Справа № 309/1563/15-к
Провадження № 1-кп/309/24/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0001190 відносно обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 02.06.2011 року за ст. 296 ч. 2 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строк на один рік, вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 13.02.2012 року за ст.ст. 309 ч. 1, 310 ч. 1 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до одного року і трьох місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 10 листопада 2014 року, приблизно о 21 годині, керуючи автомобілем марки «Рено», д.н.з. Чеської республіки, разом із невстановленими слідством особами, рухаючись по вул. Корятовича у м. Хуст у напрямку вул. Духновича, позаду автомобіля марки «Мазда 626» під керуванням потерпілого ОСОБА_7 , блимнувши фарами автомобіля, зупинив потерпілого, об`їхав його автомобіль і перекривши йому рух своїм автомобілем, підійшов до ОСОБА_7 , безпричинно з хуліганських спонукань почав висловлювати йому претензії з приводу засліплення його заднім світлом сигнальних ламп автомобіля. В цей час з автомобіля обвинуваченого вийшло троє невстановлених осіб, які грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, що існують в суспільстві, почали бити руками та ногами по автомобілю потерпілого, при цьому викрикували різні непристойні слова. Обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаючи, що його дії є хуліганськими, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, що існують в суспільстві, також почав бити кулаками по склу автомобіля, наказуючи потерпілому вийти з автомобіля. Потерпілий, перелякавшись протиправних дій обвинуваченого та невстановлених осіб, виїхав з місця події і поїхав через вул. Духновича на вул. Львівську, однак обвинувачений, продовжуючи хуліганські дії, почав переслідувати його на своєму автомобілі, а коли потерпілий, тікаючи, заїхав на вул. Шкільну, ОСОБА_5 обігнавши його, підрізав і таким чином перекрив рух, змусив потерпілого зупинитись. В цей момент з автомобіля ОСОБА_5 вибігло ще декілька осіб, які почали бити ногами по кузову автомобіля потерпілого, скакати по капоту, крім того розбили скло задньої дверки вартістю 980 гривень, завдавши при цьому потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

За дане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ч. 2. ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України спочатку не визнавав, однак після допиту свідків обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав та не заперечив обставини, викладені у обвинувальному акті. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , обвинувачений визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджене скло на автомобілі вартістю 980 гривень.

Заслухавши покази обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд констатує, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю показами потерпілого, свідків, а також дослідженими письмовими доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду ствердив, що ввечері того дня він разом з дружиною на власному автомобілі поверталися з роботи і у центрі міста Хуст йому поблимав фарами ОСОБА_5 , який рухався позаду. Він зупинив автомобіль. Обвинувачений став на автомобілі попереду і, вийшовши, підійшов до його автомобіля та почав вимагати, щоб він вийшов, поскільки засліпив його задніми стопами. З автомобіля обвинуваченого вийшло ще кілька осіб і почали бити по автомобілю потерпілого. Він хотів вийти, але жінка не дозволила йому це зробити і сказала їхати з місця події. Він поїхав у напрямку с. Іза. Обвинувачений переслідував його. Він не знав куди їхати. Біля супермаркету «Барва», не доїжджаючи до кільця, він розвернув автомобіль і поїхав на вул. Шкільну, де проживає його колега по роботі ОСОБА_8 . Приїхавши на вулицю Шкільну, він зателефонував ОСОБА_9 , щоб той вийшов. В цей момент автомобіль з обвинуваченим випередив його, підрізав та змусив його зупинити свій автомобіль. ОСОБА_5 вибіг з автомобіля, стрибнув йому на капот і почав бити по автомобілю. Потім з автомобіля обвинуваченого вийшло ще кілька осіб і почали бити по автомобілю. Обвинувачений кричав, щоб він вийшов з автомобіля, а потім взяв камінь і розбив заднє скло з його сторони. Жінка плакала, а він вийшов з автомобіля. До нього підійшов обвинувачений і спитав, що він робить та чи знає хто він такий. ОСОБА_5 також сказав, щоб він давав йому 300 доларів США та ключі від машини. Після того як жінка сказала, що його батько працює в СБУ, обвинувачений запропонував йому 200 гривень для того, щоб залагодити конфлікт. Він не погодився і сказав, що викликає міліцію. Тоді ОСОБА_5 сів у автомобіль та поїхав. На цьому конфлікт між ними закінчився.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що 10 листопада 2014 року ввечері її чоловік на автомобілі забрав її з роботи і вони, їдучи по дорозі у м. Хуст побачили, як автомобіль, який рухався позаду них блимнув їм фарами. Вона запропонувала чоловікові зупинитися, щоб дізнатися, що сталося. Автомобіль, що рухався позаду, зупинився перед ними і з нього вийшов обвинувачений і почав стукати по склу та тягнути за ручку дверей. Він вимагав, щоб її чоловік вийшов з автомобіля, бо він засліпив його стопами. В цей час з автомобіля обвинуваченого вийшло ще кілька осіб і почали бити по їхньому автомобілю. Вона сказала чоловікові, щоб він їхав, бо це якісь неадекватні люди. Вони якось об`їхали автомобіль обвинуваченого і поїхали у напрямку супермаркету «Барви». Біля «Барви» вони розвернулись і поїхали до ОСОБА_11 до кафе. Там чоловік хотів від них втекти, але не зміг і автомобіль зупинився. Тоді вже ОСОБА_5 з його товаришами скочив на капот і почав бити по склу, копати автомобіль. Потім обвинувачений взяв камінь і з боку водія розбив заднє скло. Потерпілий вийшов з автомобіля. ОСОБА_5 покликав його до своєї машини. Вона була в істериці, кричала, побігла за ними та сказала, щоб чоловік зателефонував батькові, який працює у СБУ. Почувши це, обвинувачений почав пропонувати чоловікові двісті гривень за розбите скло, але він відмовився і сказав, що викликає міліцію. Тоді обвинувачений та особи, що були з ним, сіли у автомобіль і втекли.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є приватним підприємцем і має у власності кафе «Вікторія». 10 листопада 2014 року ввечері вона була в кафе, де був також ОСОБА_8 та інші відвідувачі. Вона почула на вулиці шум автомобіля та крики людей. Вибігши на вулицю, вона побачила невідомих людей. Було вже темно, чула як хтось розбив скло на автомобілі. Люди на вулиці бігали туди-сюди. Дівчина вийшла з автомобіля, кричала. Вона підбігла до неї, дала їй води та заспокійливі ліки. Міліцію викликав ОСОБА_13 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду ствердив, що 10 листопада 2014 року він з ОСОБА_15 сидів у кафе, відпочивав після роботи. В цей час ОСОБА_16 зателефонував потерпілий і повідомив, що він поїхав за жінкою забрати її з роботи і за ним хтось женеться на автомобілі. Вони почули на вулиці крики і вийшли з кафе. На вулицю приїхало дві машини, одна з них світлого кольору, а інша потерпілого. Хлопців було десь п`ятеро. Вони сварились. Хтось розбив скло на автомобілі. Він заспокоював дружину потерпілого і не бачив як проходив конфлікт. Знає, що розбили скло на автомобілі і бачив розбите скло на автомобілі потерпілого. Бачив також інші дефекти на автомобілі, але не знає коли вони були нанесені. Потерпілий спочатку знаходився у автомобілі, але коли розбили скло, то він вийшов з автомобіля. Обвинувачений пропонував відшкодувати збитки за розбите скло. Хлопці, які були там, вимагали, щоб потерпілий віддав їм ключі від його автомобіля. ОСОБА_5 намагався залагодити конфлікт, заспокоював хлопців. ОСОБА_16 викликав міліцію. Причину конфлікту він не знає.

Вина обвинуваченого також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом-заявою ОСОБА_7 від 10.11.2014 року про пошкодження групою осіб 10.11.2014 року біля 21 години по вул. Шкільна у м. Хуст його автомобіля марки «Мазда 626», а саме заднього лівого дверного скла. (а.п. 7);

- оглядом місця події, проведеного 10 листопада 2014 року біля кафе «Вікторія» у м. Хуст по вул. Шкільна, в ході якого було виявлено автомобіль марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, на якому було пошкоджено віконне скло лівої задньої дверки. Інших пошкоджень на автомобілі не виявлено. (а.п. 8-10);

Із наявних у справі доказів слідує, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинено групою осіб.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню доньку (а.п. 80).

Відповідно до довідки СІАЗ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_5 значиться раніше неодноразово судимим, має не погашену судимість за вироком Хустського районного суду від 13 лютого 2012 року, яким його засуджено за ст.ст. 309 ч. 1, 310 ч. 1 КК України, на підставі ст.ст. 70, 71 КК України до одного року і трьох місяців позбавлення волі (а.п. 70, 71).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, позицію потерпілого і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Потерпілим по справі ОСОБА_7 заявлено цивільний позов, згідно якого потерпілий просить суд стягнути на свою користь з обвинуваченого ОСОБА_5 23000 гривень матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля та 20000 гривень моральної шкоди, яка виразилась у пережитих моральних стражданнях у зв`язку із вчиненням відносно нього хуліганських дій, що відобразилися на його сім`ї, зокрема на здоров`ї дружини, яка є хворою на серце, а також витратах на неодноразові поїздки до Хустського МВ УМВС на проведення слідчих дій.

Відповідно до ухвали суду від 05 серпня 2015 року позов в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди не прийнято судом.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на наведені в заяві обставини.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявлений до нього цивільний позов визнав частково.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, оскільки ним не доведено суду, що обвинуваченим було нанесено шкоди його автомобілю на 23000 гривень. Одночасно судом встановлено, що на автомобілі потерпілого було пошкоджено скло задньої лівої дверки і даний факт стверджується матеріалами справи, зокрема протоколом огляду місця події від 10.11.2014 року та накладною від 24.03.2015 року, в якій зазначено, що вартість скла задньої дверки автомобіля марки «Мазда 626» 1993 року випуску складає 980 гривень. Тому саме 980 гривень слід стягнути з обвинуваченого на корить потерпілого у відшкодування матеріальної шкоди.

Речових доказів у даному кримінальному провадженні немає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України суд ,-

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на обвинуваченого обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній особисте зобов`язання до вступу вироку в законну силу.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 980 гривень у відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .