26 липня 2016 року м. Київ
Вищийспеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівки Вознесенського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК,
установив:
У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги, стверджує, що обвинувачення, зазначене в мотивувальній частині, та висновки, описані в резолютивній частині вироку, між собою не узгоджуються і суперечать одне одному. Також захисник звертає увагу на те, що показання свідків, зазначені в судовому рішенні, у більшості за своїм змістом не відповідають тим поясненням, які насправді надавалися в судовому засіданні. Вважає, що суд не навів жодних доказів, які би підтверджували, що на момент перерахування коштів за поставку дизельного палива від ДП «Миколаївський облавтодор» ОСОБА_5 не мав наміру виконувати взятих на себе зобов`язань, а отже, й заволодіти отриманими за це коштами. Тому, на думку захисника, така кваліфікуюча ознака, як обман, узагалі не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Крім того, ОСОБА_6 вважає, що докази, надані стороною обвинувачення, не доводять винуватості ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК.
У запереченні на касаційну скаргу захисника представник ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» вказує на її необґрунтованість і просить касаційний суд залишити скаргу без задоволення.
За вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року ОСОБА_5 засуджено: за ч. 4 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із конфіскацією майна, яке є власністю засудженого; за ч. 1 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 358 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі вимог ч. 5 ст. 74, ст. 49 зазначеного Кодексу ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання, передбаченого частинами 1, 3 ст. 358КК, у зв`язку із закінченням строків давності.
Стягнуто із засудженого на користь ДП «Миколаївський облавтодор» 179 289,6 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
За вироком суду в грудні 2008 року ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «Ресурс-Нік», діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, запропонував виконуючому обов`язки директора ДП «Миколаївський облавтодор» Приватного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ОСОБА_8 поставити дизельне паливо на умовах повної передоплати за ціною 4,64 грн за 1 л, не маючи при цьому можливостей та наміру виконувати взяті на себе зобов`язання щодо поставки дизельного палива.
Знаючи потребу ДП «Миколаївський облавтодор» у дизельному паливі, ОСОБА_8 погодився придбати у ТОВ «Ресурс-Нік» 37 720 л дизельного палива, давши вказівку перерахувати на розрахунковий рахунок цього товариства гроші згідно з виставленими рахунками останнього.
Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, в грудні 2008 року у невстановленому в ході досудового розслідування місці склав завідомо неправдиві документи, а саме: рахунок-фактуру № СФ-0000159 від 22 грудня 2008 року на оплату філією «Варварівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» за поставку ТОВ «Ресурс-Нік» 16 100 л дизельного палива на загальну суму 89 644,8 грн; рахунок-фактуру № СФ-0000160 від 22 грудня 2008 року на оплату філією «Тернівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» за поставку ТОВ «Ресурс-Нік» 16 100 л дизельного палива на загальну суму 89 644,8 грн.
22-го та 23 грудня 2008 року філії «Варварівська ДЕД», «Тернівська ДЕД» та «Новоодеський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор» у якості передоплати за поставку дизельного палива на розрахунковий рахунок ТОВ «Ресурс-Нік» в акціонерному банку «Південний» у м. Миколаєві перерахували гроші на загальну суму 210 024,96 грн, якими директор ТОВ «Ресурс-Нік» ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.
При цьому, зазначене у перелічених рахункових фактурах дизельне паливо ТОВ «Ресурс-Нік» до ДП «Миколаївський облавтодор» чи його структурних підрозділів поставлено не було.
Вказаними діями ОСОБА_5 завдав ДП «Миколаївський облавтодор» матеріальної шкоди на загальну суму 210 024,96 грн, що більше ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, установлений у 2008 році, тобто заподіяв шкоди в особливо великих розмірах.
Крім того, з метою приховування та реалізації вищезазначених шахрайських дій у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений час ОСОБА_5 склав завідомо неправдиву товарно-транспортну накладну серії 02 АБЛ № 132227 від 22 грудня 2008 року, до якої власноручно вніс неправдиві відомості щодо поставки ТОВ «Ресурс-Нік» дизельного палива у кількості 37 720 л за накладними № 146, 147, 148 на адресу ДП «Миколаївський облавтодор» із зазначенням в якості вантажовідправника ТОВ «Ресурс-Нік», вантажоодержувача ДП «Миколаївський облавтодор», пункту навантаження «Миколаїв», пункту розвантажування філію «Тернівська ДЕД», автопідприємства ТОВ «Ресурс-Нік», автомобіля DAF (державний номерний знак НОМЕР_1 ), причепу (державний номерний знак НОМЕР_2 ), водія ОСОБА_9 ; завірив указану товарно-транспортну накладну мокрою печаткою компанії та поставив свій підпис у графах «відпуск дозволив» і «зазначений вантаж для перевезення здав».
Цю завідомо неправдиву товарно-транспортну накладну ОСОБА_5 надав до ДП «Миколаївський облавтодор» для підтвердження поставки ТОВ «Ресурс-Нік» дизельного палива у кількості 37 720 л на адресу ДП «Миколаївський облавтодор».
Крім того, ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що за відсутності наміру поставляти дизельне паливо згідно з рахунком-фактурою № СФ-0000161 від 22 грудня 2008 року, оплаченим філією «Новоодеський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор» за поставку товариством «Ресурс-Нік» 5520 л дизельного палива з ПДВ та транспортних послуг на загальну суму 30 735,36 грн, заволодів цими грошима і розпорядився ними на власний розсуд, а також у складанні завідомо неправдивого рахунку-факта, який надав до ДП «Миколаївський облавтодор» для сплати.
Обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК у заволодінні грошима, перерахованими на розрахунковий рахунок ТОВ «Ресурс-Нік» за поставку 5520 л дизельного палива з ПДВ та транспортних послуг на загальну суму 30 735,36 грн до філії «Новоодеський райавтодор» ДП «Миколаївський облавтодор», судом першої інстанції виключено за недоведеності цього обвинувачення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання касаційної скарги останнього, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги немає з огляду на нижченаведене.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а також відповідати вимогам, зазначеним у ст. 374 цього Кодексу. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведено належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
В результаті перевірки матеріалами провадження було встановлено, що висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК, місцевий суд зробив на підставі доказів, досліджених та оцінених ним із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку навів докладні мотиви згідно зі статтями 370, 374 КПК.
Мотивуючи винуватість ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив із нижченаведеного.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що він разом із ОСОБА_5 у 2007 році заснували ТОВ «Ресурс-Нік», основною діяльністю якого було придбання та реалізація металобрухту, а також перевезення вантажів. В 2010 році ОСОБА_10 вийшов із товариства. Стверджував, що ТОВ «Ресурс-Нік» не займалося перевезенням та постачанням палива і про це йому нічого не відомо. Що стосується автомобіля, який зазначено в товарно-транспортній накладній, свідок повідомив, що дійсно цей автомобіль перебував у власності товариства, але з 2006 року він знаходився у неробочому стані та не був пристосований для перевезення вантажів.
Свідок ОСОБА_8 , який працював на посаді директора ДП «Миколаївський облавтодор», суду пояснив, що в кінці 2008 року ОСОБА_5 особисто йому зателефонував і запропонував постачання філіям підприємства дизельного палива, на що той погодився. У ході розмови ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 , щоб він сам домовлявся із філіями («Варварівська ДЕД», «Тернівська ДЕД», «Новоодеський райавтодор») і напряму постачав їм паливо. У грудні 2009 року керівники цих філій зверталися до свідка і повідомляли про непостачання та про неповне постачання ОСОБА_11 дизельного палива.
Свідок ОСОБА_12 , який працює завідувачем сховища у філії «Тернівська ДЕД», в суді дав показання, що у 2008 році на прохання начальника цієї філії підписав видаткову накладну про отримання філією 16 100 л дизельного палива на загальну суму 89 644,8 грн, однак пальне поставлено не було.
Свідок ОСОБА_13 , який працює завідувачем сховища у філії «Варварівська ДЕД», дав показання, що постачання дизельного палива їх філії не відбулося.
Свідок ОСОБА_14 дав показання, що працює головним бухгалтером у філії «Варварівська ДЕД» і в кінці 2008 року за вказівкою начальника філії перерахував кошти ТОВ «Ресурс-Нік» як передоплату за постачання дизельного палива, яке до філії не надійшло.
Свідок ОСОБА_15 , яка працювала у філії «Тернівська ДЕД» на посаді бухгалтера і була членом інвентаризаційної комісії, в судовому засіданні підтвердила, що під час проведення цієї комісії була виявлена нестача дизельного палива.
Свідок ОСОБА_16 , яка працює начальником філії «Первомайський райавтодор», в суді стверджувала, що в листопаді 2009 року на їх адресу від філії «Тернівська ДЕД» вона отримала в ДП «Миколаївський облавтодор» видаткову накладну на постачання їм 1000 л дизельного палива на суму 4732 грн. За вказівкою свідка було оприбутковано дизельне паливо, однак за цією накладною дизельне паливо поставлено не було.
Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердили факт виявлення нестачі близько 10 тон дизельного палива у філії «Тернівська ДЕД».
Свідок ОСОБА_18 дав показання, що він, працюючи начальником «Варварівської ДЕД», у кінці 2008 року за наказом директора ДП «Миколаївський облавтодор» ОСОБА_8 перерахував гроші на рахунок ТОВ «Ресурс-Нік» за поставку дизельного палива, але його не було отримано.
Крім того, винуватість ОСОБА_5 підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, зокрема: товарно-транспортною накладною від 22 грудня 2008 року, рахунком-фактурою № СФ-0000160 від 22 грудня 2008 року, платіжним дорученням № 626 від 22 грудня 2008 року та витягом по рахунках філії АТ «Брокбізнесбанк», видатковою накладною № РН-0000147 від 22 грудня 2008 року, рахунком-фактурою № СФ-0000159 від 22 грудня 2008 року, видатковою накладною № РН-0000146 від 22 грудня 2008 року, рахунком-фактурою № СФ-0000604 та видатковою накладною № РН-000314 від 21 грудня 2009 року, висновком експерта № 301 від 22 серпня 2013 року, висновком експерта № 317 від 19 вересня 2013 року, актом позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Миколаївський облавтодор», ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» за період із 01 грудня 2008 року по 14 жовтня 2013 року, платіжним дорученням № 126 від 22 грудня 2008 року тощо.
Усі наведені докази в повною мірою узгоджуються між собою та з іншими доказами у кримінальному провадженні, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.
Крім того, показання свідків, допитаних у суді першої інстанції, колегія суддів вважає такими, що повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження й сумнівів у їх правдивості не викликають.
Отже, вищевикладене свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника й аналогічними доводам у касаційній скарзі, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку, вказавши мотиви, з яких виходив, і ухвалив рішення, яке не суперечить вимогам ст. 419 КПК.
Захисник натомість не навів у касаційній скарзі обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки суду. Доводи, викладені в касаційній скарзі, не містять обґрунтування того, в чому полягаєістотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовними підставами для скасування судових рішень укримінальному провадженні.
Відтак, касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 436 КПК, суд
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 23 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2