Справа № 190/1015/13-к
Провадження №1-в/190/655/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою,

в с т а н о в и в:

На розгляд П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з встановленням іспитового строку в 3 роки. 17.02.2016 року апеляційним судом Дніпропетровської області вирок П`ятихатського районного суду від 01.12.2015 року в частині призначення покарання скасовано, ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки. На цей час ОСОБА_6 перебуває за місцем свого проживання. Згідно висновку лікарської комісії ОСОБА_6 за станом здоров`я обслуговувати себе не може, не може самостійно виконувати свої природні потреби, не може перебувати в сидячому та вертикальному положенні, не може пересуватися в інвалідному візку, може транспортуватися на далекі відстані в спеціальному реанімаційному автомобілі у супроводі лікаря реаніматолога. Вважають, що перебування засудженого в місцях позбавлення волі може перетворитися на тортури, а тому просять звільнити останнього від відбування покарання за хворобою.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання не підтримав, оскільки відсутній висновок лікарської комісії при Управлінні ДПтС України в Дніпропетровській області.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні у задоволенні клопотання просив відмовити, вважає, що дане клопотання повинно вирішуватися лише після того, як засуджений на виконання вироку буде направлений в місця позбавлення волі, за місцем відбування покарання. Оскільки вирок суду в частині позбавлення волі не виконано, висновок лікарської комісії відсутній, тому вважає, що дане клопотання повинно вирішуватися апеляційним судом Дніпропетровської області, який ухвалив вирок.
Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, клопотання підтримує.

Суд, вислухавши думку захисника, прокурора, вивчивши матеріали судової справи дійшов до такого висновку.
Так, вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з встановленням іспитового строку в 3 роки./а.с.187-189/.

17.02.2016 року апеляційним судом Дніпропетровської області вирок П`ятихатського районного суду від 01.12.2015 року в частині призначення покарання скасовано, ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 3 роки /а.с.190-191/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.06.2016 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року залишено без змін /а.с.192-193/

З висновку судово медичної експертизи № 140 від 14.08.2013р. та висновку комісійної судово медичної експертизи № 390/13 від 02.09.2015р. слідує, що у ОСОБА_6 встановлено захворювання у вигляді відновлювального періоду тяжкої сполученої проникаючої черепно мозкової і хребтово спино-мозкової травми,у вигляді вдавленого уламкового перелому тім`яно-скроневої кістки ліворуч, забою головного мозку, пневмоцефалії, переломовивиху 1-го грудного хребця зі зміщенням хребта, забою спинного мозку, що призвело до виникнення тетраплегії з рівня 7-го шийного хребця, порушення функції тазових органів по центральному типу, які під час травматичного процесу призвели до виникнення стійкого тетрапарезу, плегії в нижніх кінцівках, порушенню функції тазових органів, вегетативно-трофічного синдрому, порушення терморегуляції, зниження м`язкової сили в нижніх кінцівках до 0 балів, в кистях до 1,5 балів, гіпотрофії м`язів кінцівок, інвалідність 1 групи, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Встановлені тілесні ушкодження та їх ускладення у громадянина ОСОБА_6 відповідають п. 7.3 «Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання»/а.с.194-200, 201-212/.
Згідно висновку ЛКК № 32 ОСОБА_6 має діагноз: після травматична комбінована арезорбтивно-окклюзійна внутрішня гідроцефалія, стійкі залишкові явища тяжкої сумісної хребтово-спинальної і черпно-мозкової травми, СПО з приводу перелому С6-С7 хребців, грубий тетрапорез до плегії в нижніх кінцівках, порушення функцій тазових органів по центральному типу, стійкий больвий синдром вегатитивно-трофічні розлади. СПО 18.04.14 Вентрикуло перитонеальне шунтування ЛШС низького тиску. Пластика дефекту тім`яної скроневої кісти зліва титановим імплантантом. З 2012 року признаний інвалідом 1 групи /а.с.213/.
Згідно довідки МСЕК № 397604 від 12.09.2016 року ОСОБА_6 встановлена перша група інвалідності безстроково, черговому перегляду не підлягає.
Згідно ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Одночасно з тим, відповідно до ч. 5 ст. 154 КВК України, клопотання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з клопотанням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У клопотанні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Як вбачається із вищевказаних статей, обов`язковою умовою для вирішення питання стосовно звільнення особи від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, являється висновок лікарської комісії (в даному випадку висновок лікарської комісії при Управлінні ДПтС України в Дніпропетровській області), який складається за результатом засідання вказаної комісії, після обстеження особи та вивчення його особової справи, зокрема медичної документації. Тобто, без надання вказаної документації, суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.
Наявні в матеріалах справи висновки експертів не містять висновків про те, що захворювання та стан ОСОБА_6 перешкоджають подальшому відбуванню покарання та подальше відбування покарання загрожує його життю і може призвести до серйозного погіршення стану його здоров`я. Також, матеріали провадження не містять висновку лікарської комісії з приводу того, що засуджений не може отримувати належне лікування у місцях позбавлення волі та його хвороба перешкоджає подальшому відбуванню ним покарання.
Разом з цим, необхідно зазначити, що засуджений може отримувати платну медичну допомогу за рахунок особистих коштів у лікувальних закладах охорони здоровя, що мають ліцензію МОЗ України, що передбачено ст. 116 КВК України.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, те, що ОСОБА_6 зсуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, скоєне потягло тяжкі наслідки, що виразились у загибелі двох людей, враховуючи те, що засуджений в даний час в установі виконання покарання не знаходиться та жодного дня не відбував покарання, матеріали справи не містять належних доказів, щоб свідчили про те, що захворювання та стан ОСОБА_6 перешкоджають подальшому відбуванню покарання та подальше відбування покарання загрожує його життю і може призвести до серйозного погіршення стану його здоров`я, то суд приходить до висновку, що підстав для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою не вбачається, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
На підставі ч. 2 ст. 84 КК України, ст. 537 ч.1 п. 6 КПК України, суд
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 . ОСОБА_6 про звільнення від покарання за хворобою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1