Справа № 513/940/15-к
Провадження № 1-кп/513/7/16
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2015 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись на західній околиці с. Плахтіївка Саратського району Одеської області, на ґрунті виниклих неприязних відносин, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, умисно, наніс йому один удар рукою, стиснутою в кулак, в область обличчя (підборіддя), чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: забою м`яких тканин нижньої щелепи, садна на шкірі підборіддя, крововиливу у слизову оболонку нижньої губи, розриву слизової оболонки ясен у ділянці 1 та 2 зубів справа та зліва на нижній щелепі, підвивиху 1 та 2 зубів справа та зліва на нижній щелепі, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 51 від 19.07.2016 року не були небезпечними для життя, при звичайному перебігу спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день) і за даним критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, оскільки ударив потерпілого з метою захисту. Пояснив, що 16 травня 2015 року приблизно о 17 годині разом з ОСОБА_7 на автомобілі останнього «Ніва Шевролет» він проїжджав повз пасовища, розташованого за с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, і побачив, що потерпілий з разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 косили там сіно. Оскільки в 2014 році він косив сіно на цьому ж місці, тому він попросив ОСОБА_11 зупинити автомобіль, вийшов з нього, підійшов до потерпілого і сказав: «Куди ти лізеш, хіба мало землі». Потерпілий відповів нецензурною лайкою. Між ними виникла сварка і через декілька хвилин він та ОСОБА_12 поїхали з цього місця в с.Плахтіївка Саратського району Одеської області. По дорозі він зателефонував своєму батькові ОСОБА_13 і повідомив, що на пасовищі косять сіно. Вони під`їхали додому до ОСОБА_14 , де на той момент знаходився ОСОБА_13 , вказані особи теж сіли в автомобіль «Ніва Шевролет» і всі разом приблизно через півгодини повернулись на пасовище. Казімов Сеймур зупинив свій автомобіль. Він ( ОСОБА_6 ) вийшов з автомобіля і підійшов до ОСОБА_4 , який схопив його правою рукою за ліву руку. У відповідь він ударив потерпілого кулаком в обличчя, від чого останній впав на землю. Позов потерпілого не визнав, тому що вважає, що потерпілий був у нетверезому стані та спровокував його.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що 16 травня 2015 року після обіду за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 він разом із батьком обвинуваченого ОСОБА_13 ремонтували трактор. Приблизно о 17 годині 15 хвилин на автомобілі «Ніва Шевролет», за кермом якого був ОСОБА_12 , приїхав ОСОБА_6 . Він та ОСОБА_13 також сіли в зазначений автомобіль і поїхали на пасовище, розташоване на околиці с. Плахтіївка Саратського району, «розібратися» з потерпілим та іншими хлопцями, які косили там сіно. Коли вони приїхали на місце, ОСОБА_12 зупинив свій автомобіль «Ніва Шевролет» і ОСОБА_6 вийшов з автомобіля. Потерпілий ОСОБА_4 взяв обвинуваченого за руки і утримував. Після чого ОСОБА_6 ударив потерпілого, куди точно він не замітив, бо удар був блискавичним. Від удару потерпілий впав на землю, потім піднявся і вони з обвинуваченим схопили один одного за одежу. Він (свідок) їх розборонив.

Свідок ОСОБА_13 з приводу обставин поїздки на пасовище 16 травня 2015 року дав аналогічні пояснення. Крім того, показав, що коли він, його син ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на автомобілі останнього приїхали на пасовище, то він одразу «взяв» ОСОБА_8 і відійшов з ним в сторону «розібратися», вони поговорили на підвищених тонах і він ударив ОСОБА_8 . Після цього він побачив, що ОСОБА_4 сидів біля автомобіля, закривши обличчя руками, з рота в нього текла кров, а обвинувачений ОСОБА_6 в цей час стояв біля потерпілого.

Свідок ОСОБА_15 дав аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що в травні 2015 року, точно дату вона не пам`ятає, її чоловік ОСОБА_6 , прийшов ввечері додому і розповів, що ОСОБА_4 з іншими хлопцями косили сіно на тому місці, де він ( ОСОБА_6 ) кожен рік косив сіно. Він поїхав «розбиратися». ОСОБА_4 хотів нанести йому удар кулаком, але ОСОБА_6 наніс вдарив потерпілого кулаком в обличчя.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в травні 2015 року він поїхав з ОСОБА_17 на пасовище накосити сіно худобі. На тому ж місці сіно косили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . Через деякий час приїхав ОСОБА_6 з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Він, ОСОБА_14 та ОСОБА_17 розбирались між собою. Коли свідок повернувся, то побачив, що ОСОБА_4 сидів біля автомобіля, закривши обличчя руками, з рота в нього текла кров. ОСОБА_6 стояв поряд з потерпілим, який сказав, що ОСОБА_6 його вдарив.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали аналогічні пояснення.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 16 травня 2015 року на пасовищі, розташованому за с.Плахтіївка Саратського району, він косив сіно разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Приблизно о 17 годині разом із ОСОБА_7 на автомобілі останнього приїхав ОСОБА_18 і сказав, що він не має права косити тут сіно. Після цього ОСОБА_18 поїхав, а приблизно о 17 годині 30 хвилин повернувся разом із своїм батьком, ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 та ОСОБА_19 на автомобілі останнього. Обвинуваченого за руки він не хапав і не обзивав. ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів в обличчя, як він вважає кастетом, та спричинив йому тілесні ушкодження. Унаслідок чого він був на лікарняному з 19 травня 2015 року по 10 червня 2015 року. З 08 по 10 червня 2015 року він перебував на лікуванні в ДУ «Інститут стоматології НАМН України", де йому видалили чотири зуба. Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди (а.с.27) потерпілий зменшив і просив стягнути з обвинуваченого на свою користь лише витрати на лікування в Інституті стоматології на загальну суму 15000 гривень, позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 гривень просив залишити без розгляду.

Вина обвинуваченого також підтверджується:

витягом з кримінального провадження № 0000283 від 18 травня 2015 року (а.с. 82) та протоколом прийняття заяви потерпілого про те, що 16 травня 2015 року на пасовищі, розташованому на західній околиці с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.с.83);

заявою потерпілого ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень (а.с.85);

протоколом проведення слідчого експерименту від 16 липня 2014 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_6 показав та розповів, яким чином він наніс удар кулаком правої руки ОСОБА_4 в область обличчя. Від удару ОСОБА_4 присів навпочіпки та почав витирати рота, бо пішла кров (а.с.100-101);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 , під час якого він розповів та показав, яким чином ОСОБА_6 наніс йому один удар рукою, стиснутою в кулак, в нижню щелепу (а.с.105-106);.

Згідно висновку № 51 від 19 липня 2016 року комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 16.05.2015 року отримав наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканин нижньої щелепи, садна на шкірі підборіддя, крововилив у слизову оболонку нижньої губи, розрив слизової оболонки ясен у ділянці 1 та 2 зубів справа та зліва на нижній щелепі, підвивих 1 та 2 зубів справа та зліва на нижній щелепі. Вказані ушкодження не були небезпечними для життя, при звичайному перебігу спричиняють короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 3 тижнів (21 день) і за даним критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Діагноз «перелом альвеолярного відростку нижньої щелепи» у ОСОБА_4 не підтверджується об`єктивними даними (даними рентгенографії) і згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Ушкодження ОСОБА_4 спричинені в результаті травматичної дії тупого предмета у ділянку нижньої щелепи потерпілого у передньо-задньому напрямку. Ідентифікаційні особливості травмуючого предмета в ушкодженнях не відобразилися (а.с.154-166).

Висновки судово-медичних експертиз № 92 від 28 травня 2015 року та № 129 від 24 липня 2015 року (додаткової), згідно яких внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості (а.с.93-94, 103-104), суд відкидає, тому що дані висновки спростовується висновком № 51 від 19 липня 2016 року комісійної судово-медичної експертизи, згідно якого «діагноз «перелом альвеолярного відростку нижньої щелепи» у ОСОБА_4 не підтверджується об`єктивними даними (даними рентгенографії) і згідно п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Тривалість лікування ОСОБА_4 обумовлена не тяжкістю самої травми, а випадковими обставинами (практикою лікарів ЦРЛ, пізнім звертанням до Інституту стоматології) та наявністю хронічних запальних процесів пародонту (а.с.154-166).

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого про те, що він діяв в стані необхідної оборони, а також твердження захисника ОСОБА_5 про те, що обвинувачений з необережності заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, бо не ударив останнього, а відштовхнув його кулаком від себе. Зазначені твердження спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Суд також відкидає пояснення потерпілого ОСОБА_4 в тій частині, що обвинувачений ударив його декілька разів кастетом, тому що ці пояснення не знайшли об`єктивного підтвердження.

Аналізуючи досліджені докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а тому приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину доказана, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання: обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, позитивно характеризується за бувшим місцем роботи та за місцем проживання, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває; в даний час не працює, не має джерела доходів; має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Активне сприяння розкриттю злочину суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому суд вважає необхідним на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього під час іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 2,3 ч.1 ст.76 КК України.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 15000 гривень належить залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 15000 гривень підлягає частковому задоволенню в сумі 14990 гривень 60 копійок, тому що згідно фіскальних чеків (а.с.25) саме таку суму потерпілий сплатив за лікування в ДУ «Інститут стоматології НАМН України».

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 2, 3 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 під час іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 14990 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 60 копійок. В задоволенні решти позову відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 гривень залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1