Справа № 588/1517/15-к
№ провадження 1-кп/588/12/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2016 р. м.Тростянець Тростянецький районний суд Сумської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 та з участю

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представника потерпілого -адвоката, ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача адвокатів ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні залу суду, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 29.03.2015 р. по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Охтирка Сумської області, громадянина України, базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм в ПрАТ "Сад", зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 29.03.2015 року близько 16 год.15 хв. керував автомобілем «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 і перебуває в оренді ПрАТ «Сад», та рухався по проїзній частині дороги Суми-Полтава в напрямку м.Охтирка.

Перебуваючи в районі 53 км + 450 м вказаної автодороги, ОСОБА_4 зневажив безпекою дорожнього руху, не вжив заходів для зменшення швидкості руху та зупинки транспортного засобу, не впевнившись в тому, що виконання маневру ліворуч буде безпечним та не створить перешкоди чи небезпеки для руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із автомобілем «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 ,1986 р.н., який в свою чергу рухався по вказаній автодорозі з порушенням вимог пунктів 2.3 «а», 31.1, 31.4.1 «а» ПДР України, які не перебувають в причинному зв`язку з виниклою дорожньо-транспортною подією та її наслідками.

Внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень пассажир автомобіля «ВАЗ-2104 ОСОБА_13 ,1978 р.н., загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №31 від 24.04.2015 року ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у виді «закритої тупої травми грудної клітини, непрямого поперечного перелому тіла груднини між 1 та 2 ребрами, прямого перелому 2 ребра справа по передній підмишечній лінії, непрямих переломів ребер справа - 3-10 між середньою ключичною та передньою підмишечною лініями, розрив кореня лівої легені по передній поверхні до ? діаметра, лівосторонній гемоторакс об`ємом 1500 мл., які є небезпечними для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 »

Окрім того, внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали:

- пасажир автомобіля «ВАЗ-2104» ОСОБА_8 ,1984 р.н., відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №223 від 29.05.2015 року, у виді «поєднаної краніофаціальної травми, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, крововиливу навколо орбітальних областей, садна верхньої губи, перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 3, множинних переломів лицьового черепа та основи черепа: множинні уламкуваті переломи лицьового черепа зі зміщенням відломків, всіх стінок верхньощелепних синусів, криловидних відростків клиновидної кістки, кісток спинки носа та носової перетинки з продовженням на ячейку решітчастої кістки, лінійні переломи задніх відрізків акулових дуг без суттєвого зміщення відломків, лінійні переломи латеральних стінок орбіт зі зміщенням відломків, перелому тіла нижньої щелепи зліва від серединної лінії зі зміщенням відломків на товщину кістки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження»;

- пасажир автомобіля «ВАЗ-2104» ОСОБА_14 ,1984 р.н., відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №226 від 29.05.2015 року отримав тілесні ушкодження у виді «закритого перелому 2-3 ребер зліва, забійної рани лівої середньої третини гомілки, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження»;

- водій автомобіля «ВАЗ-2104» ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №227 від 29.05.2015 року, отримав тілесні ушкодження у виді «закритої тупої травми ОГК, закритого перелому 8 ребра справа, ГДН 1 ступеню, закритго уламкуватого черезвертлюгового перелому лівого стегна зі зміщенням, закритого перелому дна вертлюжної впадини зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження»;

- пасажир автомобіля «ВАЗ-2104» ОСОБА_15 ,1993 р.н., відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №224 від 29.05.2015 року, отримав тілесні ушкодження у виді «садна правого гомілково-стопного суглобу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження»;

- пасажир автомобіля «Mercedes Benz 814» ОСОБА_16 , 1992 р.н., згідно із висновком судово-медичної експертизи за №225 від 29.05.2015 року, отримав тілесні ушкодження у виді «забою м`яких тканин чола, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження».

Крім того, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, передбачених пунктами:

-10.1 Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки учасникам руху;

-12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 10.1 та 12.3 ПРД України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, але вважає, що в діях водія ОСОБА_7 також маються порушення правил дорожнього руху, які перебуваються у прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали. Автомобіль, під керуванням ОСОБА_7 під час зближення почало заносити та він виїхав на смугу руху внаслідок чого він вимушений був змінити напрямок руху та виїхати на зустрічну смугу руху, де і трапилося зіткнення автомобілів. Вина ОСОБА_7 підтверджується висновком експертизи. Крім того, пояснив, що він частково відшкодував завдану шкоду, на утриманні має неповнолітніх дітей та просив не позбавляти його волі.

Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , представник потерпілої ОСОБА_17 в судовому засіданні висловили свою думку щодо міри покарання ОСОБА_4 , яке не пов`язане з позбавленням волі, підтримали свої цивільні позови.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні, допитаний в режимі відеоконференції, також висловив свою думку з приводу покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі, щодо заявленного ним цивільного позову подав заяву про те, що відмовляється від стягнення на його користь матеріальної шкоди, підтримавши повністю стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн., так як отримав ушкодження внаслідок ДТП, внаслідок чого має проблеми зі здоров`ям, а також втратив свого єдиного брата.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується поясненнями потерпілих, свідків та матеріалами провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що того дня вони поверталися з Харківської області, ОСОБА_18 сидів за кермом, так як водій був п`яний. Крім нього в автомобілі були ОСОБА_19 , який сидів біля водія ОСОБА_18 , за ним ОСОБА_20 , він за ОСОБА_18 та по середині сидів ОСОБА_21 . Рухалися вони менше 60 км год. Везли причеп, в якому було 4 мішки цукру та будиночок на колодязь. Їхали вони по смузі, їх не кидало, чи були були заноси він не пам`ятає. Побачив лише лобове скло ОСОБА_22 .

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що за кермом автомобіля «ВАЗ-2104» був він, хоча водійських прав не мав, працював неофіційно, але він був вимушений сісти того дня за кермо. Біля нього в автомобілі сидів потерпілий ОСОБА_19 , за ним ОСОБА_23 , посередині ОСОБА_21 , а за ОСОБА_19 сидів ОСОБА_20 . Вага вантажу, яку він перевозив була 300 кг при можливій 500 кг. Під час руху було слизько, але автомобіль не заносило і не кидало в різні боки. На нього вилетів автомобіль «Мерседес» та ударив під ліве крило з правої сторони. Після зіткнення він бачив, що ОСОБА_19 стало погано, він подзвонив сестрі і втратив свідомість, отямився вже в лікарні. До зіткнення він зменшував швидкість з 60 км/год. до 20 км/год. ОСОБА_24 система була справна. Йому відомо, що за висновком експерта він також винен в ДТП.

Представник потерпілої ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_9 пояснив, що на протязі півгодини після зіткнення потерпіла ОСОБА_17 приїхала на місце ДТП, побачила загиблого чоловіка ОСОБА_13 , на час загибелі якого вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, але за рішенням суду було встановлено факт проживання однією сім`єю. Свої уточнені позовні вимоги потерпіла підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що того дня вона їхала в Мерседесі, сиділа скраю, а посередині сидів ОСОБА_26 . Дорожньо-транспортна подія сталася на повороті між с.Боромля та м.Тростянець. Рухалися вони 70-80 км/год, було слизько. Коли їхали, то із-за повороту побачили машину з причепом, яку почало кидати на їхню сторону. ВАЗ їхав по їхній смузі, а причеп водило. Потім на зустрічній смузі було зіткнення. Горобець намагався уникнути зіткнення, оскільки ОСОБА_27 їхав по їхній стороні. Потім ВАЗ звернув на свою сторону. Сталося зіткнення, а причеп залишився на їхній стороні. Чи гальмував водій вона не знає. Після зіткнення вони вийшли, почали витягувати потерпілих, хтось викликав швидку, яка приїхала хвилин через сорок. Одна людина померла на місці ДТП. Також свідок вказала, що ДТП не сталося, якби зустрічну машину не кидало в різні боки.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що того дня він перебував в автомобілі, під керуванням ОСОБА_7 . Дорога була трохи сніжна, рухалися вони по своїй смузі, 50-60 км/год. Коли рухалися в сторону с.Боромля побачили, що кидає Мерседес, який рухався їм на зустріч, та який виїхав на зустрічну смугу і відбулося зіткнення. Водій ОСОБА_18 гальмував, бо він це чув. До зіткнення вони їхали тільки по своїй стороні, причеп не був у заносі. Перед зіткненням вони нічого не об`їзджали. Зайвих речей на колінах ні в кого не було.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_28 пояснив, що він виконував ряд експертних досліджень в даному кримінальному провадженні, які повністю підтримує. Також повідомив, що він виїздив на місце події та приймав участь у проведенні огляду ДТП. В діях водія ОСОБА_7 з технічної точки зору вбачаються порушення ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку, лише за умови перебування керованого ним автомобіля в стані заносу. В свою чергу, в діях ОСОБА_29 вбачаються порушення ПДР України незалежно від дій водія ОСОБА_7 . Під час огляду місця події слідів виїзду чи заносу автомобіля ВАЗ на смугу вантажного автомобіля не виявлено. Також вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується іншими письмовими доказами, перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 29.03.2015 року на 53 км+450 км автодороги Суми-Полтава з ілюстративною таблицею, диском та схемою наслідків ДТП, під час якого було встановлено розташування транспортних засобів після зіткнення, виявлено труп чоловіка, вилучені транспортні засоби - автомобіль «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 , причеп «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 (а.с.202-214 Том 1);

- протоколами оглядів транспортних засобів- автомобіля «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , автомобіля «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 , причепу «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 ( а.с.215-217,219-221,223-225 Том 1);

- протоколом огляду трупу ОСОБА_13 від 30.03.2015 року (а.с.228-229 Том 1);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_13 та копією довідки про причини смерті від ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких ОСОБА_13 помер у віці 36 років 29.03.2015 року на 53 км + 370 м автошляху Суми-Полтава, причина смерті - внаслідок зіткнення з важким вантажним транспортним засобом (а.с.238,239 Том 1);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 29.03.2015 року, якою автомобіль «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 , причеп «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 , визнані речовими докази у кримінальному провадженні (а.с.227 Том 1);

- полісами та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, згідно яких автомобіль «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 ,належить ОСОБА_12 , автомобіль «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_30 , право користування яким за довіреністю надано ОСОБА_7 , а причеп «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 належить ОСОБА_31 (а.с.230-237 Том 1);

- протоколами слідчих експериментів від 11.05.2015 р.,14.05.2015 р., 26.06.2015 р., 18.09.2015 р. за участю всіх учасників та очевидців події, відповідно до яких кожен на місці вказав всі відомі обставини ДТП (а.с.58-97,110-115 Том 2);

- висновком експерта за №31 від 24.04.2015 року, згідно якої смерть гр. ОСОБА_13 настала в результаті закритої тупої травми грудної клітини, непрямого поперечного перелому тіла груднини між 1 та 2 ребрами, прямого перелому 2 ребра справа по передній підмишечній лінії, непрямих переломів ребер справа - 3-10 між середньою ключичною та передньою підмишечною лініями, розрив кореня лівої легені по передній поверхні до ? діаметра, лівосторонній гемоторакс об`ємом 1500 мл., які є небезпечними для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 (а.с.1-3 Том 2);

- висновком експерта за №223 від 29.05.2015 року, згідно якої потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді «поєднаної краніофаціальної травми, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, крововиливу навколо орбітальних областей, садни верхньої губи, перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 3, множинні переломи лицьового черепа та основи черепа: множинні уламкуваті переломи лицьового черепа зі зміщенням відломків, всіх стінок верхньощелепних синусів, криловидних відростків клиновидної кістки, кісток спинки носа та носової перетинки з продовженням на ячейку решітчастої кістки, лінійні переломи задніх відрізків акулових дуг без суттєвого зміщення відломків, лінійні переломи латеральних стінок орбіт зі зміщенням відломків, перелом тіла нижньої щелепи зліва від серединної лінії зі зміщенням відломків на товщину кістки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження» (а.с.4-5 Том 2);

- висновком експерта за №226 від 29.05.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у виді «закритого перелому 2-3 ребер зліва, забійної рани лівої середньої третини гомілки, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження» (а.с.8-9 Том 2);

- висновком експерта за №227 від 29.05.2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді «закритої тупої травми ОГК, закритого перелому 8 ребра справа, ГДН 1 ступеню, закритого уламкуватого черезвертлюгового перелому лівого стегна зі зміщенням, закритого перелому дна вертлюжної впадини зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження» (а.с.10-11 Том 2);

