Справа № 194/861/16-к
Провадження № 1-кп/194/115/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 червня 2016 року за № 0000318 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого гірничим робітником дільниці ПР шахти ім. Сташкова ШУ «Дніпровське», не одруженого, маючого на утриманні дитину 2014 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в період часу з 18 по 20 червня 2016 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не надалося можливим, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , де він проживав разом з ОСОБА_5 однією сім`єю, розуміючи, що ОСОБА_5 разом з дітьми поїхала відпочивати на море, та за його діями ніхто не спостерігає, з кухонної та спальних кімнат вказаної квартири умисно, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: - телевізор марки LG, моделі М2252, вартістю 1037 грн.; - телевізор марки LG, моделі М227WDL, вартістю 1037 грн.; - телевізор марки BBK, моделі 3223SU, вартістю 3049 грн. 39 коп.; - мультиварку марки «Bravius», невідомої моделі, вартістю 449 грн. 55 коп.

Викрадене майно ОСОБА_3 виніс з приміщення вищевказаної квартири та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 ,згідно висновку експерта № 3587-16 від 15 липня 2016 року матеріальну шкоду на загальну суму 5572 грн. 94 коп.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що приблизно в період часу з 18 по 20 червня цього року він був п`яний та йому були потрібні гроші. Так як його цивільна дружина ОСОБА_6 поїхала відпочивати на море, він взяв з квартири три телевізори а також мультиварку, які здав до ломбарду. Частину отриманих грошей він програв на гральних автоматах, а іншу частину він пропив. Згодом він викупив з ломбарду мультиварку, яку повернув ОСОБА_7 . Зараз він має заборгованість по аліментам, тому гроші потерпілій не повернув. Проти цивільного позову в цілому не заперечує. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченого суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що протягом декількох років вона проживала з ОСОБА_8 . Коли вона в червні цього року приїхала з відпочинку, то виявила зникнення трьох телевізорів та мультиварки. Телевізори вона придбала з першим чоловіком, а мультиварку їй подарувала мати, тому ОСОБА_9 не мав на це майно жодних прав. Вона в той день стала вимагати від нього що він все повернув. Він пообіцяв та через дві години повернув мультиварку, які викупив за гроші, взяті у її дідуся. Інше майно вона викупила з ломбарду за свої гроші, але доказів цього вона надати не може. Розписку про отримання викраденого вона написала слідчому. Хоча їй майно повернуто, все викрадене майно, цивільний позов вона підтримує повністю, так як вважає, що їй збитки не відшкодовано, та просить позовні вимоги задовольнити повністю. Також вона категорично проти призначення покарання ОСОБА_9 у виді штрафу або громадських робіт, так він втретє притягується до кримінальної відповідальності, жодних належних висновків не робить. Тому вона наполягає на найсуворішому умовному покаранні ОСОБА_9 , сподіваючись, що це вплине на його перевиховання.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше в силу ст.89 КК України не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи вкрай наполегливу позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченому найсуворішого покарання умовно, суд вважає, що обвинуваченому недоцільно призначати покарання у виді штрафу, громадських або виправних робіт, а також арешту, так як обвинувачений, згідно пояснень потерпілої, має заборгованість зі сплати аліментів, та призначення такого покарання може порушити право малолітньої дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, раніше ОСОБА_10 був засуджений до штрафу та позбавлення волі, але належних висновків не зробив та знову вчинив новий злочин. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, позицію потерпілої, яка наполегливо просила засудити обвинуваченого з іспитовим строком, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку один рік шість місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов суд приходить до наступного.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 пояснила, що викрадені речі нею отримано назад, а саме - мультиварку їй повернув слідчий, а телевізори вона викупила за свої гроші й написала розписку слідчому про те, що вказані речові докази вона отримала вона отримала від саме слідчого.

При цьому, в позовній заяві позивач просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 як з відповідача саме збитки, спричинені внаслідок крадіжки, а не грошові кошти, які вона ніби-то витратила для того, щоб викупити викрадене майно з ломбарду. При цьому жодних об`єктивних доказів вчинення таких дій відповідач не надала та не змінила свої позовні вимоги.

Тому, відповідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України, вирішуючи позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. підлягає компенсації за рахунок держави.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи (висновок № 3587-16 від 15 липня 2016 року) в сумі 176 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

В позовних вимогах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди - відмовити.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи (висновок № 3587-16 від 15 липня 2016 року), грошові кошти в сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - копії договорів, визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 25 червня 2016 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання; - предмети, визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 10 липня 2016 року, - залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1