справа № 156/308/16-к
Номер провадження: 1-кп/156/23/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 травня 2016 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника органу опіки та
піклування Іваничівської РДА ОСОБА_7
представника КМСД ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, не працюючого, учня ВПУ № 1 м. Нововолинська, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и в :
ОСОБА_4 9 квітня 2016 року близько 13 год. переслідуючи корисливий мотив, будучи пасажиром у автомобілі марки ВАЗ 210994 д.н.з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_9 під час руху із с. Лежниця Іваничівського району до м. Нововолинська, шляхом вільного доступу, таємно викрав гаманець у якому знаходились кошти в розмірі 400 грн. та 200 польських злотих, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , майнової шкоди суму 1819 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та показав суду, що він під`їжджав із ОСОБА_9 . В автомобілі побачив гаманець, який лежав без стороннього нагляду та викрав його. Вийшовши із машини побачив, що у гаманці було 400 грн. та 200 польських злотих, які сховав у підвалі будинку м. Нововолинська. У вчиненому розкаюється, збитки потерпілому відшкодував повністю та просить його суворо не карати.
Не дивлячись на повне визнання вини обвинуваченим , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_9 показав суду, що він 9 квітня 2016 року підвозив до м. Нововолинська ОСОБА_4 . Проїхавши декілька матерів після того, як обвинувачений вийшов з машини, виявив крадіжку гаманця із грошима. Він повернувся на те місце де вийшов обвинувачений, однак його там не було. Він подзвонив до свого батька та повідомив про виявлену крадіжку. Через декілька хвилин помітив, що ОСОБА_4 йде до магазину, він підбіг до нього, однак той почав втікати. Затримавши обвинуваченого, почав запитувати де його гаманець. Спочатку обвинувачений не признавався у вчиненні крадіжки, однак коли приїхав його батько разом із ОСОБА_10 , то відвіз їх на місце де заховав гаманець і віддав його. На даний час ніяких претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду показав, що 9 квітня 2016 року в обідню пору до нього на мобільний телефон подзвонив син ОСОБА_9 , який повідомив, що у нього із автомобіля викрали гаманець із грошима. Він разом із ОСОБА_10 поїхали до м. Нововолинська. Приїхавши на місце, яке вказав син побачили, що ОСОБА_9 тримав хлопця та запитував у нього куди подівся його гаманець. Тоді обвинувачений завів їх до будинку звідки із підвалу виніс гаманець із грошима, який віддав потерпілому.
Аналогічні показання надав і свідок ОСОБА_10 про місце повернення гаманця із грошима.
Допитана в якості свідка педагог Нововолинського ВПУ № 1 ОСОБА_12 показала суду, що обвинувачений ОСОБА_4 схильний до вчинення крадіжок і потребує додаткового нагляду зі сторони батьків.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.
Так, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, по місцю навчання характеризується позитивно. Згідно показів представника КМСД та представника служби у справах дітей Іваничівської РДА, ОСОБА_4 не перебуває на обліку у даних службах, просили суд його суворо не карати.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Згідно ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, в тому числі і у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють.
З урахуванням викладеного,беручи до уваги характер, ступінь та тяжкість скоєного злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем навчання характеризується посередньо, раніше не судимий, конкретні обставини справи, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, враховуючи клопотання про передачу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 під нагляд матері, яка здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та дієвий та ефективний контроль за його поведінкою, про що до суду подана відповідна заява.
Враховуючи думку представника кримінальної поліції у справах дітей Іваничівського ВП ГУ НП у Волинській області, представника служби у справах дітей, суд приходить до висновку, що на момент постановлення вироку обвинувачений ОСОБА_4 не потребує застосування покарання, а тому звільняє його від покарання, застосовуючи примусові заходи виховного характеру у виді передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 на строк один рік, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Речові докази: гаманець, студентський квиток, дисконтна карту, банківську кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк», 200 злотих та дві купюри номіналом по 200 грн. повернути власнику.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Судові витрати у справі відсутні.
Цивільний позов заявлено не було.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 105 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.
Речові докази: гаманець, студентський квиток, дисконтна карту, банківську кредитну картку ПАТ КБ «ПриватБанк», 200 злотих та дві купюри номіналом по 200 грн. повернути ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
з оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1