В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 547/514/16-к
Провадження 1-кп/534/136/16
25 липня 2016 року м. Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області
у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі: секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0000139 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романіни, Славуцького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
03.05.2016 о 17:00 годині ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, прибув до господарства ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та у подальшому дочекавшись біля будинку ОСОБА_7 , діючи із корисливих мотивів, маючи при собі знаряддя зв`язування клейку стрічку (скоч), зненацька, з метою запобігання спроб вчинення опору, застосував фізичну силу відносно потерпілого, зваливши його на поріг перед будинком, завів обидві руки ОСОБА_7 за спину та зв`язав їх клейкою стрічкою (скотч). Потім ОСОБА_8 , піднявши ОСОБА_7 на ноги, заштовхнув останнього до веранди будинку та зачинив за собою двері, таким чином незаконно проник до житла.

У подальшому ОСОБА_8 заштовхав потерпілого до середини будинку та почав вимагати від останнього гроші та інше цінне майно. Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зайшли до однієї із спальних кімнат, у якій ОСОБА_8 виявив грошові кошти у сумі 327 гривень, планшет «Samsung Tab 3 ST 211», вартістю 2695 грн., ноутбук «Samsung R20 plus», вартістю 2500 грн., фотоапарат «Samsung S 760», вартістю 700 грн., мобільний телефон «DONOD», вартістю 400 грн., mp3 плеєр «Samsung YV 150», вартістю 250 грн., електрошокер «TYPE 669» та ювілейні значки, ордена та медалі, що не становлять матеріальної цінності, котрі обвинувачений склав до свого рюкзака.

Далі обвинувачений почав вимагати від ОСОБА_7 віддати інше цінне майно, погрожуючи потерпілому у разі відмови заподіянням тілесних ушкоджень, а саме перелому ніг та хребта. Отримавши відмову потерпілого віддавати інше цінне майно, ОСОБА_8 наніс кілька ударів долонями та кулаками рук в область голови та обличчя ОСОБА_7 . Не знайшовши більше нічого цінного, ОСОБА_8 , погрожуючи вбивством ОСОБА_7 , вийшов із будинку із вищезазначеними речами та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, ОСОБА_7 заподіяно матеріальні збитки на суму 6 872 гривні.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Разом з тим, ОСОБА_8 показав, що переліз через хвіртку на подвір`я потерпілого, пройшов у середину будинку ОСОБА_7 , віднайшов медалі та почав скидувати медалі у рюкзак. У подальшому до будинку зайшов потерпілий, після чого ОСОБА_8 зв`язав руки потерпілого, сказав останньому не чинити спротиву та продовжив вчиняти свої протиправні дії. Через деякий час потерпілий вивільнив руки та намагався втекти від обвинуваченого, кидав в обвинуваченого пательню, намагався вдарити його сапкою та лопатою. Під час їхнього фізичного контакту потерпілий впав на підлогу, після чого обвинувачений вийшов з будинку та пішов у бік магазину. Обвинувачений вказав, що в магазині ним було придбано алкогольний напій «водку», яку останній і вживав. Крім того обвинувачений вказував, що мав на меті придбати «антикваріат» потерпілого та сфотографувати на свій телефон. Зазначав, що при собі мав 50 гривень. Вказував, що умисел на вчинення протиправних дій у нього виник раптово, коли він вже знаходився у будинку потерпілого.

Захисник обвинуваченого просив здійснити перекваліфікацію даного злочину з ч.3 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України.
Попри часткового визнання ОСОБА_8 вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, вина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення доведена повністю показами потерпілого та дослідженими у суді наступними доказами.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 про обставини справи показав суду наступне: 03.05.2016 року близько 17:00 години він знаходився на присадибній ділянці власного господарства, та почув, як загавкала його собака. Потерпілий підійшов до вхідних дверей будинку де зустрівся з обвинуваченим. Потерпілий оперся на двері, що відчинилися та внаслідок чого останній впав обличчям на підлогу власної веранди, обвинувачений прижав його ногою. Одна рука потерпілого опинилася за спиною, іншу руку обвинувачений із застосуванням сили завів за спину потерпілого та зв`язав їх скотчем та зачинив вхідні двері на замок. Після чого, заштовхав ОСОБА_7 через веранду і кухню до кімнати, посадив на ліжко і там сказав, щоб він давав йому гроші, всі цінні речі, монети та антикваріат. В даній кімнаті обвинувачений виявив гроші в сумі близько 300 гривень, планшет, ноутбук, фотоапарат, мобільний телефон, мп 3 плеєр, зарядні пристрої, медалі та монети та склав їх у свій рюкзак. Після цього обвинувачений сказав, щоб ОСОБА_7 давав все, що у нього є, інакше він зламає йому знову хребет, поперебиває ноги. Так як ОСОБА_7 нічого йому не дав, то він почав наносити удари. Спочатку наніс декілька ударів долонями та кулаками правої та лівої руки, по голові, справа та зліва, при цьому продовжуючи повторяти, щоб віддавав гроші, антикваріат. У подальшому ОСОБА_7 сказав обвинуваченому, що в іншій кімнаті лежать гроші. В іншій кімнаті обвинувачений нічого не знайшов та почав знову бити потерпілого. За деяку мить потерпілому вдалося вивільнити руки та жбурнути в обвинуваченого пательнею, від якої останній ухилився, у свою чергу потерпілий вибіг у веранду проте вийти на двір не зміг, оскільки вхідні двері були зачинені. ОСОБА_7 схопив сапку та намагався нею вдарити обвинуваченого, проте останній її вихопив і викинув та наніс ще один удар кулаком по голові зверху, від якого потерпілий на деякий час загубився у просторі та впав на підлогу. Обвинувачений зайшов назад у будинок і повернувся через півтори хвилини із своїм рюкзаком та викраденими речами. ОСОБА_7 в цей час відкрив вхідні двері будинку, взяв лопату та встав на вхідні двері. Коли обвинувачений хотів виходити з будинку, то потерпілий сказав йому, що він нікуди не піде. У відповідь нападник сказав, щоб потерпілий відійшов в бік, бо вб`єостаннього. Потерпілий вдарив лопатою обвинуваченого по руці, проте удар сильним не виявився, далі обвинувачений відштовхнув потерпілого, останній упав на підлого, обвинувачений наніс останньому ще декілька ударів та вискочив із будинку, переліз через паркан і побіг вздовж дороги в бік магазину. У подальшому потерпілий подзвонив до поліції та повідомив, що відносно нього вчинено розбійний напад. Далі потерпілий разом з працівниками поліції поїхали в бік куди орієнтовно побіг обвинувачений та на площадці для фур обвинуваченого будо затримано.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.79). З якого вбачається, що потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди шляхом нападу з проникненням до житлового приміщення через вхідні двері. Відносно потерпілого застосовувалось насильство шляхом нанесення тілесних ушкоджень та погроз застосування насильства у вигляді вбивства та заподіяння тілесних ушкоджень.

Протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього (а.с.86-92), згідно якого об`єктом огляду являється господарство потерпілого розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . З даного протоколу вбачається, що огляд, зокрема, проводився в приміщенні жилого будинку. Та при вході в будинок знаходиться кімната ( АДРЕСА_3 ) веранда виявлено та вилучено моток клейкої стрічки (а.с.90). У кімнаті №4 житлового будинку відбулося заволодіння особистими речами потерпілого.

Висновком експерта від 10.05.2016р. (а.с.104), згідно якого ушкодження у вигляді поверхневих ран на лівому передпліччі потерпілого утворилися від дії предметів із загостреними краями. Припухлість м`яких тканин в лівій потиличній області та садно по задній поверхні лівого ліктьового суглобу утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, вірогідніше за все, при падінні потерпілого з висоти власного зросту. Дані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.05.2016р. та фототаблицею до нього (а.с.93-101) проведеного, зокрема, за участі потерпілого. Згідно якого потерпілий показав як саме та у якій послідовності відбувався розбійний напад відносно нього, які саме тілесні ушкодження та яким саме чином зазнав потерпілий, місце зазначення особистих речей потерпілого, що було незаконно вилучено нападником.
Висновком експерта від 25.05.2016р. (а.с.102-103), згідно якого покази потерпілого ОСОБА_7 дані останнім при проведені слідчого експерименту 24.05.2016р. відповідають об`єктивним судово-медичним даним, установленим при судово-медичній експертизі потерпілого.
Протоколом огляду майна від 03.05.2016р. (а.с.106-121), що було вилучено під час обшуку обвинуваченого під час його затримання. Згідно зазначеного протоколу, окрім речей та грошових коштів незаконно отриманих обвинуваченим під час вчинення ним кримінального правопорушення відносно потерпілого, вилучено також моток клейкої стрічки (скотч) прозорого кольору, ширина стрічки становить 18 мм. Один кінець стрічки має сліди відриву. Згідно постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 03.05.2016р. (а.с.126-127): два мотки клейкої стрічки (скот) визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000139.
Протоколом затримання ОСОБА_8 від 03.05.2016р. (а.с.80-85) після вчиненого кримінального праворушення.

