Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/142/16-к
В И Р О К
Іменем України

03 червня 2016 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000150 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який не працює, неодружений, на утриманні нікого не має, раніше судимий:
- 29.11.2011 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком 1 рік;
- 31.07.2014 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 2 роки, на підставі ухвали Гребінківського районного суду від 03.07.2015 року, іспитовий строк відмінений та направлений в місця позбавлення волі на 4 роки,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:

На початку січня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , через вікно, проник до будинку ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав кухонний кут, вартістю 1000 грн., холодильник «Індезіт», вартістю 800 грн., боллер, вартістю 800 грн., ванну із змішувачем, вартістю 1200 та 270 грн., тобто на суму 1470 грн., п`ять кухонних шаф, вартістю по 250 грн., тобто на суму 1250 грн., чугунну плиту в зборі, вартістю 700 грн., супутникову антену, вартістю 250 грн., настінну вішалку, вартістю 60 грн., після чого шляхом вільного доступу, проник до приміщення сараю, який знаходиться на території даного господарства, звідки також таємно викрав чугунну плиту в зборі, вартістю 700 грн. та дві вішалки, вартістю по 60 грн., тобто на суму 120 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 7150 гривень, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, в період часу з 08 по 10 січня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, проник до приміщення сараю ОСОБА_6 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав порожній газовий балон, вартістю 435 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також, 10 лютого 2015 року, в період часу з 10 по 15 годину, обвинувачений ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, проник до приміщення будинку ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_3 , звідки діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав мобільний телефон « LG» типу «розкладушка», вартістю 2000 грн., із зарядним пристроєм до нього, вартістю 40 грн., в якому знаходилася сім-карта мобільного оператора «Мтс», вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 20 грн., який на той час знаходився в прихожій кімнаті, та який належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2070 гривень, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 20 березня 2015 року, близько 04 години, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, проник до приміщення сараю ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_3 , звідки діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав акумулятор, вартістю 450 грн., двохколісний візок типу «кравчучка», вартістю 200 грн., колінчастий вал до автомобіля «Москвич», вартістю 670 грн., електроподовжувач, довжиною 8 м., вартістю 90 грн., електроподовжувач, довжиною 4 м., вартістю 40 грн., електроподовжувач, довжиною 3м., вартістю 30 грн., які належать ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1480 гривень, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також, в кінці березня 2015 року, ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_4 , із горища будинку, діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав 50 м 3-х жильного мідного кабеля, загальною вартістю 1000 грн, який знаходився на горищі будинку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, в період часу з 23 по 25 квітня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу проник на територію домогосподарства ОСОБА_11 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де із приміщення незачиненого сараю, діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав алюмінієвий лист, вартістю 200 грн., металеві запчастини та побутовий метал, який знаходився в дерев`яному ящику, загальною масою 50 кг., вартістю по 2,9 грн/кг., тобто на суму 145 грн., дві металеві бочки до пральний машин, по 10 кг кожна, вартістю по 2,9 грн/кг., тобто на суму 58 грн., два двигуна до пральних машин, вартістю по 300 грн., тобто на суму 600 грн., металевий ящик, вартістю 400 грн., лопату, вартістю 200 грн., пристрій для вспушування землі, вартістю 370 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1973 гривень, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також, в середині травня 2015 року, в післяобідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Жовтневе Гребінківського району, біля господарства ОСОБА_12 , по АДРЕСА_5 , діючи умисно, повторно та протиправно, пообіцявши потерпілому повернути велосипед, таким чином зловживаючи довірою останнього, заволодів його велосипедом «Україна», вартістю 2000 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, в ніч на 08.06.2015 року, ОСОБА_4 , через вікно, проник до будинку ОСОБА_11 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , звідки діючи умисно, повторно та протиправно, таємно викрав 5 ікон «Богородиня із дитиною та Ісус Христос», розміром 25х22 см, вартістю по 235 грн, тобто на суму 1175 грн.; 4 ікони «Пантелеймон Цілитель», розміром 21х17 см., вартістю по 125 грн., тобто на суму 500 грн; 1 ікону «Ісус Христос», розміром 21х17 см., вартістю 160 грн., кадило, вартістю 400 грн., підсвічник на дві свічки з основою лика Ісуса Христа, вартістю 150 грн,, ємність для свічки, вартістю 95 грн, монети радянських часів, загальною масою 300 г на загальну суму 1000 грн., автоматику до душової кабіни, вартістю 1800 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 5280 грн., а заволоділи майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається. Від дачі показань відмовився.
Судовий розгляд справи, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, проводився без участі потерпілих із урахуванням їх заяв про небажання брати участь у судовому розгляді та думки інших учасників провадження за участі представника потерпілої ОСОБА_11 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, представник потерпілої, прокурор також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що вчинені: на початку січня 2015 року, скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення; з 08 по 10 січня 2015 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення; 10 лютого 2015 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, поєднане з проникненням у житло; 20 березня 2015 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення; з 23 по 25 квітня 2015 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення; 08 червня 2015 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, поєднане з проникненням у житло, а його дії слід кваліфікувати за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України; в кінці березня 2015 року скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
Водночас, своїми умисними діями, що вчинені в середині травня 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що вчинено повторно, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема, кількість епізодів злочинної діяльності у кожному кримінальному правопорушенні, а також особу винного, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше судимий, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має.
Крім того, суд при призначенні покарання враховує у якості обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Водночас, не знаходить підстав для врахування у якості обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів, на який посилається прокурор. З огляду на положення ч. 4 ст. 67 КК України, згідно якої, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України.
Призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України, суд враховує крім обставин, що пом`якшують покарання, кількість злочинів, що входять до сукупності, те, що вони пов`язані між собою, однак утворюють реальну сукупність, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, та застосовує принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 не відбув покарання згідно вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.07.2014 року, відповідного до якого засуджений до 4 роки позбавлення волі. Кримінальні правопорушенні у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 вчиняв на початку січня 2015 року, з 8 по 10 січня 2015 року, 10 лютого 2015 року, 20 березня 2015 року, в кінці березня 2015 року, з 23 по 25 квітня 2015 року, в середині травня 2015 року, 08 червня 2015 року, тобто, після постановлення вироку Пирятинським районним судом Полтавської області від 31.07.2014 року. А тому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.07.2014 року.
Обираючи принцип призначення остаточного покарання суд виходить із наявності пом`якшуючих покарання обставин, а також даних про особу обвинуваченого.
До того ж, обвинувачений згідно ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 28.01.2016 року з метою судового розгляду даного кримінального провадження був переведений до Полтавської установи виконання покарань (№ 23) з 05.02.2016 року, а тому відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк відбування покарання строк його перебування у Полтавській установі виконання покарань (№ 23) у зв`язку із даним кримінальним провадженням з 05.02.2016 року по 03.06.2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Потерпіла особа ОСОБА_11 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням: 18 918 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. Обвинувачений як цивільний відповідач в судовому засіданні позов визнав.
Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Зважаючи на те, що обставини обвинувачення доказують заподіяння шкоди ОСОБА_4 потерпілій особі ОСОБА_11 , суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення і сума завданої шкоди підлягає до стягнення з обвинуваченого.
Речові докази: шість фрагментів скла із речовиною червоного кольору та зразок крові ОСОБА_4 передані на зберігання до вирішення питання по суті до кімнати зберігання речових доказів при Гребінківському ВП ГУНП в Полтавській області відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.
Процесуальні витрати в розмірі 491 грн. 04 коп. на проведення експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Підстав у застосуванні запобіжного заходу щодо обвинуваченого не має.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
- за ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 31.07.2014 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 місяць.
Строк відбування покарання рахувати з 03.07.2015 року.
На підставі абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його перебування в установі попереднього ув`язнення у зв`язку із судовим розглядом даного кримінального провадження з 05.02.2016 року по 03.06.2016 року включно з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази - шість фрагментів скла із речовиною червоного кольору та зразок крові ОСОБА_4 знищити.
Стягнути із ОСОБА_4 процесуальні витрати в розмірі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн. 04 коп. на проведення експертизи на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1