Дата документу Справа № 310/956/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/956/16-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/812/166 ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 93, 101 ч. 1 Доповідач в 2 інстанції
КК України 1960 року ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до матеріалів провадження, 10 лютого 2016 року ОСОБА_7 звернулася до Бердянського міськрайонного суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого ОСОБА_8 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

З доданого до клопотання копії вироку вбачається, що вироком апеляційного суду Луганської області від 20.06.2008 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 17, п. п. «є», «і» ст. 93 КК України 1960 року, п. «є» ст. 93 КК України 1960 року, ч. 2 ст. 17, п. «г» ст. 93 КК України 1960 року, ч. 1 ст. 101 КК України 1960 року, ч. 1 ст. 263 КК України 2001 року, ч. 3 ст. 358 КК України 2001 року та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі. Запобіжний захід залишено у вигляді тримання під вартою, постановлено строк відбування покарання обчислювати з 18.08.2005 року та зарахувати у строк відбування покарання час тримання під вартою з 19.07.2005 року по 18.08.2005 року.

З доданої до клопотання копії повідомлення вбачається, що зазначений вище вирок не набрав законної сили, оскільки потерпілим ОСОБА_9 подано касаційну скаргу.

В клопотанні зазначено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Торезькій виправні колонії (№ 28), яка знаходиться на території, що контролюється представниками незаконних збройних формувань.

У клопотанні ОСОБА_7 вказує, що відповідний перерахунок слід провести також за час перебування ОСОБА_8 під вартою в слідчому ізоляторі до винесення остаточного рішення Верховним Судом України.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.03.2016 р. відмовлено в задоволенні клопотання з тих підстав, що додані до клопотання матеріали не є достатніми для ухвалення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, оскільки з Торезькою виправною колонією (№ 28) відсутній зв`язок, у зв`язку з чим неможливо установити чи відбуває покарання у зазначеній колонії ОСОБА_8 , також відсутні дані щодо набрання законної сили обвинувального вироку апеляційного суду Луганської області від 20.06.2008 року стосовно ОСОБА_8 і родинних відносин заявника клопотання та засудженого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вважає ухвалу суду необґрунтованою і незаконною, яку просить скасувати та постановити нову, якою зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбування покарання час тримання під вартою, з розрахунку, що один такий день відповідає двом дня позбавлення волі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що перебування засудженого в установі виконання покарань, яка знаходиться на тимчасово окупованій території, не може бути підставою для обмеження чи позбавлення його права на застосування до нього законів України, в тому числі і Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

На думку апелянта, вона не зобов`язана доводити перед судом ті обставини, які суд врахував недостатніми для задоволення її клопотання.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 , яка є необґрунтованою, та ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

При апеляційному розгляді не встановлені передбачені ст. 409 КПК України підстави для скасування або зміни судового рішення.

Суд першої інстанції розглянув клопотання ОСОБА_7 у відповідності до положень ч. 4 ст. 539 КПК України.

Частина 3 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року передбачає, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності, вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтованого дійшов до висновку про відсутність достатніх матеріалів для задоволення клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ОСОБА_8

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року встановлено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Таким чином, закон пов`язує можливість зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з набранням чинності обвинувального вироку.

Даних про наслідки розгляду касаційної скарги потерпілого ОСОБА_9 та про набрання чинності вироком апеляційного суду Луганської області від 20.06.2008 року відносно ОСОБА_8 заявником до клопотання не було надано.

Відповідно до даних клопотання, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у Торезькій виправні колонії (№ 28), яка знаходиться на території, що контролюється представниками незаконних збройних формувань, і з якою відсутній поштовий зв`язок, та відповідно, необхідна інформація для розгляду по суті клопотання, не може бути також отримана судом.

Ці дані не були надані також до суду апеляційної інстанції, долучені до апеляційної скарги ОСОБА_7 копії повторного свідоцтва про народження ОСОБА_8 не є достатніми для задоволення вищезазначеного клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінальних проваджень їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII встановлено, що цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, тобто, положення зазначеного Закону передбачають також самостійне обстоювання цими сторонами кримінального провадження їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що особою, яка подала клопотання, не надані всі необхідні відомості, що потрібні для ухвалення судом відповідно до вимог ст. 370 КПК України законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а відтак підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: 1 2 3