Суд не приймає до уваги і критично ставиться до показань обвинуваченого, даних у судовому засіданні в частині кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, оскільки така позиція обвинуваченого є способом захисту від пред`явленого обвинувачення за вчинене кримінальне правопорушення та викликана бажанням уникнути більш суворої кримінальної відповідальності.
Вказана позиція обвинуваченого є неспроможною і спростовується викладеними вище доказами в їх сукупності, а саме: стабільними і послідовними показами потерпілого ОСОБА_7 , дослідженими письмовими доказами, що є обґрунтованими та такими, що логічно узгоджуються як між собою, так і з матеріалами кримінального провадження.

Підстав не довіряти показам потерпілого суд не вбачає.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого, наполягаючи на недопустимості доказів сторони обвинувачення, послався на те, що в протоколі прийняття заяви про вчинення правопорушення від 03.05.2016 року не зазначено час прийняття цієї заяви. Крім того захисник, звернув увагу колегії суддів на те, що у витязі з кримінального провадження від 03.05.2016 року, на його думку, невірно зазначено фабулу кримінального правопорушення, а саме, що напад на потерпілого вчинено із застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, замість того щоб вказати лише про погрозу застосування такого насильства.

Проте, колегія суддів вважає, що наведені захисником обставини жодним чином не впливають на об`єктивність досудового розслідування та на допустимість наданих стороною обвинувачення доказів.

Окрім наведеного, захисник обвинуваченого акцентував увагу колегії суду на тому, що аналіз показань ОСОБА_7 , викладених в протоколі його допиту від 03.05.2016 року та в протоколі проведення слідчого експерименту з його участю від 24.05.2016 року, свідчать про те, що записи їх здійснено на комп`ютері, дублюють одне одного, що, на думку захисника, викликає сумніви їх достовірності. Проте, колегія суддів зазначені твердження вважає хибними і не приймає їх до уваги з наступних підстав.

Так, відповідно до положень, закріплених в ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, у тому числі і показання потерпілого. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав показання про обставини вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, які є детальними, послідовними та узгоджені з іншими доказами, тому недовіряти показанням потерпілого суд підстав не має.

Метою проведення слідчого експерименту є саме перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а не додатковий допит потерпілого у присутності понятих, як про це фактично припускав захисник. Складення відповідного протоколу не на місці проведення слідчої дії та викладення у ньому зазначених показань потерпілого за допомогою комп`ютерної техніки не є порушенням вимог ст.104 КПК України та не ставить під сумнів допустимість доказів, отриманих в ході зазначеної слідчої дії.

Аналізуючи вказані докази, суд приходить до висновку, що вони є належними та допустимими.

Суд вказує, що за змістом п.12 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009р. №10 погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я.
Щодо реальності погроз застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, зокрема погроза вбити або заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому вказують наступні об`єктивні обставини, такі як: переплигування обвинуваченим через хвіртку на подвір`я потерпілого; зачинення обвинуваченим вхідних дверей після проникнення у житло потерпілого; зв`язування потерпілого; нанесенняпотерпілому тілесних ушкоджень; знаходження потерпілого один на один з обвинуваченим у замкнутому будинку.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого вказував, що потерпілий не сприймав реальності погроз застосування насильства, небезпечного для його життя і здоров`я, оскільки вчиняв опір обвинуваченому, зокрема жбурляв в останнього пательню, намагався вдарити його сапкою, а потім і лопатою. Разом з тим суд вважає на в паки та вказує, що потерпілий будучи інвалідом І групи, маючи обмежені можливості для пересування (зокрема, кульгає на ногу) опинився зачиненим у будинку та такими діями пробував чинити опір нападнику. Проте нападник повторно повалив потерпілого на підлогу у веранді будинку із застосування насильства, тим сам подавивши його волю, що свідчить серйозність протиправних намірів обвинуваченого.
Щодо твердження обвинуваченого та його захисника, про те що умисел в обвинуваченого на викрадення чужого майна виник під час знаходження останнього в середині будинку потерпілого, то суд не приймає їх до уваги та вказує, що обвинувачений проник до будинку ОСОБА_7 без відповідного дозволу, з собою обвинувачений мав 50 грн., притому за його показами вартість антикварного ордена чи медалі рахується від однієї тисячі гривень. Однак за показами обвинуваченого він мав на меті заробити на «антикваріаті» близько чотирьох тисяч гривень.

Враховуючи вищевикладене суд не вбачає підстав для перекваліфікації вчиненого кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із проникненням до житла.
Судом також встановлено, що згідно медичного висновку №183 щодо огляду на стан сп`яніння ОСОБА_8 (а.с.153) проведеного після його затримання, 03.05.2016р. о 18 годині 25 хвилин, останній знаходився у стані алкогольного сп`яніння. У крові обвинуваченого виявлено 2,48 промиле алкоголю.

