Провадження №1-кп/761/280/2016
В И Р О К
іменем України
01 березня 2016 року
Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_15 ,

представників служби у справах дітей- ОСОБА_16 , ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0001944 від 21 лютого 2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 7 вересня 2010 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,з іспитовим строком на 2 роки,2 листопада 2011 року Шевченківським районним судом

м. Києва за ч.2 ст.190 ,71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 25 червня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м.Радомишль Житомирської області, громадянина України ,із середньою освітою,студента Київського коледжу Приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань», не одруженого , не судимого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва ,громадянина України ,із середньою освітою,студента Київського коледжу Приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань» ,не одруженого,не судимого,зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_4 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.186,ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженки м. Києва,громадянки України,з неповною середньою освітою , студентки коледжу інформаційних технологій та землевпорядкування Національного авіаційного університету ,не одруженої,не судимої ,зареєстрованої за адресою: : АДРЕСА_5 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_6 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення ,передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ВСТАНОВИВ :

20 лютого 2015 року ,приблизно о 21 годині 00 хвилин,обвинувачений ОСОБА_11 ,повторно,за попередньою змовою групою осіб ,разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та двома невстановленими особами, знаходячись біля під`їзду №1 будинку №29 по вул. Коперника в м. Києві,застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ,відкрито заволоділи майном ОСОБА_5 за наступних обставин.

Так, 20 лютого 2015 року ,приблизно о 17 годин 00 хвилин, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_14 ,а саме за адресою : АДРЕСА_4 , вирішили створити сторінку на сайті знайомств,а саме «Маіl.ru» в глобальній мережі Інтернет ,від імені ОСОБА_12 ,щоб під приводом надання інтимних послуг ,вчинити тяжкі відносно осіб ,які погоджувались на зустріч. Того ж дня на інтимну пропозицію відкликнувся користувач, який був підписаний « ОСОБА_18 » та яким виявився ОСОБА_5 ,після недовгої переписки з яким йому було назначено місце зустрічі ,а саме на 21 годину 20 лютого 2015 року ,за адресою : м. Київ, вул. Ванди Василевської .

Прибувши за вищевказаною адресою ОСОБА_11 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами ,помітили працівників міліції та ОСОБА_12 було прийнято рішення про зміну місця зустрічі, про що вона повідомила ОСОБА_5 ,вказавши нову адресу : м. Київ ,вул. Коперника,27 .

Прибувши до місця зустрічі ОСОБА_12 ,знаходилась на прилеглій території до будинку №27 по вул. Коперника в м. Києві,в той час коли інші учасники кримінального правопорушення ,перебуваючи в попередній злочинній змові виконували обумовлені ними раніше ролі,то побачили ,що по дорозі між будинками 27 та 29 по вул. Коперника в м. Києві заїхав автомобіль марки « KIA Sportage» ,чорного кольору ,державний номерний знак НОМЕР_1 ,під керуванням потерпілого ОСОБА_5 . Побачивши це ОСОБА_12 ,діючи згідно раніше розподілених ролей ,пішла назустріч автомобілю та запропонувала ОСОБА_5 залишити автомобіль та пройтись з нею . Не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_12 , ОСОБА_5 припаркував свій автомобіль на майданчику навпроти будинку № 29 по вул.Коперника в м. Києві ,та пішов до ОСОБА_12 спільно з якою прослідував вздовж вищевказаного будинку в напрямку першого під`їзду.

В цей час , ОСОБА_11 ,діючи погоджено з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами ,реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном ,20 лютого 2015 року, приблизно в 21 годині 00 хвилин ,скоротивши відстань ,підійшли впритул до ОСОБА_5 ,таким чином ,що ОСОБА_14 ,рухаючись назустріч останньому, скориставшись темним часом доби , а також відсутністю свідків та очевидців, переслідуючи корисливі мотиви ,умисно наніс ОСОБА_5 один удар ліктем в область обличчя ,від чого останній впав на землю .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_11 ,діючи погоджено з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами ,знаходячись позаду ОСОБА_5 ,та користуючись тим ,що останній перебував в лежачому положенні на землі та не міг чинити опір , застосовуючи насильство ,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ,стали умисно наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_5 . Розуміючи ,що ОСОБА_5 від нанесених тілесних ушкоджень втратив орієнтир на місцевості ,свідомо незважаючи на присутність особи у власності якої перебуває майно , ОСОБА_11 , діючи погоджено з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами стали вимагати у ОСОБА_5 передати їм цінності та ключі від автомобіля.

Сприймаючи дії , ОСОБА_11 ,діючого погоджено з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами ,як такі ,що за характером вчинених дій є злочинними , ОСОБА_5 на той момент не чинив опір останнім .

