АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1590/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №627/163/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.152, ч.1 ст.153,
ч.3 ст.186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , прокурора Краснокутського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області на вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,

Х ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 08 червня 2015 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, -
засуджений за ч.1 ст.152 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.1 ст.153 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.3 ст.186 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначено 10 (десять) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 08 червня 2015 року, та остаточно призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

Вирішено питання про процесуальні витрати.

Вироком встановлено, що 18 грудня 2015 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , проживає самотня ОСОБА_10 , 1941 року народження, зайшов на територію вказаного домоволодіння, де розбив віконне скло та через віконний отвір проник до будинку.
ОСОБА_7 , погрожуючи ОСОБА_10 застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, із корисливих мотивів, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 695 грн. та мобільним телефоном «Noкia 1100» з карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 108 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.
В той же проміжок часу і в тому ж місті, ОСОБА_7 зґвалтував ОСОБА_10 та задовольнив з нею статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного насильства при наступних обставинах.
18 грудня 2015 року, приблизно о 00 годин 35 хвилин, ОСОБА_7 , з метою подолання активного опору, наніс правою рукою, розкритою долонею, 2 удари в область обличчя ОСОБА_10 , спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в області нижньої повіки лівого ока, які є легкими тілесними ушкодженнями, після чого, подавивши її волю до опору, змусив стати на коліна та оголивши власні статеві органи, утримуючи руками голову ОСОБА_10 , примусив до вступу в оральний контакт.
Також, 18 грудня 2015 року, приблизно об 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 відвів ОСОБА_10 до спальні, де погрожуючи застосуванням фізичного насильства з метою подолання активного опору, примусив вступити в оральний контакт з ним.
18 грудня 2015 року, приблизно о 00 годин 45 хвилин, ОСОБА_7 , з метою подолання активного опору ОСОБА_10 , обома руками притиснув її за плечі до ліжка, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в області обох плечей, які є легкими тілесними ушкодженнями, після чого насильницьким шляхом вчинив статевий акт природним шляхом.
Через декілька хвилин ОСОБА_7 піднявся з ліжка та наказав ОСОБА_10 його вдягти. Під час одягання, ОСОБА_7 , з метою подолання активного опору ОСОБА_11 знову обома руками притиснув її за плечі до ліжка, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синця в області обох плечей, які є легкими тілесними ушкодженнями, після чого насильницьким шляхом продовжив статевий акт природним шляхом.
В апеляційних скаргах:

-захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і особі обвинуваченого через суворість, закрити провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.3 ст.186 КК України у звязку з недоведеністю вини обвинуваченого у вчинені злочинів, ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання в межах санкції статей.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд не врахував, що відсутні обєктивні дані, які б підтвердили обвинувачення за ч.3 ст.186 КК України, обєкти дослідження біологічного походження отримані у ОСОБА_7 з порушенням вимог закону, а тому є недопустимими, вина ОСОБА_7 ґрунтується на припущеннях та недопустимих доказах, судом не перевірена та не дана оцінка версії обвинуваченого щодо непричетності та невинуватості у вчинені злочинів;

-прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з необхідністю застосувати більш суворе покарання, ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.152 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.153 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст.186 КК України у виді 8 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити покарання у виді 13 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 08 червня 2015 року, та остаточно призначити покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свою скаргу він зазначає, що обвинувачений раніше неодноразово засуджений за умисні злочини, вчинив злочини під час іспитового строку відносно особи похилого віку, під час вчинення злочинів перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла висновку, що вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів та правова кваліфікація його дій ґрунтуються на доказах, які були належним чином досліджені під час судового розгляду, і їм дана оцінка відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.3 ст.186 КК України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, спростовуються доказами, дослідженими в суді першої інстанції у встановленому кримінальному процесуальному порядку, і їм дана належна правова оцінка.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що зайшов до дому ОСОБА_10 , щоб забрати власні речі, які залишились в зв`язку з тим, що він деякий час проживав в будинку ОСОБА_10 з її дочкою.
Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував факт проникнення у житло ОСОБА_10 , але пояснив, що не пам`ятає подальші обставини внаслідок алкогольного сп`яніння.
Спосіб проникненняОСОБА_7 у житло шляхом розбиття віконного скла у нічній час, у сукупності з показаннями потерпілої про заволодіння її майном, даними відповідного протоколу огляду, яким встановлено як ОСОБА_7 розпорядився майном, яким заволодів шляхом грабежу, дають колегії суддів підстави вважати, що ОСОБА_7 проникав в житло саме з метою відкритого заволодіння чужим майном, а не з метою забрати особисті речі.

Крім того, суд першої інстанції навів у вироку докази, які свідчать про доведеність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч.1 ст.152 і ч.1 ст.153 КК України.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_10 встановлено, що 17 грудня 2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, вона прокинулась та помітила у коридорі будинку ОСОБА_7 , який сказав, що прийшов покарати її за те, що вона його лаяла та виганяла з будинку. ОСОБА_7 наказав їй йти до зали, де він правою рукою наніс їй 2 удари по обличчю в область ока та щоки. Після чого, ОСОБА_7 наказав їй стати на коліна, оголив свої статеві органи та задовольнив з нею статеву пристрасть неприроднім способом. У спальні ОСОБА_7 став її бити, погрожувати фізичною розправою - вбивством. Після чого, наказав ОСОБА_10 роздягтися та роздягти його, та між ними в супереч волі ОСОБА_10 стався статевий контакт, природнім способом. ОСОБА_7 вдруге проти волі ОСОБА_10 вступив з нею в статевий акт. По його припиненні ОСОБА_7 наказав ОСОБА_10 його вдягати, коли вона його вдягнула, ОСОБА_7 погрожуючи ОСОБА_10 , наказав стати на коліна та задовольнив статеву пристрасть неприроднім способом. Після чого почав вимагати у ОСОБА_10 грошові кошти. ОСОБА_10 , злякавшись, що ОСОБА_7 продовжуватиме побиття та насильницькі дії, дістала в спальні з-під килима грошові кошти в сумі 600 грн. та передала їх ОСОБА_7 , який сказав, що йому даних кошт мало і наказав дати йому ще грошей. Після цього, ОСОБА_10 з гаманця дістала ще 95 грн. та передала їх ОСОБА_7 . Потім, ОСОБА_10 помітила, як ОСОБА_7 відкрито забрав зі столу її мобільний телефон Нокіа 1100 з сім-карткою МТС та поклав його до кишені. Після чого, ОСОБА_10 зробила вигляд, що пішла до кімнати, скориставшись зручним моментом, втекла з будинку.
Висновком судово-медичної експертизи від 18 грудня 2015 року встановлено, що у ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: синець в області нижньої повіки лівого ока, синці в області плечей. Вищевказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею, що травмують, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути і руки людини. Вищевказані ушкодження не могли утворитися внаслідок падіння ОСОБА_10 з висоти власного зросту. По ступеню тяжкості синці, що малися у ОСОБА_10 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (а.с.99).
Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 14 січня 2016 року встановлено, що у ОСОБА_10 малися ушкодження: синець в області нижньої повіки лівого ока, синці в області плечей. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_10 порушена, час виникнення її розривів встановити не представилося можливим за давності строку. В тампонах зі змістом піхви ОСОБА_10 сперматозоїди не знайдені, що не виключає здійснення з оглянутою статевого акту. ОСОБА_10 не має венеричних захворювань. При судово-медичній експертизі ОСОБА_10 даних, які могли вказувати на те, що вона не здатна до статевого акту, не виявлено. У ОСОБА_10 мали місце такі тілесні ушкодження: синець в області нижньої повіки лівого ока, синці в області плечей. Вищевказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею, що травмують, індивідуальні особливості, яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути і руки людини. По ступеню тяжкості синці, що малися у ОСОБА_10 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження (а.с.100-101).
Згідно даним протоколу проведення слідчого експерименту від 02 лютого 2016 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_10 показала та надала детальні пояснення про обставини вчинення ОСОБА_7 злочинів та механізм нанесення їй тілесних ушкоджень (а.с.164-168).

