Ухвала
про продовження строку тримання під вартою
28.04.2016 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючої - ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
та його захисника - ОСОБА_5 ,
У провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. 30.03.2016р. ухвалою суду у даному кримінальному провадженні призначено судову психолого-психіатричну експертизу. Станом на 28.04.2016р. висновок експерта судом отриманий не був.
Оскільки термін перебування обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 04.05.2016р., а розгляд даної кримінальної справи триває, прокурором 22.04.2016р. внесено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, раніше неодноразово судимий, дане кримінальне правопорушення вчинив, будучи раніше судимим за злочин проти життя та здоров`я особи, а тому є підстави вважати, що він може продовжити злочинну діяльність, в тому числі вчинити аналогічний дії. Крім того, ОСОБА_4 неодружений, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, у нього відсутні утриманці, враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду.
Крім того, судом задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 про одночасний допит свідків за участю свідка ОСОБА_6 , який є одним із ключових свідків і в судовому засіданні останній вказав, що на нього чинився тиск з боку свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_4 , а тому є усі підстави вважати, що обвинувачений буде і надалі незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до дачі неправдивих свідчень, щоб перешкодити встановленню істини у справі. Відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, вказаним вище.
ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечують проти задоволення клопотання та продовження терміну перебування обвинуваченого під вартою.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження утримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний потворно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу суд бере до уваги те, що підсудний обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має непогашену судимість за вчинення насильницького злочину, зі слів свідка ОСОБА_6 на нього чинився тиск з боку інших свідків за просьбою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за клопотанням сторони захисту буде повторно допитуватися в судовому засіданні після надходження висновку експертизи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що вищевказані обставини дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: продовжити вчинення кримінальних правопорушень та намагатися незаконно впливати на свідків.
Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження не зменшилися, що виправдовує тримання особи під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а, отже, не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Із цих підстав суд приходить до переконання, що застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе створити тих умов, за яких у ОСОБА_4 буде відсутня можливість спілкуватися та впливати на свідків, покази яких є одними із головних доказів у даному кримінальному провадженні, та вчинити інші кримінальні правопорушення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Враховуючи викладене, керуючись ст.331 КПК України, суд -
Продовжити строк тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 19 УДД УПВП у Львівській області обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , терміном на 60 днів, тобто до 03 липня 2016 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий ОСОБА_1