- висновками експертиз за №51 від 07.06.2015 р., за №52 від 07.06.2015 р., за №53 від 04.06.2015 р., за №54 від 05.06.2015 р. з фототаблицями до них щодо технічного стану транспортних засобів (а.с.16-28, 30-35,40-47,50-57 Том 2);

- висновками експерта за №113 від 31.07.2015 р. та за №167 від 23.09.2015 р., відповідно до яких в діях ОСОБА_4 вбачається порушення ПДР України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками. Порушення ПДР України з боку ОСОБА_7 перебувають в причинному зв`язку лише за умови втрати курсової стійкості керованого ним автомобіля (а.с.100-109,118-126 Том 2) та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Крім того, суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_25 та обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу виїзду автомобіля ВАЗ 2104» на зустрічну смугу руху в стані заносу та не може покласти в основу вироку.

Суд вважає, що немає будь-яких підстав не вірити показам допитаних в судових засіданнях потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_15 , які прямо вказують, що виїзд автомобіля «ВАЗ» на зустрічну смугу перед зіткненням не було, в тому числі в стані заносу також. Їх покази є логічними, послідовними та узгоджуються як між собою, так і підтверджені зібраними матеріалами кримінального провадження.

Зокрема,протоколом огляду місця події,в якому зафіксовано місце зіткнення на смузі руху автомобіля «ВАЗ» та в якому відсутні сліди його виїзду на зустрічну смугу. Зазначені дані підтверджені висновком проведеної транспортно-трасологічної експертизи.

В спростування зазначених доводів суд також вважає за необхідне покласти в основу вироку і пояснення експерта ОСОБА_28 щодо відсутності в матеріалах провадження будь-яких даних, окрім пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_25 , стосовно виїзду автомобіля ВАЗ на зустрічну смугу.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визначається трьома обов`язковими ознаками:

а) суспільно небезпечне діяння (порушення правил безпеки дорожнього руху);

б) суспільно небезпечні наслідки (заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження);

в) причинний зв`язок між діяннями і наслідками.

При кваліфікації кримінального діяння за порушення правил безпеки дорожнього руху завжди необхідно визначати причинний зв`язок між порушеннями правил безпеки руху і наслідками, що настали. Причинний зв`язок в автотранспортних злочинах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями правил дорожнього руху й відповідними наслідками.

Диспозиція статті 286 КК є бланкетною, й для встановлення того, чи були порушені правила безпеки дорожнього руху, необхідно звертатись до ПДР. Вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог пункту 12.3 ПДР України в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Формально зазначена вимога ПДР дає можливість водію вибрати один із двох варіантів реагування на виявлену перешкоду під час руху. Водночас, вибір виду поведінки не може бути абсолютно довільним і залежати лише від розсуду водія, оскільки маневр водія, який вирішить об`їхати перешкоду, не повинен створювати небезпек для інших учасників руху.

У випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
В пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Така ж позиція викладена Верховним Судом України в постановах (№№5-48кс15 від 17.06.2015 р., 5-218кс15 від 04.11.2015 р. та 5-41кс15 від 10.12.2015 р.), яка є обов`язковою для врахування судами.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що причиною настання суспільно небезпечних наслідків у виді травмування потерпілих є порушення обвинуваченим ОСОБА_4 пунктів 10.1 та 12.3 ПРД України і між діями останнього та наслідками є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, так як він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми необережними діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, пом`якшуючи обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, а також з урахуванням думки потерпілих стосовно виду покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

По справі заявлені цивільні позови.

Цивільний позов, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Фінуправління Тростянецької РДА, Головного управління державного казначейства України в Сумській області до ОСОБА_4 про стягнення 12673,76 грн. витрат за лікування потерпілих (а.с.15-17 Том 1), суд вважає обґрунтованим, матеріалами провадження підтвердженим (а.с.148-151,153 Том 2), а тому підлягає до стягнення з ОСОБА_4 витрати за лікування потерпілих на користь Фінуправління Тростянецької РДА в сумі 9427,52 грн. та на користь ГУ державного казначейства України в Сумській області в сумі 3246,24 грн.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області 19.11.2015 року від в якості цивільного співвідповідача притягнуто ПрАТ «СК «Провідна» по цивільним позовам, заявленими потерпілими ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 . В своїх письмових запереченнях (а.с.188-226 Том 2) Страхова компанія просила відмовити в задоволенні заявлених цивільних позовів, роз`яснивши право потерпілих на звернення до суду в порядку цивільного судочинства в разі постановлення обвинувального вироку суду відносно ОСОБА_4 та в подальшому невиконання добровільно страховиком своїх зобов`язань в передбачені законом строки.

Суд не може взяти до уваги подані співвідповідачем ПрАТ «СК «Провідна» письмові заперечення з таких підстав.

Як вбачається із страхового полісу №АІ/2558147 ПрАТ «Сад» застрахувало свою цивільну відповідальність в ПрАТ «СК «Провідна». Забезпечений транспортний засіб «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 . Строк дії страхового полісу до 23.01.2016 року. Отже, випадок, який стався 29.03.2015 року підпадає під дію цього страхового полісу.

Завдання потерпілим шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної події породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілих (кредиторів) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна подія слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілі так само мають право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілими страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілі стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Суд вважає, що потерпілі, як цивільні позивачі, мають повне право не звертатися до страхової компанії та звернутися про відшкодування шкоди до суду, оскільки: особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч.1 ст.12 ЦК України); особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч.2 ст.14 ЦК України).
Крім того, відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

З огляду на вищенаведене, право потерпілих на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілі не були, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілим право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілих від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином потерпілим як кредиторам належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Вони вільно, на власний розсуд, обирають спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди.
Саме до цього зводиться правова позиція, що висловлена Верховним Судом України в постанові 20.01.2016 року (справа 6-2808цс15), яка є обов`язковою для застосування судами.
Потерпілою ОСОБА_17 заявлений цивільний позов, який згодом був уточнений з вимогами про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 150000 грн. та відшкодування ПрАТ «Сад» моральної шкоди в сумі 150000 грн., а також стягнення з ПрАТ «Сад» шкоди, заподіяної смертю чоловіка по 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2015 року та довічно (а.с.24-28, 108-112 Том 1).

Вирішуючи даний позов суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП керував автомобілем, який перебуває в оренді ПрАТ «Сад», під час виконання своїх трудових обов`язків.

Також суд враховує п.11 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, згідно якого за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст.1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

При визначенні розміру стягнення моральної шкоди та шкоди, заподіяної смертю чоловіка, суд враховує надані докази на підтвердження заявленого цивільного позову (а.с.114-123 Том 1), Постанову Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст.23,1167,1168 ЦК України, а також те, що на день загиблі чоловіка потерпіла була непрацездатна (інвалід з дитинства 3 групи), а отже, перебувала на утриманні загиблого ОСОБА_13 . Крім потерпілої на утриманні загиблого також перебувала опікувана ними донька ОСОБА_32 ,2004 р.н. Через передчасну смерть чоловіка та годувальника, потерпіла пережила сильний стрес, неодноразово викликала швидку допомогу, до цього часу перебуває в сильній депресії, постійному нервовому напруженні, перебуває в пригніченому стані, погіршився стан її здоров`я. В даний час потерпіла не може займатися своїми звичними заняттями, в достатній мірі приділяти увагу навчанню та розвитку дитини. Наслідки події, що сталася, потягли за особою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 та ПрАТ «Сад» по 50000 грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з ПрАТ «Сад» шкоду, заподіяну смертю чоловіка по 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2015 року та довічно.

Потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов з вимогами до ОСОБА_4 про відшкодування 50000 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди (а.с.151 Том 1). Під час судового засідання потерпілий відмовився від стягнення матеріальної шкоди, так як звертатиметься в порядку цивільного судочинства, тому суд вважає за необхідне залишити позов в цій частині без розгляду. При визначенні розміру стягнення моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок ДТП потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, після чого має проблеми зі здоров`ям, а також втратив свого єдиного брата ОСОБА_13 , а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого 30000 грн. моральної шкоди.

Потерпілим ОСОБА_14 був заявлений цивільний позов з вимогами про відшкодування ПрАТ «Сад» матеріальної шкоди, завданої в результаті кримінального правопорушення, пов`язаного з порушенням на транспорті в сумі 568,80 грн. та відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 5000 грн. (а.с.72-73 Том 1). В судовому засіданні потерпілий просив стягнути тільки матеріальну шкоду з ПрАТ «Сад» в сумі 568,80 грн., так як моральна шкода обвинуваченим йому відшкодована. Суд вважає, що заявлена матеріальна шкода повністю підтверджується матеріалами провадження (а.с.74-77 Том 1), а тому до стягнення підлягає з ПрАТ «Сад» сума в розмірі 568,80 грн.

Потерпілим ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов з вимогами про відшкодування ПрАТ «Сад» матеріальної шкоди, завданої в результаті кримінального правопорушення, пов`язаного з порушенням на транспортні в сумі 12066,69 грн. та відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 15000 грн. (а.с.79-80 Том 1). Суд вважає, що матеріальна шкода повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження (а.с.94-107 Том 1), а тому підлягає повністю до стягнення з ПрАТ «Сад». При визначення розміру завданої моральної шкоди, суд враховує надані потерпілим докази (а.с.81-91 Том 1), а також те, що внаслідок ДТП потерпілий отримав фізичні ушкодження середньої та легкого ступеня тяжкості, визнаний інвалідом 2-ї групи по ОРА строком до 01.09.2016 року, що передбачає встановлення обмежень в фізичних навантаженнях та проходження реабілітаційних заходів. Дана обставина призвела до часткової втрати працездатності, порушення життєвих та побутових устоїв, створення незручностей для нього та членів його родини, бо він є єдиним годувальником, понесення незапланованих фінансових витрат. В такому психологічному та душевному стані він не може належним чином виховувати, доглядати та утримувати своїх двох неповнолітніх дітей, що призводить до життєвого дискомфорту. За цих підстав суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В провадженні є судові витрати за проведення експертиз: транспортно-трасологічної 1536 грн.; трьох експертиз технічного стану транспортного засобу на суму 3072 грн.; двох судово-автотехнічних на суму 2457,60 грн., а всього судових витрат на загальну суму 7065,60 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.
В провадженні є речові докази:
-автомобіль «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 , причеп «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 , які зберігаються в Тростянецькому ВП ГУ НП в Сумській області, і які суд вважає за необхідне: автомобіль «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 повернути користувачу ПрАТ «Сад»; автомобіль «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 та причеп «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 повернути користувачу ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Тростянецького райсуду Сумської області від 31.03.2015 року (а.с.127 Том 2) на вищевказані речові докази накладено арешт, який суд вважає за необхідне скасувати.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького райсуду Сумської області від 25.09.2015 року (а.с.173 Том 2) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Суд вважає до вступу вироку в законну силу залишити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись 100,174,349,368,373,374,

376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 7065 (сім тисяч шістдесят п`ять) грн.60 коп., які компенсувати в доход держави (код класифікації доходів 24060300 "Інші надходження").

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Фінансового управління Тростянецької РДА Сумської області витрати на лікування потерпілих від злочину в сумі 9427 (дев`ять тисяч чотириста двадцять сім) грн.52 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного управління державного казначейства України в Сумській області витрати на лікування потерпілих від злочину в сумі 3246 (три тисячі двісті сорок шість) грн.24 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сад» на користь ОСОБА_17 моральну шкоду в сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. та шкоду, заподіяну смертю чоловіка по 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 01.11.2015 року та довічно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сад» на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану в результаті кримінального правопорушення, пов`язаного з порушенням на транспортні в сумі 12066 (дванадцять тисяч шістдесят шість)грн. 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) грн.

Скасувати арешт на речові докази, накладений згідно ухвали слідчого судді Тростянецького райсуду Сумської області від 31.03.2015 року.

Речові докази:

- автомобіль «Mercedes Benz 814» д.н. НОМЕР_1 , який зберігається в Тростянецькому ВП ГУ НП в Сумській області - повернути користувачу ПрАТ «Сад»;

- автомобіль «ВАЗ-2104» д.н. НОМЕР_2 та причеп «КРАЗ-8138» д.н. НОМЕР_3 , які зберігаються в Тростянецькому ВП ГУ НП в Сумській області повернути користувачу ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30-ти днів з часу його проголошення, а для учасників судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні з часу отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя