н/п 1-кп/490/184/2016
ВИРОК
31 травня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, Миколаївської області, українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої, місце проживання АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України,
Сторони судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: захисник ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3
ОСОБА_3 при спільному проживанні з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судове провадження щодо якого зупинене до його розшуку (Т4 а.с. 76,77), за місцем тимчасового проживання АДРЕСА_2 ., в період з червня 2013 року по 24 серпня 2013 року, з метою примусити свого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинити дії, що суперечать його волі, обумовленої віковими особливостями психологічного розвитку, а також для забезпечення бажаної для них поведінки дитини у подальшому, вступили між собою в злочинну змову, та умисно, систематично, заподіювали дитині сильний фізичний біль, фізичні та моральні страждання шляхом нанесення побоїв мучення та інших насильницьких дій.
Так, упродовж кількох місяців, з початку липня 2013 року до 24.08.2013 року, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою покарання малолітнього ОСОБА_8 за дрібні провини із застосуванням ременя та невстановленого тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, систематично спричиняла беззахисному та безпорадному, внаслідок віку та розвитку, своєму малолітньому сину ОСОБА_8 , численні (точної кількості досудовим розслідуванням не встановлено) тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості в області голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок.
Загалом потерпілому ОСОБА_8 було нанесено не менше 40 ударів в різні частини голови, тулубу та кінцівок.
Продовжуючи реалізовувати свій намір, спрямований на покарання малолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , за дрібні провини, а також для забезпечення бажаної для них поведінки дитини у подальшому, у період часу з початку липня 2013 року до 24.08.2013року, умисно, систематично, завдала останньому, шляхом використання палаючих цигарок та окропу, внаслідок дії високої температури - полум`я та термічного впливу, численні тілесні ушкодження у вигляді термічних ушкоджень шкіряних покровів в області черева, правого стегна, правого колінного суглобу, грудної клітини, сідниць, кистей обох рук, завдаючи дитині сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань.
В момент нанесення малолітньому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень останній відчуваючи сильний фізичний біль, фізичні і моральні страждання, як міг, відповідно до свого малолітнього віку, намагався захиститись від нанесення йому побоїв прикриваючись руками, про що свідчать виявлені на його тілі синці та садна на передпліччі, тильній поверхні правої та лівої кистей рук.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України вину не визнала, суду показала, що в лютому 2013р. познайомилася з ОСОБА_7 , і вони разом із її малолітнім сином ОСОБА_9 стали спільно проживати у будинку її матері за адресою: АДРЕСА_1 . З 06 червня 2013 року вони стали проживати окремо від її матері, в найманій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . З того часу, зі своєю матір`ю спілкувалась рідко, склалися неприязні відносини. На початку серпня 2013 року у ОСОБА_7 виникли фінансові труднощі, на ґрунті чого змінилося його відношення до неї, та її малолітнього сина ОСОБА_9 . ОСОБА_7 почав бити її і карати малолітнього ОСОБА_9 , обмежувати та контролювати її пересування, обмежувати її спілкування з іншими людьми. До міліції про побиття її і сина не зверталася, знаходячись в публічних місцях не використовувала можливість повідомити про насильство над нею та її дитиною, своїй матері та іншим особам, про це не розповідала, розірвати стосунки з ОСОБА_7 боялася. В показаннях вказувала, що самостійно належно займалася вихованням сина, читала йому книжки, вивчала з ним абетку, привчала до загальних життєвих навичок. Ніколи сина не наказувала, не била. Він був розвинутим, слухняним малюком. На початку серпня вперше побачила у дитини 2 опіки на ніжці, появу яких ОСОБА_7 , пояснив, внаслідок опіку окропом. Проте, як вказує обвинувачена, такі обставини її не здивували, враховуючи особливості поведінки її малолітнього сина. В подальшому, точної дати не пам`ятає, у малолітнього ОСОБА_9 з`являлися нові синці та опіки. Медичну допомогу надавала самостійно, до лікарів не зверталася, від опіків застосовувала мазі. Вказувала, що всі пошкодження малолітньому ОСОБА_9 наносив ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер.
Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, її винуватість повністю підтверджується зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами в їх сукупності.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що обвинувачена є її донькою. З ОСОБА_7 , познайомилася на ринку, де працювала у його сестри реалізатором. З березня 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 стали спільно проживати у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Стосунки в них були різними, ОСОБА_7 міг вдарити ОСОБА_10 , часто вживав алкогольні напої, курив "траву". Вона була проти їх відносин і постійно з ним сварилася. Через такі обставини ОСОБА_3 зібрала речі і з малолітнім сином ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , покинули її будинок в невідомому їй напрямку. З того часу з донькою не спілкувалася, телефон її був вимкнутий, місце проживання їх не знала, через реалізаторів на ринку дізналася що вони проживають у трьох у найманій квартирі.
Розвиток малолітнього ОСОБА_9 потерпіла охарактеризувала наступним, к трьом рокам міг чітко висловлюватися, був слухняним, між тим, до цього часу носив підгузники. ОСОБА_9 декілька разів збігав із дому до парку ім. ОСОБА_12 , ОСОБА_10 за це його карала, проводила з ним бесіди.
Про тілесні ушкодження у ОСОБА_9 дізналася лише після його смерті. ОСОБА_10 розповіла, що тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від окропу, який він вилив на себе, опіки від цигарок які ОСОБА_7 , тушив об нього.
ОСОБА_3 потерпіла охарактеризувала як, вільну, самостійну, не агресивну, за характером вольову, якщо б хотіла, то змогла би піти від ОСОБА_7 , або зупинити його дії, він до неї прислуховувався. Вважає що ОСОБА_10 має відповідати за злочин але разом із ОСОБА_7 .
Так, свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що працювала у обвинуваченої та її співмешканця ОСОБА_7 продавцем. Родину ОСОБА_14 знає років п`ять. Коли ОСОБА_3 з ОСОБА_7 стали проживати окремо, вона також приходила до них в гості. Приблизно за тиждень до смерті була в гостях у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у день народження ОСОБА_9 . Звернула увагу, що у ОСОБА_9 були опіки на руці, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 сказали, що ОСОБА_9 ламає цигарки, і вони таким способом його наказують. До цього на обличчі ОСОБА_9 бачила сінець під оком, на що ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_9 бігав та вдарився на сходах. Крім цього, зі слів ОСОБА_3 їй відомо, що малолітній ОСОБА_9 втікав із дому, за що ОСОБА_10 била його ременем, щоб провчити. З ОСОБА_15 зустрічалася часто, остання ніколи не скаржилась на ОСОБА_11 . ОСОБА_3 побитою ніколи не бачила. Про те, що ОСОБА_11 б`є дитину ОСОБА_10 ніколи не говорила. Одного разу була свідком того, що ОСОБА_11 кричав на ОСОБА_9 , на що ОСОБА_10 йому зробила зауваження та сказала, що на свою дитину може кричати тільки вона.
Свідок ОСОБА_16 , суду повідомила, що в літку 2013 року більш точного часу не пам`ятає, на ринку біля зупинки громадського транспорту по вул. Декабристів, ріг пр. Леніна в м. Миколаєві її увагу привернула дитина з його матір`ю ОСОБА_15 , яких зустрічала декілька разів на тиждень. Хлопчик був побитий, його тіло було вкрито синцями, подряпинами. Був одягнутий не по сезону, задля приховування синців, заляканий, поводив себе тихо, виконував накази матері. В липні вона бачила, що мати прикриває обличчя хлопчика дорослими сонцезахисними окулярами, щоб прикрити величезну гематому на обличчі з правої сторони. В кінці липня бачила, як мати вела хлопця за руку, а його рука була перемотана якимось поясом, схожим на пояс від халату. Кожного разу здавалося що синців становиться більше. Крім цього, свідок на той час звернула увагу на маму, яка мала звичайний охайний вигляд, без побоїв.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що працює продавцем в магазині розташованого по пр. Леніна та вул. Декабристів в м. Миколаєві, поряд із магазином, знаходиться торгівельний намет із продажу фруктів. Декілька разів в літку 2013 року до торгівельного намету приїжджала ОСОБА_3 із малолітньою дитиною, який був увесь в синцях. У час який точно не пам`ятає, до неї зверталися працівники служби у справах дітей, які просили негайно повідомити їх, коли з`явиться біля намету дорослі із побитим хлопчиком, щодо якого, до їх служби надійшло повідомлення. Вона зрозуміла що мова йде про сина ОСОБА_3 , але більше вона особисто її із дитиною не зустрічала.
Свідок ОСОБА_18 суду показала, у 2013 році працювала у службі по справам дітей, наприкінці липня 2013 року до служби надійшло анонімне повідомлення про те, що на стихійному ринку в районі пр. Леніна та вул. Декабристів в м. Миколаєві двічі бачили чоловіка кавказької національності з дуже брудною та побитою дитиною. Дитина на вигляд трьох років, жвава але агресії з боку чоловіка сторонні не спостерігали. Служба почала з`ясовувати інформацію з приводу даного повідомлення, були здійснені рейди на цей ринок, написали повідомлення до райвідділу міліції. Місцезнаходження дитини встановити не вдалося можливим. 25.08.2013р. надійшла інформація про те, що розшукувана дитина померла. Сім`я ОСОБА_3 на обліку у службі у справах дітей не перебувала.
Свідок ОСОБА_19 суду показала, що приблизно два роки тому в кінці літа чергувала у бригаді швидкої медичної допомоги як лікар педіатр та виїжджала за викликом за адресою: АДРЕСА_3 . В домі знаходилась мама, дитина та ще одна жінка. При огляді дитина була в кофті, штанах, у підгузнику, лежала на дивані без ознак життя, дихання та серцебиття не було. Трупних плям не було. При огляді дитина була покрита гематомами, синцями, права частина обличчя була синього кольору, ліва мочка вуха була надірвана, на тілі було біля 50 крововиливів. Крім того, були опіки в стадії загоєння, на поясниці та на груді були більш великого розміру. Під час огляду дитини лікарем, виникли сумніви обставин та/або причин смерті дитини, на що мати їм пояснила, що дитина була неслухняною, вертлявою, опіки отримала від пролитого чаю. На тілі та обличчі ОСОБА_3 будь яких явних тілесних ушкоджень не помітили.
Свідок ОСОБА_20 на при кінці літа у 2013 році працювала фельдшером бригади швидкої медичної допомоги та виїжджала за викликом за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду хлопчика на його тілі не було живого місця, хлопчик дуже сильно побитий, були опіки шкіри, походження яких мати не знала. На питання бригади ОСОБА_3 розповіла що, дитина неслухняна, збігала два рази з дому, і як у покарання вона його побила.
Будь - яких підстав ставити під сумнів правдивість показань свідків або потерпілої по справі не має. Обвинувачена ОСОБА_3 не змогла навести ні одного мотиву, з якого вказані особи могли її оговорити.
Крім цього, факт вчинення ОСОБА_3 вказаного вище злочину підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами.
Згідно даних, встановленим з висновку молекулярно-генетичної експертизи №1316-469 від 03.10.2013 року, на металевому предметі, схожого на застібку від ременя, наданого на дослідження, виявлені змішані генетичні ознаки клітин, які походять від ОСОБА_8 і ОСОБА_3 та іншої невстановленої особи.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1907 від 3.09.2013, при судово-медичному дослідженні трупу малолітнього ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження в різній стадії загоєння, легкого та середнього ступеню тяжкості, які утворилися в строк від декількох годин до кількох діб, можливо більше тижня, а саме:
в області голови: - субарахноїдальні крововиливи в лобовій та тім`яно-потиличній області зліва темно-бурого кольору з рижуватим відтінком;
в області тулубу: - множинні синці на передній, задній та боковій поверхнях грудної клітини (не менш ніж 12), в поперечній області праворуч та на правій сідниці;
- множинні садна (не менш, ніж 15) в проекції синців і окремо на передній, задній та бокових поверхнях грудної клітини;
- 4 ділянки пошкодження шкіри між сідницями (в проекції куприка) та в області анального отвору по верхньому правому краю коричневого кольору з жовтуватим відтінком та відсутністю епідермісу;
- ділянки пошкодження шкіри на задній поверхні грудної клітини справа, бокової поверхні черева;
в області кінцівок: - синці на зовнішній поверхні лівого передпліччя та правого плеча, 3-му та 4-му пальцях лівої кисті;
- ділянки ушкодження шкіри на долоневих поверхнях правої та лівої кистей, майже округлої форми з відсутністю епідермісу;
- саден на тильній поверхні правої та лівої кисті, 2-му пальцю лівої, 3-му та 4-му пальцях правої кистей;
- синці на зовнішній поверхні лівого стегна в верхній та середній третині, лівій гомілці, внутрішній поверхні правої гомілки, задньої поверхні правого стегна;
- садна на внутрішній поверхні правої гомілки;
- ділянки пошкодження шкіри передньозовнішньої поверхні правого стегна та зовнішньої поверхні правого колінного суглобу.
Всі вищезазначені тілесні ушкодження є прижиттєвими, про що свідчить наявність крововиливів в місцях ушкоджень.
Субарахноїдальні крововиливи в лобовій та скронево-потиличній області зліва темно бурого кольору з рижуватим відтінком давністю до декількох діб (можливо більше тижня). Дані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознаками тривалості розладу здоров`я, стосовно до живих осіб.
Крововиливи та садна в області тулубу, верхніх та нижніх кінцівок утворилися від дії тупих твердих предметів від короткострокових (можливо один) до декількох діб (можливо більше тижня), за ступенем тяжкості носять ознаки легких тілесних ушкоджень, стосовно до живих осіб.
Ділянки ушкодження шкіри на боковій поверхні черева зліва, передньозовнішньої поверхні правого стегна та зовнішньої поверхні правого колінного суглобу утворилися від термічного впливу (окропу) різночасово, в межах від декількох діб і можливо більше тижня. За ступенем тяжкості, дані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Ділянки ушкодження шкіри в області грудної клітини, сідниць, кистей рук творилися від дії високої температури, можливо від палаючої цигарки давністю по декількох діб та за ступенем тяжкості носять ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасними розладом здоров`я.
Ділянки ушкодження шкіри в області анального отвору по верхньому правому краю, не виключено утворилися в результаті термічного впливу.
З урахуванням всіх виявлених тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 було нанесено не менше 40 ударів в різні частини голови, тулубу та кінцівок.
Виявлена кількість різних по кольору синців та саден в різній стадії загоєння, а також опіки від термічного впливу окропу та палаючих сигарет може свідчити про систематичне нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.
Синці та садна на передпліччі, тильній поверхні правої та лівої кистей можуть свідчити про самозахист з боку ОСОБА_8 в момент нанесення йому тілесних ушкоджень.
Вказати конкретно, яким саме предметом наносились тілесні ушкодження, не представилося можливим, однак синці довгасто-овальної форми з просвітленням в центрі та чіткими контурами країв могли утворитися від ударів по тілу ОСОБА_8 ременем.
Висновком комісійної судово-медичної експертизи №29-К від 01.04.2016р. утворення зазначених вище ушкоджень малолітньому ОСОБА_8 в результаті ударів ременем без пряжки - виключається.
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1907 від 14.10.2013, субарахноїдальні крововиливи в лобовій та скронево-потиличній області зліва темно бурого кольору з рижуватим відтінком давністю до декількох діб (можливо більше тижня), утворилися від неодноразових впливів тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею співударів в область голови.
Виявлена кількість різних за кольором крововиливів та саден в різній стадії заживання, а також опіки від термічного впливу окропу та ймовірно недопалків цигарок можуть свідчити про систематичне нанесення малолітньому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які могли спричиняти сильний біль.
Показання обвинуваченої ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 вона не заподіювала, а, тільки спостерігала за тим як ОСОБА_7 , катував малолітнього її сина ОСОБА_9 та намагалася надати йому самотужки невідкладну допомогу, оскільки позбавлена була можливості вільно пересуватися містом без супроводу ОСОБА_7 , позбавлена можливості зупинити злочинні дії останнього, повідомити правоохоронні органи про це, невідкладно направити її сина до лікарів, для надання медичної допомоги, суд розцінює критично, як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне.
Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_3 , з метою применшити свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину та перешкодити встановленню дійсних мотивів та обставин їх вчинення, давала не щирі, суперечливі і непослідовні показання, вони спростовуються сукупністю наведених вище доказів, інших досліджений під час судового розгляду доказів і аналізом її власних показань.
Аналіз зібраних по справі доказів, свідчить про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій, що суперечать волі потерпілого, у тому числі з метою покарати його за дії скоєні ним, які вчинено за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченій суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що вона вчинила тяжкий умисний злочин, її особу, а саме, те, що вона є раніше не судимою, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за останнім місцем проживання характеризується посередньо, за змістом характеристики до малолітнього ОСОБА_9 відносилася нешанобливо, є матір`ю малолітньої ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка в останній час знаходиться на утриманні потерпілої ОСОБА_6 .
При цьому суд враховує спосіб вчинення злочину, коли обвинувачена нехтуючи правилами загально людської моралі, демонструючи грубу силу, усвідомлюючи вік малолітньої дитини, її безпорадний стан, розуміючі жорстокість своєї поведінки, те, що побої дитині наносить з великою силою, і від її катувань дитина відчуває сильний фізичний біль, за попередньою змовою групою осіб здійснила той обсяг дій, який вважала необхідним виконати для реалізації свого умислу. Протягом тривалого часу катувала дитину 2010 року народження, що свідчить про її небезпеку для оточуючих та суспільства взагалі.
Обставин які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб щодо малолітньої особи.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_3 максимальне покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 127 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченої і тяжкості вчиненого нею злочину.
Процесуальні витрати по залученню експерта у кримінальному провадженню у вчиненні злочину, яке визнане судом доведеним, покладаються на обвинувачену.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити попереднім.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді десяти років (10) років позбавлення волі.
Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання відраховувати з дня затримання з 20 жовтня 2014 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк її попереднього ув`язнення у період з 20 жовтня 2014 року по 31 травня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попереднім.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення ним копії вироку.
Суддя ОСОБА_1