Скориставшись цим , ОСОБА_11 ,діючи погоджено з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще двома невстановленими особами ,з метою обернення на свою користь та особистого збагачення відкрито заволоділи майном ,що належить ОСОБА_5 , а саме : ноутбуком марки « Asus» вартістю 7000 гривень ; шкіряною сумкою «Дел» ,вартістю 500 гривень ; гаманцем чорного кольору ,вартістю 50 гривень; гаманцем чорного кольору вартістю 50 гривень ; мобільним телефоном марки Hokia (Asha-300),чорного кольору ,вартістю 500 гривень ;сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_2 ,вартістю 25 гривень ,на рахунку якого було 80 гривень ;а також не представляючими для потерпілого матеріальної цінності речами : ключами від автомобіля марки « KIA Sportage » ,чорного кольору ,державний номерний знак НОМЕР_1 , посвідченням водія на ім`я ОСОБА_5 ,свідоцтвом про реєстрацію автомобіля « KIA Sportage » ,чорного кольору ,державний номерний знак НОМЕР_1 ,а всього майном на загальну суму 8205 гривень.

В подальшому викраденим майном ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ще дві невстановлені особи розпорядились на власний розсуд.

Крім цього ,20 лютого 2015 року ,приблизно о 21 годині 15 хвилин , ОСОБА_11 ,за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та двома невстановленими особами ,знаходячись біля під`їзду №1 будинку №29 по вул. Коперника в м. Києві ,застосовуючи насильство ,що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,повторно ,незаконно заволоділи транспортним засобомавтомобілем марки « KIA Sportage » ,чорного кольору ,державний номерний знак НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_5 .

Так,20 лютого 2015 року ,приблизно о 21 годині 10 хвилин ,після скоєння відкритого викрадення майна ОСОБА_5 , ОСОБА_11 разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ще двома невстановленими особами,з застосуванням насильства,що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ,враховуючи те ,що останній не міг чинити опір ,вирішили повторно,незаконно заволодіти автомобілем марки « KIA Sportage» ,чорного кольору ,державний номерний знак НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_5 ,тим самим вступивши між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел , ОСОБА_11 ,діючи погоджено з ОСОБА_13 передав останньому ключі від автомобіля та відчинивши його разом з ще двома невстановленими особами та ОСОБА_14 , який в той момент спостерігав за навколишньою обстановкою за місцем вчинення злочину ,щоб у випадку бути викритим у скоєнні даного правопорушення своєчасно повідомити про це своїх співучасників ,які також перебували в попередній злочинній змові з ОСОБА_11 та ОСОБА_13 повторно,незаконно заволоділи автомобілем марки « KIA Sportage» ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ,вартістю 210000 гривень, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому викраденим автомобілем ОСОБА_11 разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ще двома невстановленими особами розпорядились на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні визнав себе винним частково та пояснив ,що приблизно 19 лютого 2015 року він зустрівся з двома хлопцями за ім`ям ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ,прізвища та місце проживання яких його невідомо. Зазначені хлопці запропонували йому відзняти на камеру «педофіла» ,після чого відзнятий матеріал виставити у всесвітню мережу Інтернет ,до відео сайту ЮТУБ. На що він погодився.

20 лютого 2015 року ,у вечірній час,він приїхав на обумовлене з ОСОБА_20 та ОСОБА_22 місце зустрічі ,у м. Києві, неподалік станції метро «Політехнічний інститут», адресу якого він не пам`ятає . Прибувши на зазначене місце він на відстані побачив там ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 ,а також знайомих йому ОСОБА_14 та ОСОБА_12 ,з якими він про зазначену зустріч не домовлявся та яким чином вони на ній опинилися йому невідомо. Під час ,коли він наближався до ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 ,побачив ,що припарковується автомобіль марки

« KIA Sportage» за кермом якого знаходився потерпілий . Підійшовши до місця зустрічі, він побачив ,що на землі лежить потерпілий ,поряд з яким також на землі знаходилися ключі від автомобіля . Він підняв ключі від автомобіля,сів за кермо автомобілю « KIA Sportage» ,та поїхав на автомобілі до себе додому. Залишив зазначений автомобіль він неподалік місця свого проживання . В цей же вечір він зустрівся із знайомим на прізвище ОСОБА_23 та запропонував тому допомогти йому повернути автомобіль його власнику,оскільки він пошкодував про скоєне,показав документи власника автомобіля ,які знаходилися в автомобілі. На наступний день ОСОБА_23 повідомив йому ,що знайшов чоловіка, якому належить зазначений автомобіль,домовилися зустрітися ,щоб передати власнику автомобіль. 23 лютого 2015 року він запросив ОСОБА_14 прогулятися з ним ,при цьому він не розповідав йому про викрадений ним автомобіль і про те ,що він хоче повернути автомобіль власнику. Коли він та ОСОБА_14 підійшли до машини,то були затримані працівниками правоохоронних органів ,які вилучили у нього ключі від автомобіля та документи на нього. Яким чином неподалік автомобілю опинився ОСОБА_13 йому невідомо. Винним визнає себе частково,а саме у заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_5 , у вчиненні відкритого викрадення майна ,з застосуванням насильства відносно потерпілого винним себе не визнає ,оскільки він не вчиняв відносно потерпілого ніяких насильних дій та не викрадав його майно. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 не визнає у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_14 винним себе не визнав та пояснив ,що приблизно 19 лютого 2015 року він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходилися на вул. Хрещатик в м. Києві ,де зустріли знайомого ОСОБА_24 та хлопця ,якого він знає за ім`ям ОСОБА_25 . В ході бесіди ОСОБА_24 повідомив , що він відловлює «педофілів» через створений ним сайт у всесвітній мережі Інтернет ніби то від імені дівчини ,яких фотографує та викладає їх фотографії у всесвітню мережу Інтернет. Також ОСОБА_26 повідомив ,що він від імені дівчини «переписується» з чоловіком . Він запропонував ОСОБА_12 зустрітися з даним чоловіком ,для чого ОСОБА_26 надав ОСОБА_12 мобільний телефон ,на який повинен був подзвонити чоловік. Через деякий час йому подзвонила ОСОБА_12 та повідомила про те,що їй на мобільний телефон ,який передав ОСОБА_24 , подзвонив незнайомий чоловік ,який представився ОСОБА_27 та запропонував зустрітися . Він повідомив про дзвінок ОСОБА_26 . 20 лютого 2015 року ,у вечірній час, він та ОСОБА_12 зустрілися з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 біля станції метро «Політехнічний інститут» в м. Києві та пішли за адресою ,яку вказав ОСОБА_26 ,де саме він не пам`ятає . Коли прийшли на обумовлене ОСОБА_26 місце ,то побачили там працівників міліції. У зв`язку з чим ОСОБА_26 сказав ОСОБА_12 ,щоб вона перенесла місце зустрічі з чоловіком ,що вона і зробила зателефонував чоловіку. Коли вони прийшли на інше місце ,яке знову обумовив ОСОБА_28 . ОСОБА_12 пішла вперед ,а він та ОСОБА_24 зайшли у парадне під`їзду будинку. Через деякий час до них у парадне зайшла ОСОБА_12 та повідомила про те,що вона хоче поїхати додому,на що він також погодився. Однак ОСОБА_26 не погодився з її пропозицією. ОСОБА_12 вийшла на вулицю,він та ОСОБА_26 ,який поправив на голові шапку-маску також вийшли на вулицю. Він побіг навколо будинку з іншого боку та бачив ,як хтось підійшов до чоловіка та вдарив чи товкнув того,від чого чоловік впав на землю . Також він бачив ,як побігла за ріг будинку ОСОБА_12 ,він побіг за нею. Що було далі він не пам`ятає.

Через декілька днів після зазначених обставин у нього вдома ночував ОСОБА_13 , який запропонував йому піти разом з ним до знайомого та забрати комп`ютерні диски,на що він погодився. На вулиці вони зустріли ОСОБА_11 , який також пішов з ними. Біля одного з будинків ,де конкретно він не пам`ятає,його та ОСОБА_29 зупинив чоловік,який під`їхав на автомобілі марки «Мерседес» та якого він раніше двічі зустрічав,коли був разом з ОСОБА_11 . Чоловік став з ними розмовляти ,в цей час ОСОБА_13 знаходився неподалік від них . Під час розмови з чоловіком під`їхала це одна автомашина ,з якої вибігли працівники міліції та затримали них. Він не був присутнім при проведенні огляду автомобіля. Винним себе не визнає ,оскільки він не вчиняв відносно потерпілого ніяких протиправних дій та не викрадав його майно,не заволодівав автомобілем потерпілого. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 не визнає у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе не визнав ,пояснив,що приблизно 18 лютого 2015 року він , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 гуляли по вул. Хрещатик у

м. Києві,де зустріли ОСОБА_24 та хлопця за ім`ям ОСОБА_25 . В ході бесіди ОСОБА_24 повідомив , що він відловлює «педофілів» через створений ним сайт у всесвітній мережі Інтернет ,яких фотографує та викладає їх фотографії у всесвітню мережу Інтернет.

Також ОСОБА_26 повідомив ,що він від імені дівчини «переписується» з чоловіком , запропонував зустрітися з даним чоловіком ,щоб його сфотографувати.

20 лютого 2015 року ,близько 21 години,за телефонним дзвінком ОСОБА_24 ,він приїхав на місце зустрічі . Де знаходиться це місце він не пам`ятає. Там вже знаходилися ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .Коли вони зайшли у двір,то побачили машину міліції ,то домовилися перейти у інше місце.

Вони перейшли до іншого місця ,де він відійшов від останніх за природними потребами, коли повернувся то побачив ,що всі біжать . Він також побіг в сторону метро «Політехнічний інститут»,після чого пішов додому. Автомобіль марки «КІА»,потерпілого ОСОБА_5 він не бачив ,не вчиняв відносно того ніяких протиправних дій. Приблизно 23 лютого 2015 року він приїхав додому до ОСОБА_14 . Оскільки йому було потрібно забрати комп`ютерні диски у знайомого,то він запропонував піти разом з ним ОСОБА_14 . У вечірній час він та ОСОБА_14 пішли на зустріч зі знайомим ,з яким вони домовилися зустрітися на вулиці,неподалік трамвайної зупинки ,адресу він не пам`ятає.

По дорозі вони зустріли ОСОБА_11 ,який погодився піти разом з ним та ОСОБА_14 . Коли вони підходили до місця зустрічі ,то його, а також ОСОБА_14 та ОСОБА_11 затримали працівники міліції. Винним себе не визнає,оскільки він ніяких протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_5 не вчиняв,не наносив йому тілесних ушкоджень,не заволодівав майном ,автомобілем потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_12 у судовому засіданні винною себе не визнала, пояснила,що у лютому 2015 року вона на вул. Хрещатик у м. Києві зустріла знайомих ОСОБА_24 та хлопця за ім`ям ОСОБА_25 ,прізвище якого їй невідомо ,які повідомили про те,що у них у всесвітній мережі Інтернет є сторінка ,яка відкрита від імені дівчини для виявлення «педофілів» ,та що вони від імені дівчини здійснюють переписку з чоловіком,запропонували їй зустрітися з даним чоловіком .Вона погодилася. Островко ОСОБА_30 та ОСОБА_25 надали їй мобільний телефон та сказали ,що на нього повинен подзвонити чоловік,з яким вони спілкуються від імені дівчини в соціальних сітях . Через деякий час на наданий їй мобільний телефон подзвонив чоловік,з яким вона домовилася про зустріч ,при цьому місце зустрічі вона не пам`ятає,його визначав ОСОБА_26 .Про місце та час зустрічі з чоловіком вона повідомила ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Вона приїхала на місце зустрічі з чоловіком разом з ОСОБА_14 . Коли вона та ОСОБА_14 підійшли до місця зустрічі з чоловіком ,там вже знаходилися ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 . Неподалік від них вони побачили працівників міліції,тому ОСОБА_24 наказав їй передзвонити чоловіку та змінити місце зустрічі на інше ,що вона і зробила. Після чого вони перейшли на іншу вулицю,найменування вулиці та конкретне місце зустрічі вона не пам`ятає. Вона залишилася на вулиці одна,куди поділися хлопці їй невідомо. Побачила,що назустріч їй, на автомобілі їхав чоловік,це був раніше їй невідомий ОСОБА_5 .

Під`їхавши до неї, ОСОБА_5 спитав ,чи вона з ним переписувалася. Вона злякалася та повідомила ОСОБА_5 про те,що їй потрібно зайти до бабусі,після чого вона зайшла у під`їзд будинку,де знаходилися ОСОБА_24 та ОСОБА_14 та повідомила їм,що вона відмовляється від зустрічі з чоловіком ,однак ОСОБА_24 виштовхнув її на вулицю. Коли вона вийшла на вулицю з під`їзду будинку,то до неї підійшов ОСОБА_5 ,який вийшов з автомобілю. Вона повідомила потерпілому,що їй потрібно йти до аптеки та вони вдвох йшли повз будинок. При цьому вона йшла попереду ,а ОСОБА_31 йшов позаду неї. По ходу руху,коли вона повернулася назад,то побачила,що хтось наносить удари потерпілому,можливо це були ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Вона злякалась та побігла за будинок ,до дороги ,куди через декілька хвилин до неї прийшов ОСОБА_14 ,з яким вони вдвох поїхали додому до ОСОБА_14 . Винною себе не визнає,оскільки у неї не було ніякої домовленості з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 щодо заволодіння майном потерпілого ОСОБА_5 , застосування насильства відносно потерпілого,вона не вчиняла ніяких протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_5 ,не викрадала відкрито його майно.

Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_11 своєї вини та невизнання своєї вини ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, винуватість ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186,ч.2 ст. 289 КК України, винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 186 КК України підтверджується сукупністю зібраних в ході досудового розслідування та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 20 лютого 2015 року,на одному з сайтів всесвітньої мережі Інтернет він познайомився з дівчиною, запропонував з нею зустрітися,на що та погодилася. Вони переписувалися один з одним в Інтернеті,при цьому дівчина запитала у нього про те,чи буде він на зустрічі на автомобілі,на що відповів,що так. Домовилися про зустріч на вул. Коперника в м. Києві. Близько 21 години,20 лютого 2015 року він приїхав на зустріч з дівчиною на вул. Коперника в м. Києві на належному йому на праві власності автомобілі « KIA Sportage», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Побачив дівчину,яка йшла назустріч автомобілю, це була ОСОБА_12 ,яка йому повідомила,що їй потрібно купити ліки для бабусі . Він припаркував автомобіль, вийшов з нього,закривши машину, запропонував ОСОБА_12 допомогти купили ліки. У нього з собою була шкіряна сумка фірми «Дел»,в якій знаходилися ноутбук марки « Asus»,два гаманця чорного кольору ,в карман куртки він поклав ключі від автомобіля ,посвідчення водія на своє ім`я, свідоцтво про реєстрацію зазначеного належного йому на праві власності автомобіля, мобільний телефон «Нокіа». Він та ОСОБА_12 відійшли метрів на 30 від автомобіля вздовж будинку. В цей час до нього підбіг раніше невідомий йому ОСОБА_14 , який нічого не кажучи наніс йому удар ліктем в область голови ,від чого він впав на землю головою вверх. Він побачив ,що до нього ззаду підбігли ще декілька хлопців,серед яких були раніше невідомі йому ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ще два хлопця ,які всі стали наносили йому ,коли він перебував у лежачому положенні на землі, удари ногами та руками по голові та тулубу,вимагаючи при цьому від нього ключі від автомобіля,майно,погрожуючи розправою . При цьому ОСОБА_13 ,наклонившись до нього,обшукував його,вимагав віддати ключі від автомобіля,зірвав з плеча сумку,в якій знаходилося вищезазначене його майно. Розкривши нагрудний карман одягнутої на ньому куртки, ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ще два хлопця,також заволоділи його мобільним телефоном та ключами від автомобіля,документами на автомобіль ,які знаходилися у кармані куртки. При цьому він бачив,що ОСОБА_12 знаходилася поряд з ними. Від нанесених йому тілесних ушкоджень йому стало недобре ,він втратив орієнтир,однак свідомість не втрачав . Заволодівши зазначеним його майном,ключами від автомобілю нападники підбігли до його автомобіля та він бачив як відчинилися двері автомобілю та вони сідали в його автомобіль. Обвинувачені та два незнайомі хлопці, відкрито заволоділи його майном ,а саме : ноутбуком марки «Asus»,шкіряною сумкою «Дел»,двома гаманцями чорного кольору , посвідченням водія на його ім`я, свідоцтвом про реєстрацію автомобіля, мобільним телефоном марки Hokia з сім-картою мобільного оператора «Київстар» ,на рахунку якого було 80 гривень , ключами від автомобіля марки « KIA Sportage » . Крім того, після відкритого викрадення його майна ,нападники заволоділи його автомобілем марки « KIA Sportage» ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , завели його та на ньому зникли з місця вчинення злочину. Він звернувся за допомогою до незнайомого чоловіка,який знаходився в автомобілі неподалік місця вчинення злочину,попросив того викликати працівників міліції та разом з ним повернувся на місце,де він залишив автомобіль,однак автомобілю не було. Через декілька днів працівники міліції повернули йому викрадений автомобіль « KIA Sportage».

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_32 показав ,що 20 лютого 2015 року ,близько 22 годин,він знаходився у своєму автомобілі ,по вул. Коперніка у м. Києві. До нього звернувся раніше невідомий йому ОСОБА_5 ,який сів до нього у автомобіль та повідомив,що тільки що його побили декілька осіб чоловічої статі та викрали його автомобіль марки «KIA»,майно,у тому числі мобільний телефон,ключі від автомобілю,які знаходилися у сумці,яку у нього відкрито викрали також, попросив викликати працівників міліції. На обличчі потерпілого були синці,гематоми,обличчя було у крові,сам він знаходився у стресовому стані . Він зі свого мобільного телефону викликав міліцію та разом з потерпілим ОСОБА_5 спустилися по вул. Коперника,потерпілий показав місце,де він залишив автомобіль,однак на зазначеному місці автомобілю не було .

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_33 пояснив,що він працював в УБОЗі м. Києва. У лютому 2015 року отримали оперативну інформацію ,що в м. Києві,у Святошинському районі, будуть збувати автомобіль марки «KIA»,яким заволоділи в результаті заподіяння насильства відносно потерпілого та даний автомобіль рахується у обшуку в Шевченківському районі м. Києва. Вони приїхали на обумовлене місце,де побачили автомобіль марки «KIA» ,чорного кольору. Близько 14 годин до автомобілю підійшло три хлопця,при цьому , безпосередньо до автомобілю підійшли два хлопця-це були ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , третій хлопець- ОСОБА_13 знаходився неподалік автомобілю та спостерігав за обстановкою. У ОСОБА_11 з собою були ключі від автомобілю,якими він відчинив автомобіль,а також тех.паспорт на зазначений автомобіль. Один з працівників УБОЗу, прізвище якого ОСОБА_23 ,виконував роль покупця автомобіля. Коли ОСОБА_11 відчинив ключами дверці автомобілю,до них підбігли він та інші працівники міліції. ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ,а також ОСОБА_13 стали тікати,однак були ними затримані. У його присутності ОСОБА_11 поясняв,що вони незаконно заволоділи автомобілем та хотіли його продати.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_34 дав суду показання,аналогічні ,що і свідок ОСОБА_35 .

Вина обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 також підтверджується й іншими об`єктивними даними ,що міститься у протоколах слідчих дій ,висновках експерта,а саме :

-протоколом огляду місця події від 23 лютого 2015 року ,відповідно до якого вбачається,що об`єктом огляду являється асфальтована ділянка місцевості ,розміром

5х4 м,яка розташована на прибудинковій території будинку АДРЕСА_7 ,а саме на паркувальному майданчику в дворі даного будинку,приблизно в 1-му метрі від електрощитової. На даній ділянці місцевості передньою своєю частиною та правою стороною до електрощитової розміщений автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ,який видимих ознак пошкодження не має,дверні замки зовні не пошкоджені. При відкритті автомобіля за допомогою ключів ,які надав чоловік,який представився як ОСОБА_11 ,було оглянуто салон вищевказаного автомобіля (т.2,а.с.33-36) ;

-протоколом огляду місця події від 23 лютого 2015 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого вбачається,що під час огляду місця події у дворі будинку АДРЕСА_7 ,в ході поверхневого огляду громадянина ОСОБА_11 ,в останнього виявлено та вилучено : ключи від автомобіля « KIA» ,яким було відкрито автомобіль « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 на автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Sony Xperia»,чорного кольору ,ІМЕІ: НОМЕР_4 ,та сім-картою « Life» НОМЕР_5 ,який належить ОСОБА_11 ,також під час огляду місця події виявлено та вилучено автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.37-43);

-висновком експерта №518 від 24 лютого 2015 року відносно потерпілого ОСОБА_5 (т.2,а.с.47-48),відповідно до якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлено : синець на повіках лівого ока з переходом на підочну та щічну ділянки ; садна в лобній ділянці зліва ,в лівій підочній та вилицевій ділянках; вказані ушкодження спричинені тупим предметом (предметами) ,могли утворитись 20 лютого 2015 року. внаслідок не менш 3-х травматичних впливів та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я ) ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 лютого 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та ілюстративною таблицею до нього ,відповідно до якого вбачається ,що потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому чотирьох чоловіків впізнав ОСОБА_13 як особу,яка 20 лютого 2015 року разом з невідомими по вул. Коперника,в м. Києві вчинила відносного нього напад,в ході якого,нахилившись над ним , обшукувала його та забирала його особисті речі (т.2,а.с.50-55) ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 лютого 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та ілюстративною таблицею до нього ,відповідно до якого вбачається ,що потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому чотирьох чоловіків впізнав ОСОБА_11 як особу,яка 20 лютого 2015 року по вул. Коперника, в м. Києві разом з невідомими вчинила відносного нього напад,в ході якого безпосередньо наносила йому удари ногами по тілу (т.2,а.с.56-61) ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 лютого 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 та ілюстративною таблицею до нього ,відповідно до якого вбачається ,що потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому чотирьох чоловіків впізнав ОСОБА_14 як особу,яка 20 лютого 2015 року по вул. Коперника, в м. Києві разом з невідомими вчинила відносного нього напад,в ході якого нанесла йому перший удар під час нападу (т.2,а.с.62-67) ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 лютого 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 ,відповідно до якого вбачається ,що потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох осіб жіночої статі за фотознімками , впізнав ОСОБА_12 ,яка зображена на фотознімку під №1 ,як молоду дівчину ,з якою він 20 лютого 2015 року зустрічався по вул. Коперника,27,в м. Києві та яка була присутня під час нападу на нього та заволодіння його транспортним засобом (т.2,а.с.68-72) ;

-постановами про визнання речових доказів та приєднання до кримінального провадження від 2 березня 2015 року, відповідно до яких ключ від автомобіля « KIA Sportage », чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ,на ім`я ОСОБА_5 на автомобіл марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ;автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Sony Xperia»,чорного кольору ,ІМЕІ: НОМЕР_4 ,та сім-картою « Life» НОМЕР_5 ,який належить ОСОБА_11 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0001944 від 21 лютого 2015 року (т.3,а.с.17-20) .

Оцінюючи вищевказані досліджені судом докази по кримінальному провадженню ,суд визнає їх належними ,допустимими та достовірними ,а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою ,тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом у кримінальному провадженні протокол огляду місця події від 20 лютого 2015 року , відповідно до якого вбачається ,що місцем події є асфальтована ділянка місцевості ,що розташована приблизно в 10 м від краю будинку АДРЕСА_8 (т.2,а.с.30-32) ,оскільки він складений в порушення вимог КПК України слідчим Шевченківського РУ ГУМВС України у м. Києві ОСОБА_36 ,яка не включена до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001944 .

Що стосується доводів сторони захисту щодо визнання всіх письмових доказів недопустимими ,суд вважає їх неспроможними ,оскільки досліджені судом письмові докази : протоколи огляду місця події від 23 лютого 2015 року,висновок експерта,протоколи пред`явлення особи для впізнання , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками,речові докази у кримінальному провадженні, отримані в порядку ,передбаченому кримінально-процесуальним законом ,відповідно до ст.ст. 93,98-99,223, 228,231,237 КПК України ,складені уповноваженими особами .

Аналіз наведених доказів спростовує твердження сторони захисту про непричетність обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 до скоєння відносно потерпілого ОСОБА_5 відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб ,з застосуванням насильства ,що не є небезпечним для життя чи здоров`я,та не вчинення обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_5 ,з застосуванням з насильством , що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 чітко вказав на обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 як на осіб,що скоїли відносно нього злочини та відкрито заволоділи його майном,застосувавши насильство,а обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 незаконного заволоділи належним йому транспортним засобом,застосувавши відносно нього насильство. Підстав сумніватися в правдивості показань потерпілого у суду немає. Показання потерпілого є логічними та послідовними ,узгоджуються з іншими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Показання,які давали в судовому засідання обвинувачені є непослідовні,суперечать та не співпадають один одному,мають розбіжності.

Невизнання обвинуваченими ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вини у скоєнні злочинів ,часткової визнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , суд вважає засобом захисту з метою уникнути відповідальності або пом`якшити свою участь за скоєнні злочини,та дає критичну оцінку показанням обвинувачених у судовому засіданні, оскільки вони спростовуються сукупністю доказів ,досліджених судом.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб ,з застосуванням насильства ,що не є небезпечним для життя чи здоров`я ,а ОСОБА_11 також і повторно, а тому ці їх дії кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України ; обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб ,повторно, поєднане з насильством , що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,а тому ці їх дії кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ними кримінальних правопорушень, особи обвинувачених,те,що ОСОБА_11 раніше судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 раніше не судимі,навчаються в учбових закладах,задовільно характеризуються за місцем навчання та за місцем проживання .

Обставин,які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 ,судом не встановлено.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_12 суд визнає те,що кримінальне правопорушення нею було вчинено у неповнолітньому віці.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочинів, осіб обвинувачених, суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 неможливе без ізоляції їх від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для їх виправлення й попередження вчинення ними нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі та неможливим обрати відносно них покарання не пов`язане з позбавленням волі, або інший вид покарання,не призначаючи за ч.2 ст. 289 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна ,щодо неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_12 ,то суд вважає за необхідне призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів .

Потерпілим ОСОБА_5 , під час досудового розслідування, пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Ухвалою суду від 29 квітня 2015 року в якості цивільних відповідачів залучено батьків неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_12 мати ОСОБА_15 ,батька ОСОБА_37 .

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При розв`язанні зазначеного цивільного позову суд виходить з наступних положень закону.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України встановлено,що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

Згідно до ч.1,2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа ( у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна ,достатнього для відшкодування завданої нею шкоди ,ця шкода відшкодовується в частці ,якої не вистачає ,або у повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником ,якщо вони не доведуть ,що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у відшкодування матеріальної шкоди 59848 грн. 00 коп.,що складає вартість викраденого внаслідок вчиненого відносно нього відкритого викрадення майна та вартість майна,яке знаходилося у автомобілі «КІА»,яким незаконно заволоділи ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а саме : комплект інструментів вартістю 1242 грн. ; домкрат ,вартістю 2550 грн. ; подушка підголовника ,вартістю 100 грн. ; насос автомобільний електричний ,вартістю 601 грн. ; скребок-щітка вартістю 72 грн. ; Автокресло Recaro ,вартістю 4900 грн. ;підставка для крісла ,вартістю 1080 грн. ;окуляри водійські ,вартістю 690 грн. ; обручка ,вартістю 1915 гривень ; комп`ютер Asus BU 401LG ,вартістю 38086 грн. ; комп`ютерна сумка ,вартістю 1624 грн. ;комп`ютерна мишка М325 Wireless Mouse ,вартістю 899 грн. ; мобільний телефон Nokia 300 ,вартістю 2765 грн. ;ніж,Wenger Classik ,вартістю 2572 грн. ;набір накидних ключів INTERTOOL ХТ-1202,вартістю 752 грн., та у відшкодування моральної шкоди 200000 гривень.

Обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , а також цивільними відповідачами ОСОБА_15 , ОСОБА_38 цивільний позов потерпілого не визнано у повному обсязі.

Враховуючи доведеність вини обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб ,з застосуванням насильства ,що не є небезпечним для життя чи здоров`я ,внаслідок чого обвинувачені заволоділи майном ,що належить потерпілому ,зокрема : ноутбуком марки « Asus» вартістю 7000 гривень ; шкіряною сумкою «Дел» ,вартістю 500 гривень ; гаманцем чорного кольору ,вартістю 50 гривень; гаманцем чорного кольору вартістю 50 гривень ; мобільним телефоном марки Hokia (Asha-300),чорного кольору ,вартістю 500 гривень,суд задовольняє заявлені позовні вимоги в частині відшкодування потерпілому вартості викрадених ноутбука марки « Asus», мобільного телефону марки Hokia, шкіряної комп`ютерної сумки «Дел» , всього у загальній сумі 8000 грн.,які слід стягнути на користь потерпілого - з цивільних відповідачів ОСОБА_15 та ОСОБА_39 ,які є батьками неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_40 ,у якої відсутнє майно для відшкодування завданої шкоди у сумі 2000 гривень (по 1000 гривень з кожного цивільного відповідача) , та солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 - у сумі 6000 гривень.

При цьому суд враховує ,що у позовній заяві потерпілий не заявляє позовні вимоги про стягнення з обвинувачених у відшкодування матеріальної шкоди вартості викрадених гаманців.

Щодо зазначеної у позовній заяві потерпілим вартості ноутбуку 38086 грн.,комп`ютерної сумки -1624 грн.,мобільного телефону-2765 грн.,то вони не підтверджені належними доказами,потерпілим не надані докази,які б свідчили про дійсну вартість зазначеного викраденого майна ,а надані суду роздруківки з Інтернету щодо вартості зазначеного майна не можуть свідчити на її підтвердження .

При цьому ,суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування потерпілому вартості майна,яке знаходилося у машині «КІА»,якою заволоділи ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та дві невстановлені особи, та яке не повернуто потерпілому,а саме : комплекту інструментів, домкрату , подушки підголовника , насосу автомобільного електричного , скребка-щітки , авто кресла, підставки для крісла ,окуляр водійських , обручки ,ножа, набору накидних ключів, оскільки потерпілим не надано суду достовірних доказів ,які б свідчили про те,що зазначене майно знаходилося у автомобілі,яким незаконно заволоділи обвинувачені.

Судом доведено,що обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем « KIA Sportage », державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності потерпілому. При цьому обвинуваченим органом досудового розслідування не було пред`явлено обвинувачення у вчиненні крадіжки зазначеного майна потерпілого із автомобіля,яким вони заволоділи.

У зв`язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог потерпілого в даній частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України ,особа має право на відшкодування моральної шкоди . Моральна шкода полягає,зокрема,у душевних стражданнях ,яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої ,членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення,глибини фізичних та душевних страждань,погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації ,ступеня вини особи ,яка завдала моральної шкоди ,якщо вина є підставою для відшкодування ,а також з урахуванням інших обставин ,які мають істотне значення. При визначенні відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Приходячи до висновку про необхідність часткового задоволення позову потерпілого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди,судом враховується характер вчинених правопорушень та ступінь вини осіб,які завдали шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ,заподіяної потерпілому ОСОБА_5 судом враховується ступінь страждань та переживань подій 20 лютого 2015 року,які змінили звичайний темп його життя.

З урахуванням вищевикладеного,виходячи з засад розумності ,виваженості та справедливості ,суд вважає ,що потерпілому по епізоду відкритого викрадення його майна заподіяно моральної шкоди в розмірі 10000 гривень,які є достатніми для покриття душевних та фізичних страждань потерпілого, яку слід стягнути на користь потерпілого - з цивільних відповідачів ОСОБА_15 та ОСОБА_39 ,які є батьками неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_40 ,у якої відсутнє майно для відшкодування завданої шкоди у сумі 2500 гривень (по 1250 гривень з кожного цивільного відповідача) , та солідарно з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 - у сумі 7500 гривень, а також з зазначених вище підстав стягнути солідарно на користь потерпілого по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом з обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України: ключ від автомобіля « KIA Sportage » , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ,на ім`я ОСОБА_5 на автомобіль марки « KIASportage», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ,які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 слід передати на належністю їх власнику ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Sony Xperia»,чорного кольору ,ІМЕІ: НОМЕР_4 ,та сім-картою « Life» НОМЕР_5 ,який належить ОСОБА_11 ,слід передати за належністю його власнику ОСОБА_11 .

Суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,на підставі ч.5 ст. 72 КК України, нова редакція якої набрала чинності 24 грудня 2015 року.

Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186,ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за даними статтями у виді:

за ч.2 ст. 186 КК України 5 (п`яти ) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України 5 ( п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,без конфіскації майна .

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_11 покарання у виді 5 (п`яти ) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з 24 лютого 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання обвинуваченому ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення в період з 24 лютого 2015 року по 1 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою - залишити без зміни.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186,ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за даними статтями у виді:

за ч.2 ст. 186 КК України 4 (чотирьох ) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України 5 ( п`яти) років позбавлення волі,без конфіскації майна .

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_13 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі,без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили, у виді домашнього арешту - залишити без зміни.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186,ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за даними статтями у виді:

за ч.2 ст. 186 КК України 4 (чотирьох ) років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 289 КК України 5 ( п`яти) років позбавлення волі,без конфіскації майна.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточно ОСОБА_14 покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі,без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 до набрання вироком законної сили, у виді домашнього арешту - залишити без зміни

Строк відбування покарання ОСОБА_14 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_12 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити їй покарання за даною статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76,104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили, у виді домашнього арешту - залишити без зміни.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_15 , ОСОБА_41 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди по 1000 гривень з кожного ,у відшкодування моральної шкоди по 1250 гривень з кожного .

Стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 6000 гривень ,у відшкодування моральної шкоди 7500 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні : ключ від автомобіля « KIA Sportage » , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 на автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль марки « KIA Sportage » ,чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ,які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 - передати на належністю їх власнику ОСОБА_5 ;мобільний телефон марки «Sony Xperia»,чорного кольору ,ІМЕІ: НОМЕР_4 ,та сім-картою

« Life» НОМЕР_5 ,який належить ОСОБА_11 - передати за належністю його власнику ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , прокурору.

Суддя ОСОБА_1