Обставини, що пом`якшуює покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно показів потерпілого обвинувачений закінчив вчиняти кримінальне правопорушення 03.05.2016р. о 17 годині 20 хвилин, о 17 годині 25 хвилин цього ж дня потерпілим було повідомлено органи поліції про вчинене кримінальне праворушення, а затримано обвинуваченого через пів години після закінчення протиправних дій. Потерпілий показав суду, що єдиний магазин, що міститься у населеному пункті де він мешкає зачиняється о 17 годині 00 хвилин і тому обвинувачений не міг можливості придбати алкогольні напої у даному магазині. Судом взято до уваги, що обвинуваченого затримано після вчинення кримінального правопорушення у досить жатий термін та відсутності об`єктивної можливості у обвинуваченого вживати напої після закінчення протиправних дій. Зокрема, судом взято до уваги, що кількість виявленого алкоголю у крові обвинуваченого після вчиненого злочину становить 2,48 проміле. Інших доказів, що б спростовували не вчинення обвинуваченим злочину у стані алкогольного проміле стороною захисту не надано.
Враховуючи вказане обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також вказує, що у судовому засіданні встановлено, що після того як обвинувачений звільнився від ув`язнення рук та вибіг до веранди будинку обвинувачений застосував до ОСОБА_7 фізичне насильство та повернувся у середину будинку до кімнати продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення,

Потерпілим заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди у сумі 40 000 грн., в обґрунтування заявленого позову ОСОБА_7 вказує на неправомірну поведінку обвинуваченого, що призвела до негативних наслідків, вплинула на його життєві зв`язки, порушила звичайний уклад життя, завдала потерпілому фізичного болю та страждання.
Обвинувачений цивільний позов визнав частково, а саме у сумі 5 000 6 000 грн.

У відповідності до ч.1 ст.23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Судом встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення потерпілого протягом значного часу було неправомірно позбавлено свободи пересування, зокрема, руки потерпілого було зв`язано клейкою стрічкою (скотчем), потерпілому було спричинено тілесні пошкодження шляхом нанесення неодноразових ударів, внаслідок чого останній зазнавав фізичного болю. Крім того, по відношенню до потерпілого застосовувалися погрози застосування насильства, шляхом перелому кінцівок та вбивством, що носили реальний характер.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди вказаних позивачем, суд вважає обґрунтованим та таким що відповідає характеру правопорушення, глибині душевних страждань потерпілого та зазнаного фізичного болю. Враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вбачає підстави стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди у сумі 40 000 грн.

Судові витрати у справі за проведення дактилоскопічної експертизи становлять 351 грн. 84 коп.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Згідно даних Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру від 04.05.2016р. №470 (а.с.151) та Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру від 04.05.2016р. №452 (а.с.152) ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває та знаходиться на обліку у лікаря-нарколога. За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно.

Суд також враховує ту обставину, що органом досудового слідства не було досліджено, що потерпілий є інвалідом дитинства І групи, разом з тим у судовому засіданні судом встановлено дану обставину (зокрема те що потерпілий явно кульгає на одну ногу), крім того обвинувачений під час свого допиту повідомив суду про те що, потерпілий під час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення повідомляв останнього про вади свого здоров`я.
При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, стан здоров`я, сімейний стан обвинуваченого, який проживає разом із жінкою без реєстрації шлюбу та її малолітньою дитиною, думку потерпілого та інвалідність останнього.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого і його перевиховання без ізоляції від суспільства, а відповідно, необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання вироку суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією усього майна.
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у сумі 40 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення дактилоскопічної експертизи у сумі 351 грн. 84 коп.

Речові докази по справі:
- грошові кошти у сумі 327 грн. (різними купюрами) і у великій кількості значки, ордена та медалі, що не становлять матеріальної цінності - залишити потерпілому, як йому належні;
- планшет «Samsung Tab 3 ST 211», ноутбук «Samsung R20 plus», фотоапарат «Samsung S 760», мобільний телефон «DONOD», mp3 плеєр «Samsung YV 150», , електрошокер «TYPE 669» - залишити потерпілому, як йому належні;
- два мотки клейкої стрічки (скотч), упаковані у пакети експертної служби за №0594975 та у паперовий пакет знищити.
До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання, а саме з 03.05.2016р.
За правилами ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 травня 2016 року по день набрання цим вироком законної сили - включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1