідомлено про підозру 30.11.2015 р. про те, що 30.11.2015 р. близько 01 години ночі він, із ревнощів, умисно побив потерпілу ОСОБА_18 руками в область голови і тулуба у помешканні свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , спричинивши її смерть внаслідок перелому основи черепа, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Проте за постановою в. о. начальника СВ Новомиргородського ВП Маловисківського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_61 від 22.01.2016 р. вчинене ОСОБА_23 було перекваліфіковано з ч. 2 ст. 121 на ч. 1 ст. 121 КК України, бо його причетність до спричинення потерпілій ОСОБА_14 тяжких тілесних ушкоджень, від яких остання померла, в ході досудового розслідування встановити не вдалося.

Тоді ж, 22.01.2016 р., ОСОБА_25 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та зазначено, що 29.11.2015 р. близько 22 години він, із ревнощів, умисно побив потерпілу ОСОБА_18 руками і ногами в область голови, тулуба, верхніх і нижніх кінцівок, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, органами досудового розслідування не досліджувалася можливість заподіяти потерпілій ОСОБА_14 як тяжкі тілесні ушкодження, що потягнули її смерть, так і легкі тілесні ушкодження, іншою особою, а також протягом часу, що передує моменту настання смерті потерпілої не менше як 3 доби.

За наведених обставин суд не може обґрунтовувати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, лише показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні, бо усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62 Конституції України).

За правилами частин 1, 2, 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Процесуальний закон вимагає обов`язкової наявності висновку експертизи щодо встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, бо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Тому, як вже зазначав суд, обґрунтувати обвинувачення за ч. 1 ст. 121 КК України лише показаннями свідків неможливо (пп. 1, 2 ч. 2 ст. 242, ч. 1 ст. 243 КПК України).

В той же час сторони кримінального провадження та потерпіла не заявляли клопотання про призначення у справі додаткової, повторної чи комісійної судово-медичної експертизи.

Суд також позбавлений законом права самостійно, незалежно від наявності клопотання сторін і потерпілої, своєю ухвалою доручати проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, бо суду не надавались кілька висновків експертів, які суперечать один одному (ст. 242, ч. 1, п. 1 ч. 2 ч. 1 ст. 332 КПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Сукупність вищевказаних доказів, їх оцінка переконують суд, що фактично скоєне обвинуваченим ОСОБА_23 кримінальне правопорушення потрібно перекваліфікувати з ч. 1 ст. 121 КК України на ч. 2 ст. 126 КК України за ознаками: умисне завдання побоїв, вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_14 , що мають характер мордування, вчинені з метою залякування потерпілої.

Під час судового розгляду не було встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_62 .

Суд відкидає твердження сторони обвинувачення, що начебто обвинувачений ОСОБА_9 щиро розкаявся у скоєному.

Як вже зазначалося раніше, насправді він власної вини не визнав повністю і у судовому засіданні не пожалкував про свою протиправну поведінку.

Суд не ураховує сплату матір`ю обвинуваченого коштів на поховання потерпілої ОСОБА_13 як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки обвинуваченому ОСОБА_25 не було пред`явлено обвинувачення у заподіянні смерті вказаній потерпілій, а його винуватість у спричиненні будь-яких тілесних ушкоджень цій же потерпілій не доведена.

При призначенні обвинуваченому покарання обставиною, яка його обтяжує, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 66 КК України).

При призначенні міри покарання обвинуваченому за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу ОСОБА_4 , котрий вперше обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, за місцем постійного проживання зарекомендував себе позитивно, має на утриманні 2-х малолітніх дітей.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, у тому числі думку потерпілої ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді реального позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про відшкодування завданої злочином шкоди, суд виходить з того, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи потерпіла не пред`явила цивільний позов про відшкодування завданих збитків.

Тому підстав для постановлення рішень про майнові стягнення немає.

Також відсутні передбачені законом підстави для стягнення процесуальних витрат.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

У даному випадку ні прокурор, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про зміну обвинуваченому міри запобіжного заходу.

На підставі наведеного, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_25 обчислювати із 02 червня 2016 р. 16 години 00 хвилин.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: жіночу сумку, що належала потерпілій ОСОБА_14 , дві ганчірки з плямами бурого кольору, рушник із плямами бурого кольору, паперовий конверт зі зрізами нігтів з обох рук обвинуваченого ОСОБА_4 , одяг обвинуваченого ОСОБА_4 : спортивні штани, светр, натільна білизна (тільняшка) у поліетиленовому пакеті, одяг обвинуваченого ОСОБА_4 : штани, куртка, чоботи у 3-х поліетиленових пакетах, поліетиленовий пакет з фрагментом волосся, поліетиленовий пакет з фрагментом полового покриття та двома змивами з підлоги, поліетиленовий пакет з двома змивами з металевої труби на кухні, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Новомиргородського ВП Маловисківскього ВП ГУНП України в Кіровоградській області, залишити на зберіганні до встановлення особи, причетної до заподіяння потерпілій ОСОБА_14 легких тілесних ушкоджень, а також тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули смерть вищезазначеної потерпілої, і притягнення такої особи до встановленої законом відповідальності.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_25 тримання під вартою залишити без змін.

У випадку оскарження вироку в апеляційному порядку строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою вважати продовженим до розгляду справи апеляційним судом Кіровоградської області.

Зарахувати у термін відбування покарання час тримання ОСОБА_4 під вартою, тобто із 30 листопада 2015 року 14 години 30 хвилин по 02 червня 2016 р. 16 години 00 хвилин включно.

Зарахувати вищевказаний строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя ОСОБА_63
Згідно з оригіналом:

суддя ОСОБА_64