Єдиний унікальний номер 227/3940/15-к
Номер провадження 11-кп/775/323/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут приміщенні Апеляційного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, за апеляційними скаргами прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_6 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, не судимого, одруженого, пенсіонера, працюючого в філії «Добропільське енергопідприємство» «ШУ Добропільське ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» на посаді слюсаря підземного налагоджувальної ланки, мешкає в АДРЕСА_1

виправдано за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, цивільний позов прокурора Добропільської міжрайонної прокуратури в інтересах КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» до ОСОБА_8 про стягнення коштів, витрачених на лікування залишені без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду встановлено наступне.

ОСОБА_8 , 14.11.2014р., приблизно о 22 годині 00 хвилин, в м. Добропілля Донецької області, знаходячись на сходовій площі під`їзду 3 поверху, біля квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , з метою завдання останньому тілесних ушкоджень, рукою умисно наніс ОСОБА_6 один удар в область обличчя з права. Від завданого удару ОСОБА_6 впав, а ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, ще наніс ОСОБА_6 не менше 7 ударів руками і ногами по обличчю та тілу.

В результаті умисних дій ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_6 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна тім`яної області ліворуч, садна області міжбрів`я, синця спинки носа, рани слизової оболонки верхньої губи зліва, садна задньої поверхні шиї в нижній третині, садна задньої поверхні грудної клітки, синця правої бокової поверхні грудної клітки, струсу головного мозку та перелому кісток носа, які у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як таких, що потребували для свого лікування строк більше ніж 6, але не більше 21 дня.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 125 ч.2 КК України, як спричинення потерпілому ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження, з короткочасний розлад здоров`я.

Між тим, судом встановлено, що обвинувачений Шнуренко14.11.2014р., приблизно о 22:30 год., за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: садна тім`яної області ліворуч, садна області міжбрів`я, синця спинки носа, рани слизової оболонки верхньої губи зліва, садна задньої поверхні шиї в нижній третині, садна задньої поверхні грудної клітки, синця правої бокової поверхні грудної клітки, струсу головного мозку та перелому кісток носа.

З урахуванням добутих доказів по справі, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_8 в даній ситуації були правомірними та виправданими з огляду на положення ч.1 ст.36 КК України, оскільки були здійснені ними під час існування підстав для захисту себе та своєї родини і за своєю природою були абсолютно співмірними та достатніми в тій існуючий обстановці для негайного відвернення посягання і водночас відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, що виключає склад злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та тягне за собою виправдання обвинуваченого, на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, через відсутність в його діях складу злочину.

