Справа № 496/1861/16-к
Провадження № 1-кп/496/157/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року місто Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Першотравневе Комінтернівського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

-11.06.2015 року Балтським районним судом Одеської області по ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року, більш точної дати слідством не встановлено, біля 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 та на якій на той час ніхто не проживав, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне заволодіння майном, яке належить ОСОБА_6 , вступив в злочинну змову зі ОСОБА_5 , з яким проникли через неогороджену ділянку городу до подвір`я за вищевказаною адресою.
Знаходячись на подвір`ї домоволодіння, переконавшись в таємності своїх дій, ОСОБА_4 відкрив незачинені двері господарського приміщення та разом з ОСОБА_5 проникли до нього, звідки викрали два латуні перила від ліжка, розміром 1,5*0,8 м, загальною вартістю 400 гривень та чавуну плиту для готування їжі, вартістю 500 гривень, які знаходились на підлозі, а всього на суму 900 гривень.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим матеріальний збиток на суму 900 гривень.
Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих їм злочинах визнали повністю та підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаялись, не заперечували проти розгляду кримінального провадження щодо них в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за його відсутності.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до сховища.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, роль та участь кожного у скоєнні кримінального правопорушення, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд відносить щире каяття, що виявилось у тому, що вони як під час досудового розслідування, так і під час судового слідства, повно, детально та послідовно розповіли про обставини вчинення ними кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи із принципу призначення покарання необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження можливості вчинення ним нових злочинів, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем мешкання характеризується задовільно, в силу ст. 89 КК України не судимий, а тому суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі винного.

Виходячи із принципу призначення покарання необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження можливості вчинення ним нових злочинів, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем мешкання характеризується задовільно, вчинив аналогічний навмисний злочин у період відбуття іспитового строку, а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Разом з цим, оскільки ОСОБА_5 скоїв нове кримінальне правопорушення у період відбування покарання призначеного йому вироком Балтського районного суду Одеської області від 11.06.2015 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 рік, остаточне покарання за сукупністю вироків йому підлягає призначенню, у відповідності з ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, не відбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 підлягає обчисленню з 30.06.2016 року.

Потерпілий ОСОБА_6 під час кримінального провадження до початку судового розгляду не заявляв цивільний позов про стягнення матеріальної та/або моральної шкоди з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які вчинили суспільно небезпечне діяння.
Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Також до обвинувального акту не долучались матеріали кримінального провадження № 0000737 від 19.05.2016 року.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування, у вигляді домашнього арешту скасувати.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного йому вироком Балтського районного суду Одеської області від 11.06.2015 року, та остаточно до відбуття визначити 4 роки позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 30.06.2016 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 під час досудового слідства, у вигляді домашнього арешту змінити на тримання під вартою в ОСІ м.Одеси до вступу вироку в законну силу. Взяти під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1