Справа №475/808/15-к 14.04.2016

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5
на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2015 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва Російської Федерації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
29.08.2006 року Білогірським районним судом АР Крим за ст.ст. 187 ч.3, 304 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 03.06.2014 року за відбуттям покарання,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 186 ч.3 КК України у виді 4 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор вважає вирок суду у відношенні ОСОБА_6 незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування судом закону, який не підлягав застосуванню, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. На думку апелянта, судом безпідставно призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Посилається на те, що судом невірно одночасно враховано як декілька обставин, що пом`якшують покарання: визнання вини обвинуваченим та його щире каяття.

Крім того, що суд неправильно вказав як обставину, що пом`якшує покарання, відшкодування збитків обвинуваченим та усунення заподіяної шкоди, оскільки викрадене майно було виявлено у лісосмузі в результаті огляду місця події та в подальшому вилучено слідчим, тобто таке відшкодування сталося не в результаті добровільного задоволення винним претензій потерпілого.

Вважає, що факт проживання ОСОБА_6 із вагітною співмешканкою та малолітніми дітьми не свідчить про вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, на що послався суд.

Оспорює висновки суду про визнання судом як обставин, що пом`якшують покарання, того, що обвинувачений та його співмешканка не працюють, і щодо розміру заподіяних збитків.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
24 червня 2015 року о 4 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до підсобного приміщення на території домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого по АДРЕСА_1 , звідки викрав запчастини до мотоциклу, різного роду інструменти, алюмінієві миски та каструлю, заподіявши потерпілому майнову шкоду на суму 3907 грн.
Склавши викрадене у мішок, ОСОБА_6 вийшов на вулицю, де побачив потерпілого ОСОБА_8 , який вийшов із житлового будинку. Зрозумівши, що його побачили, ОСОБА_6 почав тікати з території домоволодіння, не реагуючи на вимогу ОСОБА_8 зупинитися та повернути викрадене.
Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним в межах висунутого обвинувачення у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, та його дії кваліфіковані судом за ч. 3 ст. 186 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який просив залишити вирок без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши додаткові документи щодо особи обвинуваченого, які подані в суді апеляційної інстанції, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 186 КК України, є правильними і апелянтом вирок в цій частині не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на підставі ст. 69 ч.1 КК України є можливим лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказані вимоги закону судом дотримані.

В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину та висловив щире каяття у вчиненому злочині.

Згідно матеріалам кримінального провадження, викрадене майно було виявлено у лісосмузі при огляді місця події, що на думку апелянта, перешкоджає визнати відшкодування майнової шкоди як обставину, яка пом`якшує покарання. Але, суд апеляційної інстанції вважає ці доводи безпідставними, оскільки згідно розписки (а.п. 60), потерпілому відшкодована майнова шкода, і претензій до обвинуваченого він не має. Тому дану обставину суд першої інстанції вірно визнав як таку, що пом`якшує покарання.

Судом першої інстанції також враховано як обставину, яка пом`якшує покарання, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки обвинувачений проживає зі співмешканкою, яка перебувала у стані вагітності, що з ними проживають двоє дітей останньої, обвинувачений та його співмешканка не працюють.

Як слідує з пояснень обвинуваченого, він не працює через відсутність роботи та зазначив про тяжкий матеріальний стан у родині, де троє дітей, яких він виховує спільно зі співмешканкою. Ці пояснення ОСОБА_6 стороною обвинувачення не спростовані.

Крім того, з досліджених під час апеляційного розгляду довідок та характеристик, які видані Богданівської сільською радою про склад родини обвинуваченого, вбачається, що співмешканка ОСОБА_6 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народила третю дитину, та, за поясненнями обвинуваченого, він є батьком цієї дитини.

Хоча ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, але з огляду на дані про особу обвинуваченого, який має малолітню дитину, характеризується задовільно, та наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, які є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки суду про призначення ОСОБА_6 покарання з застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України, яке призначено нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 186 КК України.

Крім того, суд першої інстанції, застосувавши вимоги ч. 1 ст. 69 КК України, призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Отже, судом достатньо враховані обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.

На думку суду апеляційної інстанції, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржений в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3