Висновком додаткової судово-медичної експертизи від 04 лютого 2016 року встановлено, що механізм спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень на який вона вказала під час проведення слідчого експерименту не протиричить судово-медичним даним по механізму виникнення ушкоджень у ОСОБА_10 : синець в області нижньої повіки лівого ока, синці в області плечей. Вищевказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, з обмеженою поверхнею, що травмують, індивідуальні особливості, яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути і руки людини, нащо і вказувала ОСОБА_10 (а.с.104-105).
Показаннями свідка ОСОБА_12 встановлено, що вночі з 17 на 18 грудня 2015 року, близько 02 години 00 хвилин, до їх домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 прийшла ОСОБА_10 , яка тремтіла від страху та холоду і розповіла, що ОСОБА_7 розбив вікно в її домоволодінні, проник в нього, наніс їй тілесні ушкодження та декілька раз зґвалтував природнім та неприроднім шляхом, при цьому ще й вимагав в ОСОБА_10 гроші. ОСОБА_12 відразу ж зателефонувала до Краснокутського ВП Валківського ВП.
Із показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що 18 грудня 2015 року він був присутнім в якості понятого при огляді міста події за місцем мешкання ОСОБА_10 . Під час огляду помітив, що обстановка в будинку була порушеною. Також він був присутнім при огляді міста події 18 грудня 2015 року, в ході якого ОСОБА_7 добровільно вказав місце, куди він викинув телефон Нокіа 1100, що належить ОСОБА_10 .
Показання потерпілої ОСОБА_10 ,свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які є стабільними в ході досудового та судового слідства, узгоджуються з іншими об`єктивними доказами.

Згідно протоколу огляду місця події від 18 грудня 2015 року встановлено обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення (а.с.64-73).
Показаннями свідка ОСОБА_14 встановлено, що 18 грудня 2015 року, близько 02 години 00 хвилин, до чергової частини Валківського ВП звернулась ОСОБА_12 із повідомленням про те, що зґвалтували ОСОБА_10 .. В складі слідчо-оперативної групи вона виїхала на місце події за адресою: АДРЕСА_2 . У потерпілої ОСОБА_10 були наявні зовнішні тілесні ушкодження на обличчі. В будинку була порушеною обстановка. 3і слів потерпілої її зґвалтував ОСОБА_7 , який також заволодів грошима в сумі 695 грн.
Висновком судово-медичної експертизи від 14 січня 2016 року встановлено, що у ОСОБА_7 будь-яких нашарувань в області статевих органів не виявлено. При проведенні судово-медичної експертизи марлевого тампона - змиву і двох мазків - відбитків з статевого члена ОСОБА_7 виявлені клітини, по цитоморфологічним даними відносяться до клітини піхвового і буккального епітелію, з буккального епітелію особи жіночої генетичної статі. Крім того, знайдені мікроскопічно сліди крові і клітини з сечовивідних шляхів. Таким чином, ОСОБА_7 здійснювалися статеві акти у природній та збочений (оральний) спосіб. У ОСОБА_7 тілесні ушкодження не виявлено (а.с.102-103).
Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 грудня 2015 року встановлено, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння 1,7 % (а.с.78).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18 грудня 2015 року, у ОСОБА_7 вилучені грошові кошти в сумі 695 грн. (а.с.81-93).
Висновками судово-дактилоскопічних експертиз від 02 лютого та 04 лютого 2016 року встановлено, що:
- один слід пальця руки розмірами 30x07 мм, виявлений на поверхні «З дверей спальні кімнати», відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 60x48 мм, вилучений під час огляду місця події 18 грудня 2015 року за фактом грабежу поєднаним з насильством у відношенні ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , визнаний придатним для ідентифікації особи. Один слід пальця руки розмірами 25x17 мм, виявлений з поверхні «З дверей спальної кімнати», від копійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 73x48 мм та один слід ділянки долоні руки розмірами 34x16 мм, виявлений на поверхні «З коробки Корвалол» від копійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 103x48 мм, визнані непридатними для ідентифікації особи. Слід пальця руки розмірами 30x17 мм, виявлений на поверхні «З дверей спальної кімнати», відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 60x48 мм, залишений відбитком середнього пальця лівої руки на дактилокарті, заповненій на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.106-115);
- один слід пальця руки розмірами 28x19 мм, виявлений на поверхні мобільного телефону «Nokia 1100», який належить потерпілій ОСОБА_10 та відкопійований на відрізок прозорої липкої стрічки розмірами 47x48 мм, виявлений та вилучений під час огляду місця події 18 грудня 2015 року на території поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 за фактом грабежу поєднаним з насильством у відношенні ОСОБА_10 визнаний приданим для ідентифікації особи. Слід пальця руки розміром 28x19 мм, виявлений на поверхні «З мобільного телефону Nokia», від копійований на відрізок прозорої липкої стрічки розміром 47x48 мм, залишений відбитком середнього пальця правої руки на дактилокарті, заповненій на ім`я « ОСОБА_7 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.116-124).
Згідно висновку судово-трасологічної експертизи від 29 грудня 2015 року встановлено, що один слід низу підошви взуття, виявлений під час огляду місця події 18 грудня 2015 року, території поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 зафіксований в двох графічних файлах, що містяться на наданому на дослідження оптичному диску, придатний лише для встановлення групової належності слідоутворюючого об`єкту, даний слід міг залишитися від контакту з низом підошви правого кросівка, наданого на дослідження, вилученого у ОСОБА_7 , 1965 року народження (а.с.125-130).
Цими доказами суд повно і об`єктивно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано прийшов до висновку про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, за які його засуджено. Його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.152, ч.1 ст.153, ч.3 ст.186 КК України.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника про неповноту судового розгляду та недоведеність вини спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

