11-кп/775/276/2016(м)
220/235/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження №0001103 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Времівка Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, раніше судимого: 30.01.2006 року Ворошиловським районним судом міста Донецька за ст.ст.185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 13.07.2007 року Калінінським районним судом міста Донецька за ст.ст.121 ч.2, 71 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 12.10.2015 року за відбуттям покарання, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 351,84 гривні.

Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду 21 грудня 2015 року приблизно об 11 годині, знаходячись в смт Велика Новосілка Донецької області, ОСОБА_6 зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , після чого за пропозицією ОСОБА_6 вони направились за місцем проживання останнього в АДРЕСА_2 , де в приміщенні літньої кухні почали вживати спиртні напої. Приблизно о 16 годині в ході розпиття спиртного між вказаними особами на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, став штовхати ОСОБА_7 в область тулуба, голови, обличчя та наніс не менше 3 ударів кулаками обох рук (почергово) ОСОБА_7 в область обличчя. В цей час в конфлікт втрутилась мати ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_6 припинив свої дії та вказані особи направились до приміщення кухні будинку, розташованого на вказаному подвір`ї, де продовжили вживати спиртні напої. Приблизно через тридцять хвилин між ними знову поновився конфлікт та ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кухні будинку, діючи умисно, на фунті неприязних відносин, продовжуючи реалізацію свого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, узявши в руки фрагмент дерев`яної дошки, яка знаходилась в приміщенні будинку, та наніс нею не менше 3 ударів в область голови та рук ОСОБА_7 , у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гострої закритої черепно-мозкової травми: множинні садна, підшкірні крововиливи на обличчі, рану правої виличної області, відкритий перелом кісток носу, субкон`юктивальні крововиливи обох очей, гематоми обох вушних раковин, рану середньої третини лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день); набряк, припухлість лівого променево- зап`ясткового суглоба, крайовий перелом шиловидного відростка лівої променевої кістки без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, з тривалим розладом здоров`я, строком понад З тижні. Після того, як в конфлікт знову втрутилась ОСОБА_8 , ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії.

11 грудня 2015 року приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 знаходився в приміщенні магазину «Дана», розташованому в селі Времівка Великоновосілківського району Донецької області. Виходячи з приміщення магазину ОСОБА_6 , приблизно в 3 метрах від вхідних дверей, на землі побачив сірникову коробку та думаючи, що у вказаній коробці знаходяться сірники ОСОБА_6 підняв вказану коробку з землі, відкривши її виявив, що у ній знаходиться речовина рослинного походження, зеленого кольору у подрібненому вигляді, зрозумівши, що ця речовина є коноплею, ОСОБА_6 знайдену коробку поклав до своєї кишені, після чого переніс з собою за місцем свого мешкання для подальшого особистого вживання без мети збуту.

15 лютого 2016 року приблизно о 22 годині за місцем мешкання ОСОБА_6 прибули співробітники поліції та в ході збору матеріалу за повідомленням було виявлено речовину рослинного походження, масою 6,41 г., яка згідно експертизи №186 від 23.02.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить - 5,81 г., яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав у приміщенні свого будинку без мети збуту.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності його винуватості та кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу, за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. Посилається на те, що суд належним чином не врахував дані про його особу, який щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, має на утриманні мати похилого віку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, був зроблений на підставі його свідчень, а провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України. З урахуванням цього суд першої інстанції встановив фактичні обставини провадження та кваліфікував його дії за ч.1 ст.309, ч.1 ст.122 КК України.

А тому висновки суду щодо фактичних обставин провадження, винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 і правильності кваліфікації його дій, які не оскаржувалися в апеляційній скарзі, згідно до ч.2 ст.394, ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів обвинуваченого про призначення йому надто суворого покарання, то колегія суддів вважає, що вони не є обґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином врахував самі обставини вчинених злочинів, їх ступінь тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого, який будучи неодноразово судимим, в тому числі й за вчинення тяжкого злочину, через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив два злочини, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно. Також судом враховане як щире каяття, так й обставини, що обтяжують покарання: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів. На думку колегії суддів суд першої інстанції призначив Дервішу покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України й підстав призначення більш м`якого покарання, як на це вказує обвинувачений в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області