Справа № 521/2943/16-к
Провадження по справі1-кп/521/427/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР 07 грудня 2013 року за № 0008173, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Ізмаїл Одеської області, має середню освіту, працює без укладення трудового договору, не одружений, судимий:

1)24.11.1988 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст.ст. 140 ч. 1, 46-1 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2)24.03.1995 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 141 ч. 2 КК України (1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3)29.09.1997 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст. 222 ч. 1 КК України (1960 року) до 10 місяців арешту;

4)07.12.2005 року Арцизьким районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч. 3, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

5)21.09.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси за ст.ст. 15, 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з міст позбавлення волі 05.03.2013 року за відбуттям строку покарання,

зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України,-

-
У С Т А Н О В И В:
07 грудня 2013 року приблизно о 17 годині ОСОБА_4 разом з іншою особою, за попередньою змовою, перебуваючи в приміщенні магазину «Таврія плюс» за адресою м. Одеса, вул. Скворцова, 4-а у зв`язку зі здійсненням службових обов`язків марчендайзера, намагався таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 виніс з підвального приміщення магазину короб, в якому знаходилось 15 пляшок соняшникової олії «Чумак» вартістю 15,30 грн. кожна на загальну суму 229,50 грн., після чого направився до паркану, де передав вказане майно іншій особі, яка знаходилась за парканом магазину. Однак довести свій злочинний умисел до кінця не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були помічені співробітниками охорони магазину.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, повністю визнавши себе винним у скоєнні злочину, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що працював в магазині «Таврія плюс» і разом з приятелем ОСОБА_5 вирішили скоїти крадіжку. 07 грудня 2013 року приблизно о 17 годині він виніс з підсобного приміщення магазину коробку з 15 пляшками соняшникової олії та намагався передати їх ОСОБА_6 , який чекав за огорожею магазину, але був затриманий охороною магазину. У скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини справи підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння злочину, форми умислу.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винний у скоєнні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, працює без укладення трудового договору вантажником у приватного підприємця.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину та дав правдиві пояснення про обставини скоєння злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості, особу винного, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді арешту.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому у строк відбутого основного покарання у виді арешту час його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у вигляді арешту на строк чотири місяці.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня його затримання з 24 липня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_4 основного покарання у виді арешту зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 24 липня 2016 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним тримання під вартою в ОУВП УДПТСУ № 21 в Одеській області.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію, а ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти у випадку, якщо до набрання вироком законної сили відбутий ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення, з урахуванням положень ст. 72 КК України, буде дорівнювати фактично призначеному йому покаранню.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою з моменту вручення його копії.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1