Справа № 201/6315/16-к
Провадження № - 1кп/201/247/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритом судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001342 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

-22.06.1994 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 142 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-25.02.2000 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 140 КК України до одного року позбавлення волі;

-07.06.2001 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 142 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-03.09.2002 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

-14.11.2005 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до семи років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-10.01.2012 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185, ст.. 71 КК України до одного року одного місяця позбавлення волі;

-08.02.2013 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 1 ст. 309, ст.. 75, 76 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

-22.03.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком один рік;

-08.01.2013 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 186, ст.. 70, 71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі;

-20.08.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська по ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Звільнився 08.06.2016 за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно поєднана з проникненням у інше приміщення, близько 19 годин 00 хвилин 17.03.2016, перебуваючи на вулиці ім. Олеся Гончара в м. Дніпропетровську, що є територією Соборного району м. Дніпропетровська, проникнув до будинку АДРЕСА_3 , який використовується фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 як службове приміщення, та побачив у будинку біля входу чорний кейс, у якому перебував шурупокрут марки «Зеніт-Профі ЗША-18», зарядний пристрій «Сharger», запасна батарея до шурупокрута, 4 біти до шурупокрута: - 2 на 10 та 8 мм, - 2 хрестообразні викрутки, який належить ОСОБА_5 , Далі ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, взяв чорний кейс у якому перебував шурукрут марки «Зеніт-Профі ЗША-18» зарядний пристрій «Сharger», запасна батарея до шурупокрута, 4 біти до шурупокрута: - 2 на 10 та 8 мм., - 2 хрестообразні викрутки, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку у сумі 885 гривень,

Доводячи свій злочинний корисливий умисел до кінця ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, близько 18 годин 20 хвилин 18.03.2016, перебуваючи на вулиці Запорізьке Шосе в м. Дніпропетровську, зайшов до будівлі № 35, що є територією Соборного району м. Дніпропетровська, де розташовується ТОВ «Алмаз-Мотор», після чого зайшов до приміщення роздягальні робочого персоналу та побачив на поличці однієї з відчинених шаф гаманець та мобільний телефон «Нокіа 5800», які ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання, після чого, реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, усвідомлюючи, що його дії є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості заволодів гаманцем, в якому знаходились грошові кошти у сумі 120 гривень, та мобільним телефоном «Нокія 5800», які належать ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку, на загальну суму 430 гривень.

Після чого ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, після чого мобільним телефоном та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, близько 12 годин 50 хвилин 04.04.2016, перебуваючи на вулиці Ливарній в м. Дніпропетровську, що є територією Соборного району м. Дніпропетровська, зайшов до буднику № 6 та піднявся па 4-й поверх у офіс ТОВ «111-хвилин», після чого зайшов до приміщення робочого кабінету ОСОБА_7 та побачив на стільці рюкзак ОСОБА_7 з його особистими речами, а на робочому столі його мобільний телефон, які ОСОБА_3 визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Після чого ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, усвідомлюючи, що його дії є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості дістав з рюкзака ОСОБА_7 гаманець звідки заволодів грошовими коштами у сумі 1000 гривень, та зі столу взяв мобільний телефон «Аррle iPhone 6s 64 Gb» який поклав собі у кишеню, тим самим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку, на загальну суму 2 1 927 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину разом з викраденим майном, після чого мобільним телефоном став користуватись у власних потребах, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті, у скоєному розкаявся та пояснив, що після скоєння третьої крадіжки він зрозумів, що вчиняє помилку і добровільно звернувся до поліції із зізнанням та допоміг повернути викрадене майно, вказавши осіб, яким він його продавав.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочинів доведена в повному обсязі і умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, два з яких відносяться до злочинів середнього ступеню тяжкості, а один до тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який судимий, вчинив злочини незадовго після відбуття покарання за раніше вчинені злочини, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його з`явлення зі зізнанням, так як останній самостійно звернувся до правоохоронних органів з визнанням своєї вини, щире каяття, висловлене ним в судовому засіданні, активне сприяння розкриттю злочину, так як обвинувачений сприяв виявленню викраденого майна та його поверненню власникам, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, обставини злочинів, що описано вище, а також посткримінальну поведінку обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробовуванням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

-за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1