Єдиний унікальний номер 226/878/16-к Номер провадження 11-кп/775/1006/2016

В И Р О К
Іменем України
Колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
25 жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області на вирок Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одружений, дітей не має, раніше не засуджувався, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтиметься для реєстрації у кримінально-виконавчій інспекції.
в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у тому, що у порушення приписів постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року, якими заборонено мати громадянам без відповідного дозволу будь-яку зброю і боєприпаси, 31 січня 2016 року у вечірній час доби, точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, разом з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 10 по вул. Примакова м. Покровська (Красноармійська) Донецької області, побачили автомобіль по типу мікроавтобус, пофарбований фарбою захисного кольору, який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду поблизу вищевказаного будинку. Після цього, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 надали допомогу невстановленим особам, які перебували у салоні вказаного автомобілю у камуфльованому одязі та внаслідок подяки ці особи дозволили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 взяти будь-яке майно з свого автомобілю. ОСОБА_6 , подивившись в салон вищевказаного автомобілю, побачив там бойові припаси, які вирішив незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, придбати, шляхом одержання як подарунок. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання бойових припасів, одержаних як подарунок, ОСОБА_6 попросив ОСОБА_7 допомогти йому перенести бойові припаси, а саме: дві реактивні протитанкові гранати РПГ - 22, шість гранат РКГ - 3ЕМ, сімнадцять ручних гранат Ф-1, тисячу вісімдесят патронів калібру 5,45 мм та чотириста сорок патронів калібру 7,62 мм, від вказаного автомобілю до лавки, яка знаходилась неподалік. У цей час, до лавки підійшов ОСОБА_8 , якого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 попросили допомогти перенести бойові припаси до салону автомобілю ОСОБА_6 , марки ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1 , на якому в подальшому ОСОБА_6 перевіз їх до будинку АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_9 та у той же день, у вечірній час, ОСОБА_6 знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, вирішив незаконно придбані ним бойові припаси покласти на територію зазначеного домоволодіння на зберігання. Після чого разом із ОСОБА_7 вирив яму у ґрунті, у яку поклав бойові припаси та в подальшому незаконно, не маючи на те відповідного дозволу, зберігав їх у вказаному місці для власних потреб.

В принесеній на вирок суду першої інстанції апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні із посиланням на те, що вирок стосовно ОСОБА_6 не законним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, а злочини зазначеної категорії становлять підвищену суспільну небезпеку.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала доводи принесеної апеляційної скарги та просила про її задоволення, обвинуваченого ОСОБА_6 який заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора та просив про залишення вироку суду першої інстанції без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину за наведених у вироку суду першої інстанції доведена сукупністю об`єктивних доказів, встановлених на досудовому слідстві та досліджених під час судового розгляду, визнавалась обвинуваченим на досудовому слідстві, судовому розгляді та не оскаржується у апеляційній скарзі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1. ст. 263 КК України кваліфіковані вірно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Тому вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку в цій частині не переглядається.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри кримінального покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вину у скоєному злочину визнав у повному обсязі та щиросердно покаявся, що є обставиною яка пом`якшує покарання.

Обставини які обтяжують його покарання відсутні.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_6 міру кримінального покарання у вигляді позбавлення волі.

ОСОБА_6 є особою молодого віку, внаслідок його дій тяжких наслідків громадській безпеці не спричинено, а тому колегія суддів вважає за можливе призначити покарання у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

З урахуванням наведених фактичних обставин колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому не вважає за можливе призначення покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407,409 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Димитровського міського суду Донецької області від 05 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України в частині призначення кримінального покарання - скасувати.

Ухвалити новий вирок яким ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили негайно після його проголошення.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня його проголошення.

Колегія суддів: