АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1935/16 Справа № 199/4706/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
23 лютого 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
засудженого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у виді четирьох років одного місяця позбавлення волі .
За апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , самого обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2016 року.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційних скаргах:
- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним, внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Суд не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні, активно сприяв розкриттю злочину, щиро покаявся у скоєному, належне потерпілій майно повернув, реальної майнової шкоди не заподіяв.
Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу та допустивши окреме виконання вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року.
- обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним, внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості. Суд при призначенні покарання не взяв до уваги дані про його особу, а саме те, що до моменту затримання він працював, у нього на утриманні знаходиться мати-інвалід.
Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити більш м`яке покарання.
Вироком суду ОСОБА_6 , визнаний винним та засуджений за те, що будучи раніше судимим, в тому числі за злочин проти власності, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, 16 червня 2016 року приблизно о 15.55 год. прийшов на територію гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», розташованого поблизу будинку № 138 по вулиці Саперній в місті Дніпропетровську, де побачив приміщення гаражу № НОМЕР_1 . Діючи таємно, з корисливих мотивів, підійшов до воріт та гвинтовим ключем, який був у нього з собою, відкрив ворота, та проник до гаражу звідки викрав чуже майно, а саме: шини автомобільні марки «Mihelim» у кількості двох штук, вартістю 3000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_9 .. Далі ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення намагався втекти, проте був затриманий охороною гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», тобто він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак закінчити свій злочинний намір йому не вдалося з причин, які не залежали від його волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та обвинуваченого ОСОБА_6 , просив задовольнити, вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді штрафу, а вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2016 року виконувати самостійно, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок суду залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого та захисника без задоволення, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційних скаргах, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.
Колегією суддів перевірена обґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_6 .
У відповідності до ст.65 КК України при призначенні покарання, суд повинен в повній мірі враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєний злочин, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше перебував на обліку в центрі обліку бездомних громадян, раніше судимий та має не зняту та непогашену судимість.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд правильно визнав повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_6 перевіркою матеріалів справи судом не встановлено.
Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого проте, що судом не враховані ті обставини, що до моменту затримання він працював а також те, що на його утриманні перебуває мати-інвалід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки будь-яких документів на підтвердження цих обставаин в матеріалах кримінального провадження не міститься.
Таким чином, судом були враховані всі обставини справи, на які посилаються в апеляційних скаргах захисник та обвинувачений, і хоча майно потерпілому повернуто, і реальної майнової шкоди діями обвинуваченого не заподіяно, однак зважаючи на те, що
ОСОБА_6 раніще був судимий і за попереднім вироком йому призначено покарання з випробуванням, яке він повністю не відбув та вчинив злочин в період іспитового строку, колегія суддів вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі на підставі ст.71 КК України за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання з мотивів, зазначених в апеляціях, колегія суддів не вбачає.
Порушень в ході досудового слідства та у судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404,405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , самого обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3