Справа № 1/489/1/16 р.
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря с удових засідань - ОСОБА_2 , прокурора прокуратури №2 - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого, в цивільному шлюбі від якого має малолітню дитину, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.03.2006 року приблизно о 21:00 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_6 ,(вирок відносно якого вступив в законну силу) маючи умисел на викрадення чужого майна, знаходячись біля Миколаївської міської лікарні № 3, розташованої по вул.. Космонавтів, 93 в м. Миколаєві, скориставшись темною порою доби та відсутністю поблизу працівників охорони, а також інших громадян, шляхом демонтажу таємно викрали одну секцію металевої огорожі вказаної лікарні, вартістю 621 гривня. Після чого викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, а саме понесли металеву огорожу до лісопосадки «Дубки», що розташована на перехресті вул.. Кірова та вул.. Космонавтів в м. Миколаєві, де шляхом розлому розкомплектували дану секцію та заховали її під гілками дерев. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили Миколаївській міській лікарні № 3 матеріальну шкоду на суму3 321 гривня.
Наступного дня 13.03.2006 року, приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повернулися на місце, де сховали секцію з метою подальшого розпорядження викраденим майном, однак були затримані на місці працівниками лікарні та передані працівникам міліції.
Підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та пояснив, що весною 2006 року, ввечері, він разом з ОСОБА_6 прийшли до лікарні та шляхом демонтажу металевого огородження лікарні таємно викрали одну секцію. У вчиненому розкаявся.
Інші докази, відповідно з ч. 3 ст. 299 КПК України не досліджувались.
Таким чином, суд вважає доказаною винуватість підсудного ОСОБА_7 в таємному викрадені чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке є злочином середньої тяжкості, а також особу підсудного, який не судимий, характеризується позитивно, працює, має на утриманні малолітню дитину, наркотичні, алкогольні речовини не вживає, на обліку в ОНД не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання ОСОБА_7 своєї вини та розкаяння у вчиненому. Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання не пов`язане з позбавленням волі з застосуванням ст.. 75 КК України.
Керуючись ст. ст. 323, 324, 332 КПК України, суд -
З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з випробуванням 1(один) рік.

На підставі п. 3,4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання - строк попереднього ув`язнення засудженого з 13.03.2006 р. по 15.03.2006 р., з 10.05.2016 р. по 16.06.2016 р.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, змінити на підписку про невиїзд, звільнивши з під варти в залі судового засідання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 15 діб з дня його проголошення, а засуджений який тримається під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий: