Справа № 621/2825/15-к
Провадження № 1-кп/621/47/16

У Х В А Л А

10 березня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження: потерпілих: ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Зміївського районного суду

В С Т А Н О В И В:
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, проводиться судовий розгляд.
25.02.2016 року на адресу суду надійшло письмове клопотання обвинуваченого
ОСОБА_7 про надання дозволу на здійснення особистих телефонних розмов з родиною під час його перебування у ІВС Зміївського ВП ГУНП Харківської області.
В судовому засіданні 10.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 підтримує вказане клопотання та просить його задовольнити у повному обсязі.
Вислухавши думку прокурора, потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , а також думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_4 , який підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та вважав необхідним його задоволення, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 13 ч. 5 Закону України « Про попереднє ув`язнення « скарги, заяви, клопотання і листи, пов`язані з кримінальним провадженням, не пізніше трьох діб із часу їх подачі надсилаються адміністрацією місця попереднього ув`язнення особі або органу, які здійснюють кримінальне провадження та розглядають їх у встановленому
Статтею 6 ч. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення « передбачено, що
особи, які перебувають у місцях попереднього ув`язнення, мають обов`язки і права,
встановлені законодавством для громадян України, з обмеженнями, що передбачені
цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
В ст. 7 ч. 1, ч. 2 Закону України « Про попереднє ув`язнення « зазначено, що
режим у місцях попереднього ув`язнення, тобто порядок і умови тримання осіб, взятих
під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення,
встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами.

Основними вимогами режиму в місцях попереднього ув`язнення є ізоляція осіб,
взятих під варту, постійний нагляд за ними і роздільне тримання їх у порядку,
передбаченому статтею 8 цього Закону.
Статтею 12 ч. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення « передбачено, що побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту
адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць.
Згідно ст. 13 ч. 1 Закону України « Про попереднє ув`язнення « особи, взяті під
варту, можуть листуватися з родичами та іншими громадянами, а також
підприємствами, установами, організаціями з письмового дозволу особи або
органу, які здійснюють кримінальне провадження.
В ст. 7 ч. 3 Закону України « Про попереднє ув`язнення « зазначено, що особам, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою забороняється мати при
собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях
попереднього ув`язнення.
В пункті 4.5 наказу Міністерства Юстиції України Про затвердження Правил
внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби
України від 18.03.2013 № 460/5 наведено перелік продуктів харчування, предметів
першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув`язненим
і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі, зокрема, радіоелектронні
засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції,
комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітура до них.
З наведеного вбачається, що особа, яка знаходиться в місцях попереднього ув`язнення, не має права на використання предметів, вичерпний перелік яких
передбачений наказом Міністерства Юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 № 460/5.
В ст. 2 Закону України « Про попереднє ув`язнення « вказано, що метою
попереднього ув`язнення є запобігання можливому перешкоджанню кримінальному
провадженню особою, взятою під варту.
Статтею 42 ч. 3 п. 7 КПК України передбачено право обвинуваченого у разі
затримання або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
на негайне повідомлення членів сім`ї, близьких родичів чи інших осіб про затримання
і місце свого перебування, згідно з положеннями ст. 213 цього Кодексу.
Отже, закон передбачає лише один випадок здійснення телефонного дзвінка обвинуваченим після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, законом передбачений вичерпний перелік способів спілкування обвинуваченого із зовнішнім світом, який зводиться лише до реалізації прав на побачення та листування. Серед них не має прав на телефонні розмови чи мати при собі мобільний телефон. Закон не передбачає можливості здійснення або отримання особою, що утримується під вартою, телефонних дзвінків за жодних умов. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, оскільки це перешкоджатиме досягненню мети ізоляції обвинуваченого, який може вплинути на хід кримінального провадження. За таких обставин, суд вважає на необхідне у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо надання дозволу на телефонні розмови з матір`ю
та цивільною дружиною, відмовити.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 240,372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про надання дозволу на здійснення особистих телефонних розмов з родиною під час його перебування у ІВС Зміївського ВП ГУНП Харківської області- відмовити.

Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1