Що ж стосується доводів захисника про отримання об`єктів дослідження біологічного походження у ОСОБА_7 з порушенням вимог закону, то колегія суддів відмічає наступне.

Проведення зазначеної слідчої дії регламентовано положеннями ст.ст.241, 245 КПК України.

Зразки для експертного дослідження, слина та кров підозрюваного, отримані лікарем, про що складено відповідний протокол, зауваження на який ОСОБА_7 не надав і не оспорював в суді результат цієї слідчої дії.

Отримані зразки було досліджено експертом для встановлення групи крові підозрюваного та в подальшому ідентифікації слідів на недопалках і одягу підозрюваного.

Проведені дослідження не дали результатів, які б суд взяв в основу вироку.

За таких обставин, зазначені доводи апелянта не впливають на висновки суду, які встановлені доказами, наведеними у вироку.

Відповідно до вимог ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, технічного звукозапису судового засідання стороною захисту не було реалізовано право на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань щодо непричетності та невинуватості у вчинені злочинів ОСОБА_7 , а суд позбавлений можливості за власною ініціативою виконувати такі функції, таким чином доводи захисника про те, що судом не перевірено та не дано оцінки версії обвинуваченого про непричетність та невинуватості у вчинені злочинів, є безпідставними.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи про необхідність застосування більш суворого покарання є непереконливими.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, із яких вбачається, що він на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, не працює, раніше судимий і знову вчинив тяжкі злочини в період іспитового строку, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 20 січня 2016 року, ОСОБА_7 в даний час не виявляє ознак психозу та недоумкуватості, виявляє дисоціальний розлад особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, він знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, в якому він підозрюється, ОСОБА_7 знаходився в стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза яким-небудь тимчасовим хворим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом в даний час в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.181-183).

Згідно із ст.66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнав рецидив злочинів, вчинення злочину відносно особи похилого віку, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_7 в межах санкції статей, за які його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав вважати, що воно є явно несправедливим через суворість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Краснокутського районного суду Харківської області від 13 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 18 грудня 2015 року по 22 вересня 2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: