Справа № 573/496/16-к
Номер провадження 1-кп/573/47/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Річки Білопільського району Сумської області, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працюючого вантажником ТОВ «Орбіта» в м. Суми, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 10 лютого 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

- за ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21 травня 2015 року близько 21 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні бару «Спокуса» по вул. Кіровській, 2 в с. Річки Білопільського району Сумської області, побачив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Fly IQ450 QH2» з картою пам`яті Micro CD об`ємом 16 Гб та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», на рахунку якої було 10 грн. В цей момент у нього виник умисел на викрадення зазначеного телефону.

Реалізуючі свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що до телефону мається вільний доступ, його дій ніхто не бачить, таємно викрав мобільний телефон марки «Fly IQ450 QH2» вартістю 1420 грн. з картою пам`яті Micro CD об`ємом 16 Гб вартістю 101 грн. та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 грн., на рахунку якої було 10 грн.

Викраденим майном, загальна вартість якого складає 1551 грн., ОСОБА_4 розпорядився у своїх корисливих цілях.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, показав, що 21 травня 2015 року близько 21 години відпочивав у барі «Спокуса» в с. Річки. За столом сиділи він, потерпілий ОСОБА_5 та інші. ОСОБА_5 свій мобільний телефон поклав на стіл. Через деякий час всі, хто сидів за столом, вийшли на вулицю покурити, а мобільний телефон потерпілого залишився лежати на столі. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення цього телефону, що він і зробив. Наступного дня цей телефон продав в м. Суми незнайомому чоловіку.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого і дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, за місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою, виданою Білопільською ЦРЛ.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_4 не прийняв заходів для відшкодування майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 , хоча таку, про що повідомив у судовому засіданні

Враховуючи вищевикладені обставини, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, повинно бути відповідним скоєного, тому суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 буде покарання у виді штрафу, який він сплатити спроможний, оскільки працює, своєчасно отримує заробітну плату, утриманців не має.
Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Злочин, за який ОСОБА_4 засуджується у даному провадженні, вчинений ним до його засудження 10 лютого 2016 року, а тому при призначенні остаточного покарання суд застосовує ч. 4 ст. 70 КК України, яка передбачає, що за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно з абз. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Таким чином ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, які необхідно виконувати самостійно.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Підлягають стягненню з обвинуваченого кошти в сумі 122 грн. 76 коп. за проведення товарознавчої експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком і вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 лютого 2016 року вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Покарання виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати в сумі 122 грн. 76 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя