Справа № 760/5881/16- к
Провадження 1-кс/760/3784/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, раніше не судимий (зі слів), проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0003617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло зазначене клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, раніше не судимий (зі слів), проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0003617, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2016 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, 29.03.2016, приблизно о 01:00 годині, перебуваючи по вул. Лебедєва-Кумача 7-в, помітивши раніше їм незнайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вирішили відкрито викрасти чуже майно, яке належить останнім із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, про що вступили між собою в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою заволодіння чужим майном, наблизились до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та з метою подолання волі потерпілих до опору, почали наносити удари руками та ногами останнім по різним частинам тіла в результаті чого останні впали на землю. Після нанесення ударів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 та подолання волі потерпілих до опору, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою відкритого викрадення чужого майна, почати перевіряти кишені штанів та куртки ОСОБА_8 , в результаті чого виявили та відкрито викрали майно останнього, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа» модель «6300», вартістю 500 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа» модель «1202», вартістю 300 гривень, у яких були встановленні сім-карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 , вартістю 25 гривень та «Київстар» № НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень, на рахунку яких грошових коштів не було, золотий браслет плетіння «Бісмарк», вагою приблизно 11 г., вартістю 15000 гривень, срібний ланцюжок, вагою приблизно 15 г., вартістю 5000 гривень із срібним хрестиком вагою приблизно 5 г., вартістю 1500 гривень, шкіряний гаманець чорного кольору, вартістю 900 гривень, у якому знаходились гроші в сумі 305 гривень, одна купюра номіналом один долар США що згідно офіційного курсу станом на 29.03.2016 становить 26,28 гривень. Крім того, в ході вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, після нанесення ударів ОСОБА_9 , намагались відкрито викрасти майно останнього, але їм це не вдалося у зв`язку з тим, що останньому вдалось вирватися та втекти.

В подальшому, утримуючи при собі відкрито викрадене чуже майно, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим в подальшому на свій власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 23581,28 гривень та спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, 29.03.2016, приблизно о 02:00 годині, перебуваючи по вул. Вадима Гетьмана, 40/16 в м. Києві, помітивши раніше їм незнайомих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вирішили повторно відкрито викрасти чуже майно, яке належить останнім із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, про що вступили між собою в злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою заволодіння чужим майном, наблизились до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та з метою подолання волі потерпілих до опору, почали наносити удари руками та ногами останнім по різним частинам тіла в результаті чого останні впали на землю.

Після нанесення ударів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та подолання волі потерпілих до опору, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, з метою відкритого викрадення чужого майна, почати перевіряти кишені штанів та куртки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в результаті чого виявили та відкрито викрали майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: металеву запальничку марки «ZIPPO», вартістю 1000 гривень, гроші в сумі 3000 гривень та майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 1500 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 30 гривень, на рахунку якої грошових коштів не було, гроші в сумі 200 гривень та з ніг зняли кросівки марки «Умбро», вартістю 1500 гривень.

В подальшому, утримуючи при собі відкрито викрадене вказане вище чуже майно, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 4000 гривень, а потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 3230 гривень та спричинивши потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, раніше не судимий (зі слів), проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_5 повторно вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, з застосуванням насильства що не є небезпечним для життя потерпілих, за попередньою змовою групою осіб, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, ніде офіційно не працює, не навчається, не зареєстрований в місті Києві, не маючи постійного джерела доходу, існують всі підстави вважати, що він і надалі буде вчиняти інші кримінальні правопорушення та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

В ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатні підстави вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, не має стабільних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інший злочин.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник щодо клопотання слідчого заперечував, та вважав, що можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, ретельно дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною другою ст. 183 КПК України визначається перелік злочинів, підстав та умов, за наявності яких слідчий суддя має право задовольнити клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої тримання під вартою могло бути застосовано лише у разі, якщо особа переховувалася від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Розглядаючи клопотання, суддею враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому, ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором належним чином не доведено підстави обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне відповідно до норми частини п`ятої ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) в період часу з 21:00 години до 07:00 години не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

За таких обставин, клопотання слідчого щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволенню не підлягає, а на підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 369-372, 395, 483 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання щодо обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На підставі ст. 194 КПК України застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, раніше не судимий (зі слів), проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 днів, починаючи з 29.03.2016 року.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) в період часу з 21:00 години до 07:00 години не залишати місце проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 23 травня 2016 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 діб з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1