Справа № 372/3416/15-к
Провадження 1-кп-112/16
ухвала
Іменем України
08 серпня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представник потерпілих ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 08.04.2015 року, відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
17 червня 2016 року до Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000378 від 08.04.2015 року, відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 22 червня 2016 року призначене підготовче судове засідання по вищевказаному кримінальному провадженню.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Захисник, потерпілі, представник потерпілих та обвинувачений щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечили.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як зазначено в Ухвалі Апеляційного суду Київської області від 02.06.2016 року (якою вирок у цьому провадження був скасований) аналіз змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_8 указує на те, що при його складанні прокурором не було дотримано зазначених вище вимог закону, оскільки направлений ним обвинувальний акт не містить у собі сформульованого ОСОБА_9 обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186. ч.1 ст.129 КК України.
Так, обвинувальний акт містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та правову кваліфікацію його дій.
Виклад фактичних обставин не може одночасно вважатись і підміняти собою формулювання обвинувачення, як помилково дійшов слідчий, яким складено обвинувальний акт та прокурор, який його погоджував і підписував.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того Європейський суд з прав людини нагадує,що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п. З ст. 6 Конвенції.
Крім того, відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 6.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначена шляхом проведення відповідної експертизи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вартість майна за епізодом за ч. 2 ст. 186 КК України не визначена в порядку, передбаченому законом.
Таким чином, розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права ОСОБА_8 , в тому числі і право на захист.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогами цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для виконання вимог діючого кримінального процесуального законодавства.
Керуючись статтями 291, 314, 315, 384 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000378 від 08.04.2015 року, відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 186 КК України повернути прокурору.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя