Дата документу 05.07.2016

Справа № 334/3358/16-к
Провадження № 1-кп/334/296/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за № 0001722 від 08.03.16р. про обвинувачення ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого дітей, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засудженого: 24.04.2003 року Ленінським р/с м.Запоріжжя за ст.183 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробувальним строком на 3 роки;

04.10.2006 року Ленінським р/с м.Запоріжжя за ст.186 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений УД на 1 рік 5 місяців 11 днів;

14.12.2015 року Ленінським р/с м.Запоріжжя за ч.2 ст.15-185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-185ч.2 КК України,

встановив:

07.03.2016 року, о 15 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, знаходячись у приміщенні магазина «Єва» взяв з полиці 3 коробочки з кремом для обличчя «Л`ореаль» і поклав їх в кишеню, намагавшись викрасти і покинути приміщення магазину «Єва», але був затриманий біля виходу з магазину працівниками охорони.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що, дійсно, 07.03.2016 року він намагався викрасти креми для обличчя, щоб подарувати їх на 8 березня. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати. Цивільний позов не заявлено.

З матеріалами справи обвинувачений, інші учасники судового розгляду, ознайомлені у повному обсязі, обвинувачений визнає усі докази, що є у справі, учасники судового розгляду не оспорюють кваліфікації дій обвинувачених органом досудового розслідування, у скоєному щиро розкаюється. Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Винуватість обвинуваченого підтверджується як його визнавальними показаннями, даними як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні, а також тими доказами, що були зібрані органом досудового розслідування і які обвинувачений визнав в судовому засіданні відповідно до положень ст. 349 КПК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст.15-185ч.2 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, скоєне повторно. Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі,

яка вчинила злочин, суд зобов`язаний призначити покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене особі покарання має бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує що скоєне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості, тяжких наслідків після якого не настало Суд також враховує особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, скоїв правопорушення в період випробувального терміну, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Запорізький обласний наркологічний диспансер» з діагнозом: психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. У справі наявні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире розкаяння у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини і її усвідомлення.

Оскільки правопорушення скоєне в період випробувального строку при призначенні покарання необхідно приєднати покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.12.2015 року.

Доля речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15-ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднати покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 14.12.2015 року і остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 1 місяцю обмеження волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 27.05.2016 року по 05.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - 40х2 = 80 днів відбутих.

На підставі ст.72 ч.1 КК України рахувати 80 днів позбавлення волі як 160 днів обмеження волі.

Строк покарання рахувати з 27.05.2016 року .

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази залишити власнику ТОВ «РУШ».

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1