АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/659/16 Справа № 711/3963/15-к Категорія: ст.286 ч.2 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_6 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 травня 2016 року, яким

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України, -

визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 20615 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди, а всього стягнуто 120615 грн. 88 коп..

Стягнуто з ОСОБА_9 процесуальні витрати в сумі 1843 грн. 20 коп. на користь держави за залучення експертів.

Вирішена доля речових доказів, колегія суддів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що 02.02.2015 року близько 15 год.40 хв., керуючи автомобілем «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_1 по вул. Чорновола від вул. Ватутіна в напрямку вул. Ільїна у м.Черкаси, на перехресті з вул. Петровського, порушив вимоги п.2.3. «б» та п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну у момент виникнення небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_11 , яка перетинала проїздну частину дороги зліва направо відносно напрямку автомобіля і яку він спроможний був виявити, але не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримала травми не сумісні з життям і померла.

Порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить повторно дослідити обставини правомірності дій потерпілої ОСОБА_11 під час переходу дороги перед та в момент ДТП і дати їм правову оцінку, змінити вирок, призначивши покарання із застосуванням вимог ст.ст. 69, 75 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на те, що суд дав неправильну оцінку діям пішохода ОСОБА_11 , яка дорогу переходила не по пішохідному переході, не по лінії тротуару, потерпіла раптово вийшла на проїздну частину дороги не впевнившись у відсутності транспортних засобів.

Суд безпідставно не визнав його щире каяття та сприяння у розслідуванні справи як пом`якшуючі обставини покарання та не в повній мірі врахував його вік, сімейний стан, характеризуючі дані і необережний характер вчиненого злочину.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі, не заперечуючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості, просить постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ст.286 ч.2 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами терміном на 3 роки.

В своїх запереченнях захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, посилаючись на те, що суд не з`ясував істотні обставини ДТП, не вирішив клопотання про надання правової оцінки діям потерпілої, яка раптово вийшла на проїздну частину дороги та перетинала дорогу у невстановленому для цього місці, що вплинуло на суворість призначеного покарання, однак ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляції і залишення апеляції прокурора без задоволення, пояснення представника потерпілого, думку прокурора в підтримку своєї апеляції і залишення апеляції обвинуваченого без задоволення, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочині ґрунтується на зібраних в справі доказах, які досліджені в судовому засіданні і їм дана вірна юридична оцінка.

Кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

Колегія суддів не може погодитись із апеляційними доводами обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що суд не дав належної правової оцінки діям пішохода ОСОБА_11 , не врахував його щире каяття та визнання ним вини і призначив нібито суворе покарання.

Встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 02.02.2015 року в світлу пору доби.

Згідно висновку експерта від 23.04.2015 року №4/173 у момент виникнення небезпеки для руху водій автомобіля «ГАЗ-31105», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування, однак він не своєчасно прийняв міри до зменшення швидкості автомобіля, тобто в його діях є невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Безпідставним є посилання обвинуваченого, що суд не задоволив його клопотання і його адвоката про перевірку дій пішохода і дій водія на момент вчинення ДТП, оскільки суд ухвалою від 10.11.2015 року давав доручення прокурору провести слідчі експерименти з участю свідків очевидців на предмет перевірки даних, що передували механізму вчинення ДТП.

Проведені слідчі експерименти з участю свідків очевидців ДТП співвідносяться з обставинами події, істотних протиріч з наявними доказами в справі не мають, тому висновок експерта про технічну можливість уникнути наїзду на пішохода водій ОСОБА_9 мав, однак своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки і виникнення небезпеки для руху є обґрунтованим.

За таких обставин суд правильно оцінив дії як пішохода так і водія в даній дорожній обстановці.

Призначаючи покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину і правильно вибрав вид покарання.

Разом з тим суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини покарання та особу обвинуваченого.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 вчинив злочин вперше, з необережності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, вину у вчиненому визнав, частково відшкодував заподіяну шкоду, має поганий стан здоров`я, тому колегія суддів вважає за можливе змінити вирок суду, пом`якшити призначене покарання шляхом застосування вимог ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням та з покладенням на нього певних обов`язків.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 скасувати.

В решті вирок суду залишити без змін.

З вище викладених підстав колегія суддів залишає апеляцію прокурора без задоволення. Крім цього прокурор в апеляції не навів даних, які б давали підстави для посилення призначеного покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05.05.2016 року змінити.

Пом`якшити призначене покарання.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробувальним терміном на 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_9 покласти такі зобов`язання:

- не відлучатися з місця проживання чи перебування без дозволу органів кримінально виконавчої системи;

- з`являтися періодично в органи КВІ для реєстрації;

- повідомляти органи КВІ про зміну свого місця проживання або перебування.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 скасувати.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, але дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку на протязі трьох місяців.

Головуючий :

Судді :