643/9073/15-к;
1-кп/643/138/16

В И Р О К
Именем Украины
04 березня 2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду обвинувальний акт кримінального провадження відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого малолітню дитину, 2014 року народження, не працюючого, раніше судимого 18.07.2007р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 08.07.2008р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ст.. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 13.06.2009р. за відбуттям покарання; 18.04.2011р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.2 ст. 186, 395 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 30.09.2013р. умовно-достроково на 1 рік 6 місяців, 24 дні, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,-
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 28.04.2000р. Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 206 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від покарання на підставі ст. 45 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 21.06.2001р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 14, 43 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.03.2003р. за відбуттям строку покарання; 14.12.2004р. Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 08.11.2008р. за відбуттям строку покарання; 27.06.2012р. Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 07.09.2012р. за відбуттям строку покарання; 11.06.2015р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 05.02.2015р. біля 19.55 за попередньою змовою і в групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я ОСОБА_9 , маючи спільний намір на таємне викрадення чужого май на з гаражних боксів, діючи з корисливих мотивів, прибули до гаражного кооперативу «Стріла», розташованого за адресою: м. Харків, Вологодський в`їзд, 42, разом із заздалегідь заготовленими для відкриття замикаючих пристроїв інструментами, а саме, фомкою, викруткою, плоскогубцями.
Після чого, за допомогою вищевказаних предметів, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_9 , демонтувала навісний замок на гаражному боксі № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , а ОСОБА_6 у цей час, згідно раніше розподілених ролей, спостерігав за оточуючою обстановкою. Відчинивши гаражний бокс, дані особи проникли до приміщення зазначеного гаражного боксу, з якого підготовили на винос два спортивні велосипеди фірми «Apollo Sari» і «Fort Acio».
Продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_6 разом із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 , аналогічним шляхом проникли біля 20.05 до приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_11 . Із зазначеного гаражного боксу вони таємне викрали належне ОСОБА_12 майно, а саме, 17 комплектів поршнів до а/м «ВАЗ», що не були у користуванні; поршень на а/м «Перемога» і радіатор на а/м «Москвич», фрагменти автомобільних дротів, загальною вагою приблизно 3кг. І кисневий редуктор «БКО-25-2», які перебували у використанні і не представляють для потерпілого матеріальної цінності. Зазначене майно поклали у сумки і мішок, які знайшли у гаражному боксі та погрузили на раніше підготовлені велосипеди, які знаходились у гаражному боксі № НОМЕР_1 .
Після чого з викраденим майном дані особи покинули територію гаражного кооперативу «Стріла», чим спричинили своїми діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 6287грн. Даним майном ОСОБА_6 і невстановлена в ході досудового слідства особа, розпорядились на власний розсуд.
Крім того, 19.03.2015р. о 19.30 ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходились біля магазину «Білорусь Продукт», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 55, де всередині побачили раніше незнайому їм ОСОБА_13 та відсутність покупців, після чого у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням фізичного насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, а також з проникненням у приміщення. При цьому, спільники розробили план, згідно якого ОСОБА_7 повинен разом із ОСОБА_6 зайти в середину даного магазину та, закривши очі ОСОБА_13 , відкрито викрасти чуже майно, а невстановлена особа повинна була знаходитися біля дверей в магазин та не пропускати всередину сторонніх осіб під приводом закритого магазину.
Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 згідно розробленого плану проникли у вищевказаний магазин, де ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_13 та почав вимагати гроші, на що ОСОБА_13 стала кричати та говорити, щоб він вийшов з магазину, на що він не відреагував та наніс удар кулаком в обличчя, тим самим застосувавши фізичне насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я, від чого остання впала на підлогу на спину, чим спричинив фізичну біль, згідно висновку судово-медичної експертизи, згідно даних медичної документації яких-небудь видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 встановлено не було, у зв`язку з чим ступінь тяжкості не визначалась. В цей час невстановлена особа знаходилась біля дверей магазину з зовнішньої сторони та виконувала дії згідно розробленого плану. Через кілька хвилин ОСОБА_7 почав утримувати лівою рукою рот ОСОБА_13 , щоб вона не кричала, після чого припинив утримувати її та, коли ОСОБА_13 знаходилась в положенні сидячи на підлозі, почав її нахиляти обличчям до підлоги, тим самим застосувавши фізичне насилля, що не є небезпечним для життя та здоров`я. В цей час ОСОБА_6 відкрито викрав ноутбук «НР-650» вартістю 2244грн. та грошима в сумі 350грн., що знаходились у коробці за прилавком, що належали потерпілому ОСОБА_14 , якого на момент вчинення кримінального правопорушення у приміщенні магазину не було, а також майно ОСОБА_13 , а саме, гроші в сумі 650грн., мобільний телефон «Самсунг GТ-Е1195» вартістю 299грн. зі стартовим пакетом оператора «Київстар» вартістю 10грн., сумкою вартістю 90грн., гаманцем вартістю 40грн.
Після цього, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 та невстановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на загальну суму 2594грн., а потерпілій ОСОБА_13 1089грн.
ОСОБА_6 свою провину за епізодом крадіжці 05.02.2015р. із гаражних боксів велосипедів ОСОБА_10 та автомобільних запчастин, що належать ОСОБА_12 , визнав повністю, не оспорював фактичних обставин викладених в обвинувальному акті, тому суд зі згодою усіх учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільно обраної позиції обвинуваченого ОСОБА_6 , визнав недоцільним дослідження доказів за епізодом від 05.02.2015р.
Дії ОСОБА_6 за епізодом від 05.02.2015р. кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.
Далі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, визнали частково, при цьому, не спростовуючи обставин вчинення злочину 19.03.2015р. в частині відкритого викрадення майна потерпілих із вказаного магазину, поєднаного з насиллям відносно ОСОБА_13 , за попередньою змовою, однак вважають, що їх дії невірно кваліфіковані за ознакою «проникнення у приміщення», т.я. магазин працював і його двері були відкриті. Між тим, обвинувачені, кожний окремо, не спростували факту того, що на перебуваючи вулиці, побачивши продавця магазину, яка одна перебувала в його приміщенні, у них виник план щодо пограбування з розподіленням ролей грабежу. Позовні вимоги потерпілих визнали повністю, в скоєному покаялись.
Суд, дослідивши та проаналізувавши наданні докази, прийшов до висновку про наявність та доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інкримінованому злочину,передбаченому ч. 3 ст. 186 КК України, що мав місця 19.03.2015р., що виходить із наступного.
Так, із показань потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що 19.03.2015р. близько 19.45 працюючи продавцем, готувалась зачиняти магазин, здавала касу. Раптом «залетів» високий молодий чоловік, якого в подальшому впізнала і той назвався « ОСОБА_15 », за ним відразу інший, а потім дізналась, що ОСОБА_6 . На питання, що потрібно, ОСОБА_7 відповів «Не кричи!», від його удару в область голови, стала падати та вдарилась спиною, втратила свідомість, а прийдя до тями, відчула і побачила, що ОСОБА_7 своєю рукою тримав її за шию, іншій молодий чоловік, який шукав гроші, запитуючи про них у ОСОБА_13 . Остання зрозуміла, що це пограбування. Обвинувачені забрали гроші із каси та ті, що належать неї, а також сумку, мобільний телефон та ноутбук господаря магазину. Уходячи, одягли на її голову светр та зв`язали ноги фартухом. Позовні вимоги підтримала та просила стягнути солідарно з кожного обвинуваченого вчинену шкоду.
Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що 19.03.2015р. у вечорі подзвонила реалізатор магазину ОСОБА_13 , яка перебувала на робочому місці та сповістила, що у магазин зайшли чоловіки, один із яких її штовхнув за прилавок, потім викрали ноутбук, сумку з речами та грошима, гроші із каси. У зв`язку зі станом здоров`я, ОСОБА_13 викликала ШМД.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.06.2015р., в ході якого потерпіла ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 19.03.2015р. скоїв відносно неї грабіж.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.04.2015р., в ході якого потерпіла ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 19.03.2015р. заволоділа її майном.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2015р., в ході якого ОСОБА_6 показав та розповів, як останній з ОСОБА_7 та іншої особою, 19.03.2015р. здійснили відкрите пограбування магазину.
