Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №1-250/2010
ВИРОК

іменем України

11.10.2010 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого(ї) судді Білої Л.М.

при секретарі Яюк А.Й.

з участю прокурора Лозінської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, маючого на утриманні 1-ну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого 8.04.2010 року Хмільницьким міськрайонним судом за ст. 164 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт

у вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи судимий Хмільницьким міськрайонним судом за несплату аліментів в сумі 8046 гривень і відбувши його, заборгованість по аліментах не погасив та не зменшив і повторно за період з лютого по липень 2010 року ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати аліментів, згідно рішення Любарського районного суду Житомирської області по справі № 2-306 від 6 липня 2006 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, чим допустив заборгованість станом на 30 липня 2010 року в сумі 1 642,20 грн.

Свою винуватість у вчиненні вказаного злочину підсудній ОСОБА_1 визнав повністю і показав, що в 1996 році він одружився з ОСОБА_2 Від шлюбу 16 травня 1996 року у них народився син ОСОБА_4. В 2001 році їх шлюб було розірвано. Йому відомо що згідно виконавчого листа він мав би сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4. Однак він цього не робив, так як після розлучення він розрахувався з роботи і переїхав на проживання до своєї матері в м. Хмільник, а на роботу до цього часу не влаштувався. Про заборгованість по виплаті аліментів йому було відомо і про кримінальну відповідальність він попереджався неодноразово. Однак він хворіє цукровим діабетом і йому дуже важко знайти роботу, де він міг би працювати.

Судом, в порядку ст. 299 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки, крім повного визнання вини самим підсуднім, його вина повністю доведена матеріалами справи, підсудній правильно розуміє та пояснює обставини вчиненого злочину, сумнівів в добровільності та істинності його позиції немає, він не має наміру оспорювати фактичні обставини справи та усвідомлює, що буде позбавлений такого права в разі оскарження вироку суду у апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії під суднього ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ст.164 ч.2 КК України, оскільки він повторно злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини.

Обираючи вид та міру кримінального покарання під судньому ОСОБА_1., суд враховує те, що він повністю визнав свою вину, щиросердно розкаюється у вчиненому, по місцю проживання характеризується позитивно, стан його здоров»я, а тому вважає можливим його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства..

Керуючись ст.ст. 299, 323, 324, КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ст.164 ч.1КК України і призначити покарання 2 роки обмеження волі.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом цього часу не вчинить нового злочину, не виїжджатиме за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої служби та повідомлятиме ці органи про зміну місця навчання, роботи, проживання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_1 залишити зобовязання про явку.

Вирок можна оскаржити до Апеляційного суду Вінницької області на протязі 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Головуюча: Біла Л.М.