Справа №505/2325/15-к
Пр. №1-кп/505/33/16 р.
ВИРОК
21.04.2016 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, військовозобов`язаного,
-обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Котовського міськрайсуду, Одеської області від 15 травня 2009 року ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 16 березня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_4 в період з 18.08.2014 року по 10.03.2015 року, не маючи постійної роботи, не виконував покладені на нього рішення суду обов`язки, при цьому на облік у Державний центр зайнятості для влаштування на офіційну роботу не став, а після постановки на облік 10.03.2015 року у Державному центрі зайнятості, про вказаний факт ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області не повідомив, та з отриманих в якості допомоги по безробіттю коштів аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 не сплачував, що свідчить про те, що він злісно ухилявся від сплати аліментів, знаючи при цьому, що існує борг у розмірі 8505 гривень 08 копійок.
Таким чином, з 18.08.2014 року по 01.05.2015 року він злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, внаслідок чого за вказаний проміжуток часу утворилась заборгованість на загальну суму 8505 гривень 08 копійок, що сукупно складає суму виплат більше ніж за 6 місяців відповідних платежів.
В судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення. Суду показав, що дійсно згідно рішення Котовського міськрайсуду, Одеської області від 15 травня 2009 року зобов`язаний платити аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на утримання свого сина, який є інвалідом, та хворіє дитячим церебральним паралічем і епілепсією. Однак, із серпня 2014 року він не працює та не сплачує аліменти на утримання сина, в результаті чого у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Він хоч і стояв на обліку у Державному центрі зайнятості та отримав кошти в якості допомоги по безробіттю, однак з них також не сплачував аліменти. Більше п`яти років він не бачив сина, який мешкає з колишньою дружиною в м. Котовськ, Одеської області. Також він не приймав участь у вихованні та не надавав кошти на лікування сина інваліда більше п`яти років. Заборгованість по аліментах в сумі 8505,08 грн. він визнає та погасить коли зможе влаштуватись на роботу.
Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що за рішенням Котовського міськрайонного суду, Одеської області від 15 травня 2009 року стягнуто із ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16 травня 2009 року. Однак ОСОБА_4 аліменти не сплачує з серпня 2014 року, продуктами харчування, ліками та одягом дитину не забезпечував, в результаті чого утворилась заборгованість в загальній сумі 8505 гривень 08 копійок. Більше п`яти років ОСОБА_4 не спілкується з дитиною, яка є інвалідом та хворіє ДЦП та епілепсією.
Покази ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
В зв`язку з повним визнанням ОСОБА_4 своєї вини, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, суд дійшов висновку про повне підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні зазначених судом діянь, і суд його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 - позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.
Обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд в діях останнього не вбачає.
Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , а також думки прокурора, потерпілої, щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим й достатнім для його виправлення.
Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового слідства не обирався.
Керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_7