Провадження № 1-кп/520/161/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2016 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у залі суду у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003113 від 24.06.2015 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0003113 від 24.06.2015 року відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду та просив суд повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків, в зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме в акті відсутнє формулювання обвинувачення.

Перевіривши обвинувальний акт з додатками, вислухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому йдеться про право особи бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79).

Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується. Однак у зазначеному обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 не міститься сформульованого належним чином обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 ч. 2 п.п. 4, 5 КПК України, оскільки в ньому викладені лише анкетні дані обвинуваченого, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 . Разом з цим, такі відомості у відповідності до положення ст. 277 КПК України становлять зміст повідомлення про підозру, а за цим процесуальним рішенням ОСОБА_6 має статус підозрюваного.

З врахуванням того, що у обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення у розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає, що є обставини, що перешкоджають судовому розгляду кримінального правопорушення відносно ОСОБА_6 у суді першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що всі вищезазначені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст. 291 КПК України, а тому обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 315 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003113 від 24.06.2015 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, з викладених у мотивувальній частині ухвали підстав.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1