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2015р. ОСОБА_8 виправдано за ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_6 подав апеляцію в якій просив виправдувальний вирок скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді одного року виправних робіт, цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 2122грн. 15коп. та моральної шкоди в розмірі 10000грн. задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в апеляційній скарзі просив скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дану позицію обґрунтував тим, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції не були належним чином дослідженні та оцінені докази, які у своїй сукупності беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_8 , що призвело до прийняття передчасного та необґрунтованого рішення про його виправдання.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора та потерпілого ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційних скарг, вважали, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, просили його скасувати. При цьому потерпілий вказав на те, що він примирився з обвинуваченим, виправданого ОСОБА_10 та його захисника, які відстоювали законність та обґрунтованість вироку, просили залишити його без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вищевказані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.407, 412, 415 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення кримінально процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст..94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доках з точки зору належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Положеннями п.1 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, що у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає доводи обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Однак суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінально процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та ухвалення вироку.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 14.11.2014р. він рано ліг спати. Прокинувся від сильного шуму, стуку у вхідні двері, який супроводжувався нецензурною лайкою та погрозами. Вийшовши до коридору та побачив, що біля двері стоїть його дружина та дочка із маленьким онуком на руках, які сказали, що не знають хто це може стукати у двері. Відчинивши двері, обвинувачений побачив потерпілого ОСОБА_6 , свого сусіда зверху, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, кричав образи. Обвинувачений спробував заспокоїти ОСОБА_6 , однак, останній в агресивному стані його відштовхнув, та пройшов до квартири в коридор, продовжуючи висловлювати погрози на адресу дружини ОСОБА_8 , після чого між обвинуваченим та потерпілим зав`язалася бійка, в ході якої вони штовхалися, розмахували руками, боролися тощо. В даний момент в коридорі були лише вони вдвох. Далі обвинувачений виштовхав потерпілого до вхідних дверей та штовхнув його із квартири лівою рукою в область грудей, а правою в область обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на підлогу під`їзду. Обвинувачений, закриваючи двері, бачив як потерпілий підіймається з підлоги, в цей час як раз спускалася сходами з 4 поверху дружина потерпілого, яка кричала, що викличе міліцію. Вона також перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Після чого, обвинувачений зачинив двері та пішов заспокоювати своїх дружину та доньку. Через деякий час дружина ОСОБА_11 також кричала образи зі свого балкону поверхом вище. Через хвилин 15-20, за викликом потерпілого, приїхали співробітники міліції, відібрали у учасників пояснення з приводу того, що сталося. Як в подальшому стало відомо обвинуваченому, приводом для приходу потерпілого з метою з`ясування стосунків було СМС повідомлення образливого характеру, яке дружина обвинуваченого направила дружині потерпілого, оскільки останні шумно себе поводили. Внаслідок дій потерпілого було пошкоджено вхідні двері обвинуваченого, в які він бив ногами, а сам обвинувачений мав синці на тілі. З цього приводу обвинувачений відразу не став звертатися до міліції, оскільки пожалів потерпілого як свого сусіда. А у вересні 2015 року він звернувся, у зв`язку із аналогічним зверненням потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 14.11.2014р. близько 22:00 -22:15 год., він знаходився вдома, випивши декілька пляшок пива, разом із дружиною, коли останній надійшло СМС повідомлення від дружини обвинуваченого ОСОБА_8 образливого змісту. Оскільки це вже було не вперше, потерпілий вирішив спуститися до сусіда ОСОБА_8 та зобов`язати його видалити ї номери телефонів та більше їм не дзвонити та не телефонувати. Спустившись до на поверх нижче, до квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає обвинувачений разом із сім`єю, потерпілий почав стукати в двері даної квартири, щоб йому відчинили, спочатку руками, а в подальшому ногою по нижній частині двері, потім сильніше. При цьому потерпілий також кричав. Після чого двері відчинив ОСОБА_8 та відразу вдарив ОСОБА_6 кулаком в обличчя, від чого останній відразу впав на підлогу, а обвинувачений продовжив його бити по різних частинах тіла, не зважаючи на прохання потерпілого зупинитися. На крик потерпілого прийшла його дружина, яка також просила ОСОБА_8 зупинитися, спробувала відтягнути обвинуваченого від потерпілого, однак обвинувачений її відштовхнув та продовжив бити ОСОБА_6 . Далі дружина ОСОБА_6 все ж таки відтягнули потерпілого, надала йому першу допомогу, а саме допомогла зупинити кров з носу, викликала наряд міліції, через своїх рідних. Швидку не викликали, оскільки був поганий зв`язок, за медичною допомогою звернулися наступного дня до приватної лікарні, а в подальшому оформлював листок непрацездатності в місцевій поліклініці. Потерпілий додатково пояснив, що до квартири обвинуваченого він не заходив, отримавши від нього удар в обличчя відразу, як відчинилися двері. В цей момент на сходовому майданчику нікого, крім них, не було, лише вже коли потерпілий лежав на підлозі була присутня дружина потерпілого. До цього інциденту жодних конфліктів із обвинуваченим у потерпілого не було. Були напружені стосунки із його дружиною, однак, все обмежувалося усними сварками, без застосування фізичної сили.

Згідно постанови слідчого Добропільського відділення поліції Красноармійського відділу поліції Головному управління Національної поліції в Донецькій області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2015 року за № 0001606 закрито за відсутністю в діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, так як прямий намір на незаконне проникнення до житла ОСОБА_8 відсутній.