Фототаблицею до протоколу слідчого експерименту.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2015р. в ході якого ОСОБА_7 показав та розповів про обставини пограбування магазину, продавця.
Висновком товарознавчої експертизи № 171 від 27.05.2015р. про вартість викраденого майна в розмірі 2683грн.
Доводи обвинувачених що в їх діях відсутня така ознака кваліфікації їх дій, як проникнення до приміщення, суд вважає необґрунтованими та помилковими, оскільки встановлені факти і самостійні ствердження обвинувачених про те, що намір на пограбування виник на вулиці, після того, як побачили продавця одну у магазині, домовились про дії кожного із учасників грабежу до входження до приміщення магазину, залишили невстановлену особу біля магазину тощо.
Отже, обвинувачені, зараннє обумовившись, розподіливши ролі між собою, незаконно вторглися у приміщення магазину з метою викрадення майна і при цьому, не має значення, яким способом проникли до магазину, тобто діяли з прямим, єдиним умислом, направленим на грабіж, який виник до входження до магазину, а тому, їх дії вірно кваліфіковані за ознакою проникнення до іншого приміщення.
Посилання захисту на те, що магазин, де працювала потерпіла і відносно якої скоєний злочин, виглядає як кіоск і не може розглядатися як «приміщення», суд вважає надуманим, оскільки поняття приміщення є різного роду споруди,будови, в яких постійно чи тимчасово знаходиться майно, отже, магазин чи кіоск «Білоруський Продукт», куди вторглися обвинувачені 19.03.2015р. з метою грабежу, абсолютно не має значення для кваліфікації дій і підпадає під ознаки приміщення.
Таким чином, суд вважає, що дії кожного обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину доведені, а зайнята позиція щодо непогодження з вищевказаною кваліфікаційною ознакою грабежу, суд відноситься критично та розцінює як зайняту лінію захисту і небажання нести відповідальність за скоєння тяжкого, корисливого злочину.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насиллям, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, скоєне за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, скоєне повторно,
При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинувачених, що обидва раніше неодноразово судимі за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, що вказує на факт того, що обвинувачені відповідних висновків для себе не зробили і знов стали на шлях вчинення корисливих злочинів. Суд враховує те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на обліках у лікарях нарколога та психіатра не перебувають, не працюють, що ОСОБА_6 має малолітню дитину ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не зважаючи на часткове визнання провини, в скоєному обидва покаялись.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги вище встановлене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повинно бути призначено покарання в межах санкції статей, за якими притягаються, кожний окремо, до кримінальної відповідальності, при цьому, ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, а ОСОБА_7 із застосуванням правил ч.4 ст. 70 КК України із частковим зарахуванням покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2015р., у вигляді позбавлення волі, оскільки суд вважає, що перевиховання обвинувачених неможливо без ізоляції від суспільства.
Потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 позовні вимоги не заявлені.
Потерпілим ОСОБА_14 заявлений позов в розмірі 4500грн. та потерпілою ОСОБА_13 на суму 5000грн., які суд вважає такими, що підлягають задоволенню.
По справі є судові витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи в сумі 245,51грн., сплату яких суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_6 .
Долю речових доказів, суд вирішує в порядку положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому наступне покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України шляхом частково зарахування покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.06.2015р., остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 26.04.2015р., зарахувавши до покарання строк тримання під вартою з 26.04.2015р. до оголошення вироком судом, керуючись правилами ч. 5 ст. 72 КК України.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 24.04.2015р., зарахувавши до покарання строк тримання під вартою з 24.04.2015р., керуючись правилами ч.5 ст. 72 КК України.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання цим вироком законної сили, залишити без зміни у виді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_14 задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот)грн.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_13 задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч)грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в розмірі 245 (двісті сорок п`ять)грн., 52 коп.
Речові докази: коробка к ноутбуку «НР-650», що перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_14 та коробку до мобільного телефону «Самсунг GТ-Е1195», що перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_13 вважати повернутими законним власникам.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1