Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/8/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.03.2016 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000141 за апеляційною скаргою заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2015 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Григориопіль, Григориопільського району, Республіки Молдова, українця, громадянина України, не одруженого, середня-технічна освіта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2015 року, за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

визнано винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі ст.76 КК України протягом іспитового строку покладено на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи. Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в кримінальному провадженні в сумі 984грн.
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2015 року - виконується самостійно.
Інші учасники судового розгляду:
Прокурор - ОСОБА_8 ,

Обвинувачений ОСОБА_7 ,.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним за таємне викрадення чудого майна, вчинено повторно, за наступних обставин:

28.12.2014 року близько 06:00 год., ОСОБА_7 , знаходився в кімнаті № 705, в якій проживає разом з ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 і звернув свою увагу на комп`ютер, монітор та клавіатуру до нього, належний ОСОБА_10 , які стояли у вказаній кімнаті.
Маючи та реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_7 , з корисливого мотиву, з метою наживи; впевнився, що його дії є непоміченими, таємно викрав з кімнати монітор «Asus», вартістю 550 грн., процесор «СoolerMaster Elite 334», вартістю 1 386 грн. та клавіатуру «Chicony KB-0108», вартістю 97,50 грн.
З місця вчинення злочину ОСОБА_7 зник, викраденими майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 2 033,50 грн.
У апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покрання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та засудити:

- за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставіст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обовязків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України вирок Леініського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2015 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, виконувати самостійно. В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.05.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. Всупереч зазначеним вимогам суд І інстанції, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , не призначив остаточне покарання з сукупністю злочинів з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2014 року, тобто не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги прокурора та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.
Відповідно до ч.1 ст.404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, що ніким з учасників процесу не оскаржується.
Доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального закону та не призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України є слушними.
Відповідно ч.ч.1-3 ст.70 КК України визначають порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.
Згідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Вимоги ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покрань не підлягають і виконуються самостійно.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 01.04.2015 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.1 ст.190 КК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні вироку судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, оскільки при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 хоч формально і були дотримані вимоги процесуального закону, але ані в мотивувальній, а ні в резолютивній частині вироку не зазначено підстав для виконання вироку Ленінського районного суду від 01.04.2015 року самостійно.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є суттєвим порушенням закону України при призначенні обвинуваченому покарання, вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, за яким ОСОБА_7 необхідно призначити покарання відповідно до вимог, передбачених ч.4 ст.70 КК України.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, колегія суддів, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує дані про особу обвинуваченого який позитивно характеризується за місцем навчання, у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, займається суспільно корисною працею.
Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини що обтяжують покарання не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає за можливе призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст..75 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області - задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 6 травня 2015 р. щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання - 1 рік позбавлення волі.
Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ч.4 ст.70, ч.3 ст.72 КК України вирок Ленінського районного суду м. Кіровграда від 01 квітня 2015 р., яким ОСОБА_7 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, виконувати самостійно.
Запобіжний захід, тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 скасувати. Звільнити ОСОБА_7 під варти, в залі суду - негайно
В решті вирок суду - залишити без змін.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції.

Судді: підписи
Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2