УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із прокуратури Приморського району м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0004834 від 24.06.2015 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бендери Молдови, громадянина України, без визначеного місця проживання, раніше засудженого:
- вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2006 року за ч. 3 ст. 185, ст. 96 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяця, звільненого 07.04.2007 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 14.11.2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 2 роки;
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2011 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільненого 14.03.2012 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2014 року за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки згідно ст.75 КК України,
- обвинуваченого за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого

адвоката - ОСОБА_5 ,
перекладача - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

В порядку ст.331 КПК України суд поставив перед учасниками судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , так як продовжують існувати раніше зазначені ризики, та заперечувала проти зміни запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився із думкою захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те, що він раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не має постійного місця мешкання та реєстрації в м. Одесі, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3 - 5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст.197 КПК України, суд приходить до висновку, що доцільно продовжити на 60 днів строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Обставин, передбачених ч. 2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 1450 грн. ? 20 = 29 000 грн., так як застава у іншому розмірі не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що немає законних підстав для зміни запобіжного заходу указаному обвинуваченому, так як на теперішній час суд вважає, що інша міра запобіжного заходу не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177,178,182,183,197,331,371,372,392 КПК України (2012 року), суд
УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відхилити.

Міру раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області вважати продовженою строком на 60 /шістдесят/ днів. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 обчислюється з 22.06.2016 р. і припиняє свою дію 21.08.2016 р.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 29 000 /двадцять дев`ять тисяч/ грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області із призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 , провадження по справі 1-кп/522/70/16.

Обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 (два) місяці, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Суддя: ОСОБА_1 .

22.06.2016