Справа № 133/1432/16-к
Вирок
25 жовтня 2016 року
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
В складі головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
Встановив:
29 квітня 2016 року, близько 22 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , прийшов до свого помешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де на території свого домоволодіння побачив, що на залізобетонних плитах знаходяться бувші у використанні кросівки марки «Соlumbia», чорного кольору, які належать потерпілому ОСОБА_5 . В той час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення даного майна, яке йому не належало.
Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи свідомо, умисно, з метою особистого збагачення, скориставшись вільним доступом до вищезазначеного майна - кросівок, переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно, викрав із залізобетонних плит кросівки марки «Соlumbia», чорного кольору, які належали потерпілому ОСОБА_5 , вартість 330 гривень, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму - 330 гривень.
Своїми діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 1 КК України, крадіжку, тобто, таємне викрадення чужого майна.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і суду пояснив, що 29 квітня 2016 року, близько 22 год. він прийшов до свого помешкання, де на території свого домоволодіння побачив, що на залізобетонних плитах знаходяться бувші у використанні кросівки, марки «Соlumbia», чорного кольору.
Він вирішив їх викрасти і продати своєму знайомому, оскільки той раніше йому говорив, що йому потрібні кросівки.
Після чого, він взяв дані кросівки з плит, подзвонив знайомому і через деякий час той приїхав до нього і він їх продав за п?ятдесят гривень, які знайомий мав віддати потім.
У вчиненому щиро кається і просить його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 28.04.2016 року він зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який є меншим братом ОСОБА_4 були на тренуванні. Після того, як вони приїхали на скутері додому до ОСОБА_6 , то він попросив, щоб речі залишились в останнього, оскільки наступного дня вони мали знову йти на тренування. Коли він наступного дня прийшов до ОСОБА_6 , то виявив пропажу своїх кросівок марки «Соlumbia», чорного кольору, які ОСОБА_6 забув занести до хати. Не з?ясувавши, де вони поділись, він звернувся до поліції, яка знайшла злодія, яким виявився брат його товариша ОСОБА_7 .
Кросівки йому повернуті, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого він не має і просить суворо не карати його.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав за недоцільне викликати та допитувати в судовому засіданні свідків, а обмежитись допитом обвинуваченого і потерпілого і дослідженням характеризуючих його особу даних, оскільки фактичні обставини по справі ніким не оспорюються.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, його особу.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, суд не встановив.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому необхідно обрати покарання у виді максимального штрафу, передбаченого санкцією даної статті.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Речовий доказ: кросівки марки «Соlumbia», чорного кольору, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 необхідно залишити в його розпорядженні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим і призначити покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу в розмір 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
До набрання даним вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Речовий доказ: кросівки марки «Соlumbia», чорного кольору, які зберігаються у потерпілого ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави, в сумі 440 (чотириста сорок) гривень 20 копійок.
Копію даного вироку вручити негайно обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк і в такому ж порядку з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, в разі якщо не було подану апеляційну скаргу.
Суддя: (підпис)
Згідно оригіналу.
Суддя:
Секретар:
Дата документу 25.10.2016