Єдиний унікальний номер 242/3312/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1094/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 ( далі прокурора ) на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2016р., яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, який проживає у АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців,
за участю прокурора ОСОБА_7
Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2016р. ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців.

Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 10.02.2016р. близько о 02.15 год., перебуваючи в гостях у своєї бабусі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла пішла відпочивати у спальну кімнату, діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, з зальної кімнати викрав телевізор марки «LG», загальною вартістю 821 грн. 23 коп., вакуумний пилосос марки «LG» модель VC5A1STU загальною вартістю 554 грн. 05 коп., які належать ОСОБА_9 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись надалі викраденим на власний розсуд.

Внаслідок крадіжки потерпілій ОСОБА_9 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1375 грн. 28 коп.

Крім того, 17.02.2016р. близько о 15 год. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 за адресою проживання ОСОБА_11 , а саме: АДРЕСА_3 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в зальній кімнаті, скориставшись тим, що ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 вийшли в коридор, переконавшись, що його дії нікому не відомі та за ним ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, з меблевої стінки викрав жіночий гаманець червоного кольору з грошовими коштами у сумі 2800 грн., які належать ОСОБА_11 , після чого з викраденим з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись надалі викраденим на власний розсуд.

Внаслідок крадіжки потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2800 грн.

Крім того, 18.02.2016р. о 12.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, прийшов за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вказаній квартирі, а саме у зальній кімнаті, ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_11 з проханням надати йому мобільний телефон марки «Lenovo» модель А398Т, немов би для здійснення дзвінка, обіцяючи повернути мобільний телефон, але завідомо не збираючись цього робити. Після заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_8 став імітувати дзвінок іншому абоненту та вийшов до коридору нібито розмовляючи, запевнивши ОСОБА_11 , що поверне телефон після розмови, і таким чином умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів вищевказаним мобільним телефоном, вартістю 904 грн. 96 коп., що належить ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зник.

Внаслідок шахрайства потерпілій ОСОБА_11 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 904 грн. 96 коп.

Крім того, 20.02.2016р. о 22.00 год., обвинувачений ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, знаходячись біля магазину «Лікер» за адресою: м. Селидове Донецької області вул. К. Маркса, 33а, звернувся до свого знайомого ОСОБА_12 , який знаходився поруч, з проханням передати йому мобільний телефон марки «Lenovo» модель IdealPhone S920, немов би для здійснення дзвінка, обіцяючи повернути мобільний телефон, але завідомо не збираючись цього робити. Після заволодіння мобільним телефоном, ОСОБА_8 попросив потерпілого почекати на нього біля магазину «Лікер», при цьому сам пішов з місця вчинення злочину, і таким чином умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів вищевказаним мобільним телефоном, вартістю 2090 грн. 96 коп., що належить ОСОБА_12 .

Внаслідок шахрайства потерпілому ОСОБА_12 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2090 грн. 96 коп.

Зазначений вирок суду оскаржений прокурором, в апеляційній скарзі прокурор:

-вважає вирок суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає зміні, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому ОСОБА_13 остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України;

-прохає змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_8 виключивши з резолютивної частини вироку призначення остаточного покарання ОСОБА_8 на підставі ст. ст. 71 КК України та ухвалити вирок Апеляційного суду Донецької області від 02.03.2016р. до самостійного виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Як видно з апеляційної скарги прокурора фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України ним не оскаржуються, він не згодний з вироком суду першої інстанції тільки в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2016р. тільки в межах апеляційних вимог.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому злочини 10.02.2016р., 17.02.2016р., 18.02.2016р., 20.02.2016р., покарання за вчинення яких призначено ОСОБА_8 із застосуванням ст. 71, 72 КК України, тобто з частковим приєднанням покарання, яке не відбуте ним за вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.03.2016р.

Вироком Апеляційного суду Донецької області від 02.03.2016р., ОСОБА_8 засуджений за ст. ст. 190 ч.1, 185 ч.2, 213 ч.1, 75,76 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки з іспитовим строком один рік.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому злочини до ухвалення вироку Апеляційного суду Донецької області від 02.03.2016р.

Проте, суд першої інстанції при призначені ОСОБА_8 остаточного покарання, не врахував те, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 71 КК України, який не підлягав застосуванню, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому вирок суду першої інстанції підлягає зміні.

Крім того, на підставі ч.5 ст. 72 КК України колегія суддів зараховує обвинуваченому ОСОБА_8 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.07.2016р. по 13.10.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, тобто 100 днів х 2 = 200 днів.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст. 405, 407, 418 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_5 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2016р., яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2016р., в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

- за ст. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на один рік;

- за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на два роки;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Вирок Апеляційного суду Донецької області від 02.03.2016р. відносно ОСОБА_8 , яким він засуджений за ст. ст. 190 ч.1, 185 ч.2, 213 ч.1, 75,76 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на три роки з іспитовим строком один рік, виконувати самостійно.

В іншій частині вирок Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2016р., відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 06.07.2016р. по 13.10.2016р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 200 ( (двісті )днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.