Справа № 386/172/16-к
Провадження № 1-о/386/2/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Голованівськ заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2015 року за нововиявленими обставинами та закриття кримінального провадження
В С Т А Н О В И В:
Заявник звернувся до суду з заявою , в якій вказав, що 12.03.2015 року прокуратурою Кіровоградської області за кримінальним провадженням № 0000003 від 21.03.2014 року йому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.367 КК України.
Вважає, що на момент повідомлення його про підозру та направлення обвинувального акту до суду в його діях не було складу інкримінованого йому злочину, а кримінальне провадження підлягало закриттю, ще на стадії досудового розслідування на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, при чому без оголошення йому підозри та складання обвинувального акту.
Просить скасувати вирок Гайворонського районного суду від 08.06.2015 року по кримінальному провадженні у справі №383/662/15-к, по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 367 КК України за нововиявленими обставинами та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, тобто на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву підтримав та просить її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, вказав, що вказані обставини не є нововиявленими і дія закону не поширюється на діяння скоєне заявником в 2012-2013 роках, які були вчиненні, тобто до його прийняття.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_4 , прокурора суд дійшов висновку про те, що заява про скасування вироку Гайворонського районного суду від 08.06.2015 року задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2015 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та просив закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. В поданій заяві вказав, що нововиявленими обставинами є те, що на час винесення вироку судом першої істанції набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 року №1261-VІІ, який набрав чинності 04.06.2014 року, яким скасована кримінальна відповідальність за ч.1 ст.367 КК України у випадку настання шкоди у виді матеріальних збитків, розмір яких в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Про набрання чинності вказаним законом на момент винесення вироку суду не було відомо . Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000003, затвердженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , обіймаючи постійно з 09.07.2012 року посаду тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу начальника міліції громадської безпеки Ульяновський РВ УМВС України в Кіровоградській області, являючись відповідно до ч.І-З ст.18 Кримінального кодексу України та п.1 примітки ст.364, п.1 ч.І ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1-2 Закону ;Про державну службу», ст.ст. 1, 10-11, 16, 20, Закону України «Про міліцію»,представником влади, а саме державного озброєного органу виконавчої влади України міліції, відповідно до Закону України № 565-ХІІ від 20.12.1990| року «Про міліцію» (зі змінами і доповненнями) та посадової інструкції мав відповідні обов`язки.

Після постановлення вищезазначеного вироку та набрання ним чинності, а саме 08.07.2015 року, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи , і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.

Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» № 1261-У-ІІ від 13.04.2014 року, який набрав чинності 04.06.2014 року, у пункт третій примітки до ст.364 КК України були внесені зміни, а саме : пункт третій викладено в новій редакції, відповідно якої істотною шкодою у статтях 364,364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто раз і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та призначено покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати відповідальні посади в правоохоронних органах строком до 2 років та звільнено ОСОБА_4 від відбування основного і додаткового покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, як особу, яка на день набрання чинності цим Законом має дітей, яким не виповнилося 18 років.

Згідно вироку суду ОСОБА_4 , відповідно до наказу начальника ЗС України в Кіровоградській області № 447 о/с від 08.02.2007 року, призначений на посаду старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Ульяновського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області.

Крім цього, ОСОБА_4 відповідно до наказу т.в.о начальника Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області № 29 о/с від 09.07.2012 року, призначений на посаду тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області.

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи з 09.07.2012 року на посаді тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу -начальника міліції громадської безпеки Ульяновський РВ УМВС України в Кіровоградській області, відповідно до ч. 1-3 ст. 18 Кримінального кодексу України та п.1 примітки до ст.364, п.1 ч.І ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1-2 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 10-11, 16, 20 Закону України «Про міліцію», був службовою особою, яка здійснює функції представника органу виконавчої влади та постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням владних та організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій.

ОСОБА_4 , обіймаючи постійно з 09.07.2012 року, посаду тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника відділу міліції громадської безпеки Ульяновський РВ УМВС України Кіровоградській області, являючись відповідно до ч.І-З ст.18 Кримінального кодексу України та п.1 примітки ст.364, п.1 ч.І ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1-2 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 10-11, 16, 20, Закону України «Про міліцію», представником влади, а саме державного озброєного органу виконавчої влади України - міліції, відповідно до Закону України № 5 65-XII від 20.12.1990 року «Про міліцію» (зі змінами і доповненнями) та посадової інструкції мав відповідні обов`язки.

Таким чином, відповідно до ч.І-З ст.18 Кримінального кодексу України та п.1 примітки до ст.364 КК України, п.1 ч.І ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст. 1 -2 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1, 10-11, 16, 20, Закону України «Про міліцію», ОСОБА_4 був службовою особою, яка здійснює функції представника органу виконавчої влади та обіймає посаду, пов`язану з виконанням владних, організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Являючись службовою особою, наділеною функціями представника влади на постійній основі - працівником правоохоронного органу, відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_4 зобов`язаний був захищати життя, здоров`я, свободи і законні інтереси громадян, запобігати правопорушенням, припиняти їх та виконувати адміністративні стягнення.

Працюючи тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника відділу начальника міліції громадської безпеки Ульяновського РВ УМВС України в Кіровоградській області, він вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам, яке виразилось у підриві авторитету правоохоронного органу, дискредитації конституційних засад діяльності державного органу виконавчої влади, передбачених ст.19 Конституції України, дискредитації державного органу виконавчої влади, підриву престижу працівника правоохоронного органу, дезорганізації нормальної роботи правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про міліцію» до обов`язків працівників міліції входить, зокрема, приймати рішення про накладення адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання у випадках, передбачених законом; виконувати в межах своєї компетенції кримінальні покарання та адміністративні стягнення; виконувати у передбачених законодавством випадках і в межах своєї компетенції постанови прокурора, слідчого, рішення слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

В порушення вказаних норм закону ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, що потягло невиконання постанов Ульяновського районного суду Кіровоградської області про застосування до правопорушників адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту та підриву таким чином авторитету та престижу правоохоронного органу міліції, хоча повинен був та міг передбачити зазначені наслідки.

Згідно ст.. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили , можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, які зазначені в ч.2 цієї статті.

Нововиявлені обставини- це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили , і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі , що не відповідають об`єктивній дійсності .

Нововиявленими слід вважати обставини , які :

1)об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи ;

2)які не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі;

наявність обох цих умов для визнання обставин нововиявленими є обов`язковою.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд вироку Гайворонського районного суду від 08.06.2015 року за нововиявленими обставинами, заявник як нововиявлену обставину вказує Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» № 1261-V-II від 13.04.2014 року , який набрав чинності 04.06.2014 року , у п.3 примітки до ст.. 364 КК України були внесені зміни , а саме п.3 викладено в новій редакції , відповідно до якої істотною у ст..ст. 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в 100 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Заявник вважає, що йому стали відомі ці зміни як істотні обставини справи після ухвалення вироку та набрання ним чинності, тобто 08.07.2015 року , які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду справи . Але як працівник правоохоронних органів, що мав вищу юридичну освіту він мав би знати про цей Закон, перш ніж написати заяву про застосування до нього ЗУ «Про амністію».

Крім того , про існування Закону України № 1261-V-II від 13.04.2014 року не могло бути невідомо суду та хоч одному учаснику судового процесу .

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

Факти неправильної оцінки доказів, неправильного застосування закону, призначення несправедливого покарання не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, що має місце в даному випадку . Переконання ОСОБА_4 , що Закон України № 1261-V-II від 13.04.2014 року є нововиявленою обставиною є помилковим, оскільки суперечить вимогам ст.. 459 КПК України . Дія цього Закону поширюється на злочини та суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, які були вчинені після набрання чинності цим Законом .

Отже, на час винесення вироку відносно ОСОБА_4 мало бути відомо про набрання чинності зазначеним законом і вказані в заяві обставини не є нововиявленими, а тому подана ним заява задоволенню не підлягає .

Керуючись ст..ст. 376, 459, 460, 461, 462, 463, 464, 466, 467, КПК України , суд,

У Х В А Л И В :
В задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2015 року за нововиявленими обставинами та закриття кримінального провадження відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1