Свідок ОСОБА_11 , яка є дружиною потерпілого, пояснювала, що 14.11.2014р. близько 22:00-22:15 год., вона знаходилася вдома, разом із чоловіком, коли їй, вже не вперше, надійшло СМС повідомлення від дружини обвинуваченого ОСОБА_8 образливого змісту. ОСОБА_6 вирішив піти до сусідів розібратися та припинити подальші образи таким чином. Спустившись на поверх вниз, до сусідів, він почав стукати, що чула свідок. Свідкові, для того щоб вийти з квартири потрібно було одягнутися, а тому вона вийшла не разом із своїм чоловіком. Виходячи з квартири, свідок почула як відчинилися двері, удар та звук падіння. Швидко спустившись вниз, вона побачила свого чоловіка, який лежав на підлозі, скрутившись, а ОСОБА_8 наносив йому удари ногами та руками. Одяг потерпілого та місце біля нього було в крові. Вона намагалася відтягнути чоловіка, це їй вдалося, але не зразу, під час цього ОСОБА_8 відштовхнув її та не сильно вдарив в плече. В цей момент піднялася сусідка з другого поверху, яка зробила зауваження ОСОБА_8 щодо його дій у відношенні свідка ОСОБА_11 . Після цього ними було викликано міліцію. Також свідок пояснила, що під час побиття її чоловіка обвинуваченим в під`їзді, більш нікого, крім неї та сусідки, яка піднялася пізніше, не було, а двері до квартири ОСОБА_8 були зачинені.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №224, на підставі судово-медичного огляду ОСОБА_6 , 1985р.н., вивчення наданих документів, при огляді і зверненні за медичною допомогою у нього були виявлені наступні пошкодження: садно тім`яної області ліворуч, садно області міжбрів`я, синець спинки носа, рана слизової оболонки верхньої губи зліва, садно задньої поверхні шиї в нижній третині, садно задньої поверхні грудної клітки, синець правій боковій поверхні грудної клітки, струс головного мозку, перелом кісток носа, які утворилися від ударної дії тупих предметів, можливо, в зазначений термін и за вказаних обставин. Садно тім`яної області ліворуч, садно області міжбрів`я, синець спинки носа, рана слизової оболонки верхньої губи зліва, струс головного мозку, перелом кісток носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як вимагають для свого лікування термін понад 6, але не більше 21 дня. Садна задньої поверхні грудної клітки, синець правій бічній поверхні грудної клітки відносяться до легких тілесних ушкоджень. Кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, вказують на те, що ОСОБА_6 було нанесено не менше 8 впливів травмуючими предметами.

Обґрунтовуючи свої висновки про невинуватість виправданого у вчиненні інкримінованого злочину, суд також послався на показання свідків, письмові докази.

Аналіз викладених доказів в їх сукупності вказує на те, що ОСОБА_8 , 14.11.2014р., приблизно о 22 годині 00 хвилин, в м. Добропілля Донецької області, знаходячись на сходовій площі під`їзду 3 поверху, біля квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ним та ОСОБА_6 , з метою завдання останньому тілесних ушкоджень, умисно спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно роз`яснень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. «Про судову практику у справах про необхідну оборону» вбачається, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Між тим, із доказів наведених у вироку свідчить, що між сусідами - обвинуваченим ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_6 , раніше виникли неприязні відносини. 14.11.2014р. близько 22:00 -22:15 год., потерпілий з дружиною знаходився у дома та випивав спиртні напої, коли останній надійшло СМС повідомлення від дружини обвинуваченого ОСОБА_8 образливого змісту. Тобто виникла конфліктна ситуація. Потерпілий намагався від обвинуваченого ОСОБА_8 видалити їх номери телефонів та більше їм не телефонувати. З цією метою він намагався щоб сусіді відкрили двері. Обвинувачений ОСОБА_10 знаходячись з потерпілим в раніше неприязних відносинах, з метою завдання останньому тілесних ушкоджень, умисно спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

При встановлених колегією суддів обставин в діях обвинуваченого ОСОБА_8 нема підстав вважати, що він діяв в межах необхідної оборони.

Пункт 2 частини 1 статті 409 КПК України визначає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому статтями 420, 421 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції лише за скаргою сторони обвинувачення, якщо в ній наведені відповідні підстави, скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок в разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Одночасно в ст.407 КПК України вказано, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін; змінити вирок або ухвалу; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Тобто, законодавець визначив, що суд апеляційної інстанції, окрім іншого, має право залишити вирок місцевого суду без зміни, або скасувати його з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції чи постановити свій вирок. Свій вирок суд апеляційної інстанції уповноважений ухвалити лише погіршивши становище особи. Одночасно за змістом статей 409, 420 КПК України вбачається, право суду скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав неповноти судового розгляду; невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, яким, окрім іншого, може бути таке порушення, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 не може вважатися законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх належність, допустимість, достовірність та достатність, перевірити інші доводи, викладені в апеляції прокурора, зокрема щодо необґрунтованості виправдання ОСОБА_8 , та відповідно до вимог ст.370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись вимогами ст.ст.376, 405, 407, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.12.2015 року яким виправдано ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у той же суд але в іншому складі суддів.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді