Справа № 212/4426/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі слідчого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відділу Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 , яка полягає у невчиненні всіх процесуальних дій під час досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність слідчого Жовтневого ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, яка полягає невчиненні всіх процесуальних дій під час досудового розслідування.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що ним до слідчого Жовтневого ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 було подано заяву про допит свідків, однак їх допит слідчим не було проведено та останній зволікає зі строками ведення досудового слідства. Також вважає, що слідчим не було вжито заходів із встановлення ступеню тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, а тому не було перекваліфіковано злочин на іншу статтю КК України, не було проведено обслідування ОСОБА_6 щодо отриманих ним тілесних ушкоджень. Вважає, що вказані дії слідчого стали можливими через неналежний контроль прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_5 підтримав доводи поданої ним скарги та просив її задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував та зазначив, що ним було призначено 28.07.2016 додаткову експертизу щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_5 та строки її проведення ще не минули. Зазначив, що місцезнаходження свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на сьогоднішній день ним не встановлено.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала та зазначила про те, що нею неодноразово було направлено на адресу слідчого вказівки у даному кримінальному провадженні щодо допиту свідків та проведення експертиз.

Заслухавши скаржника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 1 частини 1 цієї статті, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Крім того у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Орлик проти України» від 11 лютого 2016 року зазначено про те, що стаття 3 Конвенції вимагає від органів влади проведення ефективного розслідування стверджуваного жорстокого поводження, навіть якщо таке поводження мало місце з боку приватних осіб (див. рішення у справі «М.Ц. проти Болгарії» (М.С. v. Bulgaria), заява № 39272/98, п. 151, ECHR 2003-ХІІ, та «Денис Васільєв проти Росії» (Denis Vasilyev v. Russia), заява № 32704/04, п. 99, від 17 грудня 2009 року). Згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю (див., наприклад, згадане рішення у справі «Мута проти України» (Muta v. Ukraine), п. 61).

Так, із наданих до суду матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003327, внесеного до ЄРДР 24.11.2015 вбачається, що 27.02.2016 ОСОБА_5 звернувся до слідчого Жовтневого ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та бригади швидкої медичної допомоги, яка прибула 14.10.2015 року за його викликом. Прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 неодноразово, зокрема 22.04.2016, 28.07.2016 року надавались вказівки слідчому про допит вказаних свідків.

Водночас із 27 лютого 2016 року до часу розгляду скарги у суді зазначені особи в якості свідків слідчим не були допитані в порядку ст. 224 КПК України, та в матеріалах провадження відсутні виклики зроблені слідчим в порядку ст. 135 КПК України, що свідчить про бездіяльність слідчого з вчинення слідчих (розшукових) дій із допиту свідків, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів скарги ОСОБА_5 в цій частині.

Щодо доводів скарги ОСОБА_5 з приводу встановлення тяжкості отриманих скаржником тілесних ушкоджень, то доводи скарги не знайшли свого підтвердження. Так, постановою слідчого Жовтневого ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 28.07.2016 року призначено у даному кримінальному провадженні судово-медичну експертизу на вирішення якої поставлено питання щодо ступеню тяжкості тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_5 , що свідчить про належне виконання органом досудового розслідування обов`язку із з`ясування обставин, які мають значення у даному кримінальному провадженні, згідно до положень ст. 242 КПК України.

Також скарга ОСОБА_5 в частині зобов`язання слідчого та прокурора висунути підозру ОСОБА_6 , перекваліфікувати дії на іншу статтю КК України та зобов`язати ОСОБА_6 пройти незалежну експертизу отриманих ним 14.10.2015 тілесних ушкоджень не може бути задоволена, оскільки дані дії можуть бути здійснені лише органом досудового розслідування в порядок і спосіб передбачений чинним КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 24, 135, 224, 242, 303, 305-307, 309 КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,-

ухвалив:
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого відділу Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 , яка полягає у невчиненні всіх процесуальних дій під час досудового розслідування задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 допитати свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також працівників швидкої медичної допомоги, які прибули 14.10.2015 року за викликом ОСОБА_5 .

В іншій частини в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 04.08.2016 о 15год.16хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1