№ 1-кп/760/523/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді- ОСОБА_1
за участі секретарі- ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Київської області ,м. Обухів , українця , громадянина
України , освіта середня , має малолітню дитину, працював ФОБ
ОСОБА_4 ,проживає без реєстрації у
АДРЕСА_1 , судимого :
-01.11.2012 Шевченківським райсудом м. Києва за ст. 185 ч.1 КК
України до штрафу у розмірі 850 гривень ,-
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2013 р.
штраф замінений на покарання у виді 50 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України ,-
за участю прокурора - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7

в с т а н о в и в :
Отримавши вказані ключі від автомобіля , ОСОБА_6 зберігав їх при собі , з метою
Цього ж дня , тобто 29.08.2013 ОСОБА_6 перебуваючи на території станції технічного обслуговування автомобілів , що розташована в м. Києві ,вул. Народного Ополчення ,21 ,вирішив повторно незаконно заволодіти транспортним засобом та реалізуючи свій злочинний умисел , обвинувачений підійшов до вищевказаного автомобіля та відчинив замок передніх лівих дверей ,сів на місце водія та за допомогою ключа запустив двигун даного автомобіля ,тим самим привівши автомобіль до руху , після чого на ньому з місця вчинення кримінального правопорушення зник ,а транспортним засобом розпорядився на власний розсуд .
Своїми діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8000 гривень .
Обвинувачений ОСОБА_6 в суді повністю визнав себе винним .
В той же вечір , він вирішив поїхати на вищевказаному автомобілі до магазину і коли повертався ,то був зупинений працівниками міліції і затриманий, бо не мав документів на автомобіль і посвідчення водія . Розуміє ,що не мав пава без дозволу власника автомобіля ним керував , в чому і розкаявся.
Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого .
Таким чином , суд приходить до висновку про те , що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисні дії, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом ,вчиненим повторно .
Його дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 289 ч. 2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину - відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до тяжких , особу обвинуваченого і вважає, що він заслуговує на покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна ,що є його власністю.
Суд враховуючи обставини ,що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире розкаяння у вчиненому, наявність на утриманні дитини , а також позицію потерпілого ,який не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру , вважає можливим призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче найнижчої межі ,ніж це передбачено санкцією статті 289 ч. 2 КК України .
Крім того , в суді встановлено , що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2012 р. ОСОБА_6 був засуджений за ст. 185 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень на користь держави. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2013 р. штраф замінений на покарання у виді 50 годин громадських робіт.
Відповідно до повідомлення Оболонського районного відділу КВІ покарання ОСОБА_6 не відбув .
Тому , суд на підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання вважає необхідним призначити за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі без конфіскації майна , поглинувши менш суворе покарання більш суворим ,призначене вироком Шевченківського райсуду м. Києва 01.12.2012 р.
При цьому суд на підставі ст. 72 КК України враховує, що 50 годин громадських робіт відповідають 7 дням позбавлення волі.
Обставин , які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України ,суд-
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_6 винним за ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді - 3 ( трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна ,що є його особистою власністю .
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна ,що є його власністю , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити без змін.
Строк покарання рахувати з 27 лютого 2016 року .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження який не був присутній в судовому засіданні.

СУДДЯ :