Справа № 461/3644/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2016 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000006 від 01.01.2016 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, -

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , 01 січня 2016 року, приблизно о 03 год. 10 хв., перебуваючи на пл. Соборній у м. Львові, достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є представниками влади працівниками правоохоронного органу, які перебували у форменому одязі, при виконанні завдань із забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», відмовився виконати законну вимогу працівників патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові про негайне припинення протиправних дій стосовно них та після застосування до нього заходів фізичного впливу, будучи незадоволеним такими діями працівників поліції, висловлюючись нецензурною лайкою в їх сторону та погрозами фізичною розправою, чинив активний фізичний супротив працівникам поліції, однак у подальшому був затриманий вищевказаними працівниками поліції

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків щодо охорони громадського порядку, тобто злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч. 2 ст. 342 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 , 01 січня 2016 року, приблизно о 06 год. 10 хв., перебуваючи на пл. Соборній у м. Львові, вчинив конфлікт з працівником правоохоронного органу, під час якого наніс удар рукою в обличчя інспектору патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові лейтенанту поліції потерпілому ОСОБА_6 , який здійснював охорону громадського порядку, перебував у форменому одязі та при виконанні завдань забезпечення публічної безпеки і порядку в публічних місцях, охорони об`єктів приватної власності відповідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», заподіявши потерпілому, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 9 від 04.01.2016, рану на слизовій оболонні верхньої губи, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним працівником службових обов`язків, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.342 КК України, так як він вчинив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків щодо охорони громадського порядку.

Також, діїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.345 КК України, так як він вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним працівником службових обов`язків.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує його особу, ступінь тяжкості вчинених злочинів та обставини, при яких такий вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції інкримінованих йому статей КК у виді обмеженняволі.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаюється у вчиненні злочинів.

Однак, враховуючи особу обвинуваченого, відсутність претензій до нього з боку потерпілого, та обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання засудженого можливе без відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України, та ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, враховуючи його особу та тяжкість кримінальних правопорушень, слід обрати у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.;
- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі стром на 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі стром на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок повідомляти органи кримінальновиконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - обрати у виді особистого зобов`язання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1