Справа № 364/852/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1273/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 17.10.2016

УХВАЛА
Іменем України
17 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 1 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст.345 КК України повернуто прокурору, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01 вересня 2016 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000120 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в додатках до обвинувального акту, які були надані прокурором, відсутня розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.

Допущені порушення, на думку суду, свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор не погоджується з ухвалою суду, вважає її незаконною і необґрунтованою, оскільки відповідно до вимог ст.338 КПК України при зміні обвинувачення в суді прокурор має надати копії обвинувального акту обвинуваченому, захиснику обвинуваченого і приєднати обвинувальний акт до матеріалів кримінального провадження, на прокурора чинним КПК не покладається обов`язок відбирати в учасників судового засідання розписки про отримання копії обвинувального акту. Таким чином судом та прокурором не було порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист від нового обвинувачення, а тому прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка апеляційну скаргу прокурора підтримала та просила її задовольнити;

захисника, який проти апеляційної скарги прокурора заперечував;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22.08.2014 року до Сквирського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт від 21.08.2014 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України, за яким розпочався розгляд кримінального провадження по суті (т.2 а.с. 2-5, 11, 34).

Згідно розписки, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_8 21.08.2016 року отримав копію вище зазначеного обвинувального акту (т.2 а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
П. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений обвинувальний акт від 21.08.2014 року не містять посилання на те, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Зі змісту вказаного обвинувального акту вбачається, що в ньому зазначено, що ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з викладенням фактичних обставин справи, які були встановлені в ході досудового розслідування, однак, жодних даних про те, що ОСОБА_8 сформульовано та висунуто обвинувачення у вчиненні ними кримінальних правопорушень немає.

Оскільки ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень сформульовано та висунуто не було, суд першої інстанції не мав підстав призначати судовий розгляд даного кримінального провадження.

Однак, суд не звернув на це уваги та розпочав судовий розгляд кримінального провадження.

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 05.02.2015 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, та призначено покарання за ч.3 ст.296 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст.345 КК України на у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст.70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 29.07.2013 року і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року (т.2 а.с. 212-214).
Ухвалою апеляційного суду Київської області від 23.04.2015 вирок Сквирського районного суду Київської області від 05.02.2005 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції (т.3 а.с. 37-43).
Згідно протоколу автоматичного розподілу від 12.05.2015 року, в даному кримінальному провадженні призначено головуючого суддю ОСОБА_9 (т.3 а.с. 45).
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 18.05.2015 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання, а ухвалою цього ж суду від 14.08.2015 року призначено судовий розгляд (т.3 а.с. 46, 81).
В подальшому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналу судового засідання від 18.12.2015 року, під час судового засідання прокурором, з метою уточнення формулювання обвинувачення, з посиланням на ст. 338 КПК України подано змінений обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з викладенням фактичних обставин кримінальних правопорушень, які були встановленні в ході досудового розслідування, правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень та формулюванням обвинувачення (т.3 а.с. 123-130, 134-135).
Однак, за змістом ст. 338 КПК України прокурор складає новий обвинувальний акт в якому формулює змінене обвинувачення тільки у випадку зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, що відсутнє в даному випадку, оскільки попередньо ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень сформульовано і висунуто не було.

Суд першої інстанції не звернув на це увагу та прийняв змінений обвинувальний акт до розгляду і продовжив слухання кримінального провадження по суті.

11.04.2016 року у зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_9 , в даному кримінальному провадженні призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, який згідно протоколу не відбувся, оскільки в Сквирському районному судді Київської області не вистачило потрібної кількості суддів для розподілу (т.3 а.с. 162-163).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26.07.2016 року, на підставі подання в.о. голови Сквирського районного суду Київської області дане кримінальне провадження направлено для розгляду по суті до Володарського районного суду Київської області (т.3 а.с. 184-185).
Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01.09.2016 року під час підготовчого засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 повернутий прокурору з посиланням на те, що до обвинувального акту не додано розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта від 14.12.2015 року.

Однак, колегія суддів з такими висновком суду першої інстанції погодитися не може, так як він не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та матеріалах кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , в яких міститься розписка ОСОБА_8 про отримання ним копії обвинувального акту від 21.08.2014 року, а з журналу судового засідання від 18.12.2015 року вбачається, що обвинувачений та його захисник відмовилися від отримання зміненого прокурором обвинувального акту (т.2 а.с. 10, т.3 а.с. 134-135).

Таким чином на думку колегії суддів рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із відсутністю розписки підозрюваного про отримання ним копії обвинувального акту, з посиланням на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є безпідставним, прийнятим з порушення вимог КПК України.

Крім того, враховуючи, що на підготовчому судовому засіданні судом першої інстанції було розглянуто та прийнято рішення по зміненому обвинувальному акту від 14.12.2015 року, який був прийняти судом з порушенням вимог КПК України, воно не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення обвинувального акту від 21.08.2014 року до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст. ст. 314-315 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405,404, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової,-

ухвалила:
Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 01 вересня 2016 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000120 за обвинуваченням ОСОБА_8 , повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта від 21.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст. 345 КК України у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4