Справа № 576/1422/16-к
Провадження № 1-кп/576/171/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.16 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши під час підготовчого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів кримінальне провадження № 0000159 від 19.12.2012 р., про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Словянськ Краснодарського краю, Росія, росіянина, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, не перебуваючого у офіційних трудових відносинах, зареєстрованого у с. Фотовиж Глухівського району, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області за ст.ст. 395, 309 ч.2 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнився 24.06.2011 р. по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, -

встановив:
Постановою Брянківського міського суду Луганської області від 31.05.2011 р. відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців з застосуванням таких обмежень: заборона покидати місце проживання з 21 години до 4 години ранку, крім виходу на роботу; заборона відвідувати ресторати, кафе, бари та інші торгові місця, в яких здійснюється торгівля спиртних напоїв на розлив; обмеження часу виїзду по особистим справам за межі району (міста) з 18 години до 6 години; зобов`язання реєструватись в міліції 4 рази на місяць в установлені дні з 8 години до 17 години.

ОСОБА_4 , будучи обізнаним про вказані обмеження та відповідальність за порушення умов адміністративного нагляду, після звільнення з місць позбавлення волі, прибувши на місце свого проживання у м. Глухів, 17.08.2011 р. без поважної причини, з метою ухилення від адміністративного нагляду, не маючи відповідного дозволу керівництва Глухівського МВ УМВС України в Сумській області, самовільно покинув місце свого проживання і виїхав до Російської Федерації, не повідомивши про мету та точну адресу знаходження, де знаходився до 30.04.2016 р.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст. 395 КК України.

Факт вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 395 КК України та правильність кваліфікації його протиправних дій підтверджується визнанням самого ОСОБА_4 , зробленим у судовому засіданні, постановою Брянківського міського суду Луганської області від 31.05.2011 р., якою відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд та ознайомлено зі змістом постанови.

Відтак, органом досудового розслідування вищезазначені дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, проти задоволення якого прокурор не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

У відповідності з п. 10 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

П. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

За змістом ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 395 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді арешту, що за змістом ст. 51 КК України є менш суворе ніж обмеження волі.

З матеріалів справи також вбачається, що як з моменту вчинення злочину, так і з моменту його закінчення, який пов`язується з закінченням строку дії адміністративного нагляду, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні закінчився двохрічних строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

При цьому довідкою ОСК ГУПН України в Сумській області № 38-29062016/59007 від 29.06.2016 р. стверджується, що за вищевказаний час обвинувачений нового злочину не вчиняв.

Також з обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 17.08.2011 р. самовільно покинув місце свого проживання і виїхав до Російської Федерації, а матеріалами кримінального провадження стверджується, що кримінальна справа відносно нього за ст. 395 КК України порушена тільки 27.11.2011 р. і в подальшому 19.12.2012 р. відомості були внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З цих підстав ОСОБА_4 не може визнаватися, таким, що ухилявся від слідства чи суду, за злочин, про який ще невідомо було правоохоронним органам.

Таким чином, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, та з моменту скоєння такого минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є підставним, відтак таке слід задовольнити і звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

На підставі викладеного та відповідно до ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284-288, 314, 372, п. 10 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 395 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000159 від 19.12.2012 р. закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1