Справа № 206/1-564/11
Провадження № 1/127/14/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2016 р.м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5 ,
підсудних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2, ст.191 ч.3, 366 ч.1 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2, 191 ч.3 КК України, -
Вінницьким міським судом Вінницької області розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2, ст.191 ч.3, 366 ч.1 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2, 191 ч.3 КК України.
Досудовим слідством ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у тому, що ОСОБА_9 , 18.09.2006 року, як директор ДП «Вінницький авіаційний завод», уклав із Київським ДАП «Універсал-Авіа» в особі його директора ОСОБА_10 договір № 129 на проведення капітального ремонту належних ДАП «Універсал-Авіа» 2 гелікоптерів Мі-2, 1986 року випуску (заводські номери 529946106, 529913086).
На виконання вказаного договору 04.10.2006 року представник ДП «ВіАЗ» ОСОБА_11 на підставі наказу № 33-К згідно акту прийняв від начальника АТБ Київського ДАП «Універсал-Авіа» ОСОБА_12 для проведення капітального ремонту 2 гелікоптери (заводські номери 529946106, 529913086) у штатній комплектації агрегатами з двигунами (4 штуки) і редукторами (2 штуки) та повним комплектом технічної документації.
При отриманні вказаних гелікоптерів службовими особами ДП «ВіАЗ» складено акти некомплектності та прийомо-здаточні акти, відповідно до яких гелікоптери Мі-2 повинні знаходитись на відповідальному зберіганні ДП «ВіАЗ» до їх укомплектування замовником. Вказані акти некомплектності затвердженні директором ДП «ВіАЗ» ОСОБА_6 .
В подальшому, директор ДП «ВіАЗ» ОСОБА_6 та заступник директора Київського ДАП «УніверсалАвіа» ОСОБА_7 , який діяв як ФОП, достовірно знаючи, що вказані 5 гелікоптерів Мі2 належать Київському ДАП «УніверсалАвіа» та перебувають на відповідальному зберіганні у ДП «ВіАЗ», вступили у злочинну змову з метою незаконного заволодіння майном державного підприємства в особливо великих розмірах.
Після цього, на підставі договору № 101 на продаж авіатехніки від 20.06.2007 року та акту прийманняпередачі до нього вказані гелікоптери обліковано по бухгалтерському обліку ДП «ВіАЗ» по рахунку 281 «Товари на складі».
Крім цього, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що укладання з ОСОБА_7 договору № 101 на продаж авіатехніки від 20.06.2007 року є протиправним, уклав із ДП ДК «Укрспецекспорт» - ДГЗ ІФ «Укрінмаш» договір комісії № 4/77 - Д від 03.07.2007 року, відповідно до якого доручив ДП ДГЗ ІФ «Укрінмаш» виконати від імені ДП «ВіАЗ» контракт з іноземними покупцем компанією «Defence Systems International Inc» на експертне постачання для потреб Міністерства оборони Великої Соціалістичної Народної Лівійської Арабської Джамахірії гелікоптерів Мі2. На виконання зазначеного договору ОСОБА_6 29.09.2007 року підписав прийомо-здаточний акт № 1 до договору комісії № 4/77-Д від 03.07.2007 року, відповідно до якого ДП «ВіАЗ» передав компанії «Defence Systems International Inc» 2 гелікоптери Мі2 (заводські номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), остання у свою чергу перерахувала ДП ДК «Укрспецекспорт» - ДГЗ ІФ «Укрінмаш» за придбання вказаних гелікоптерів 108818 доларів США, з яких 101200,74 доларів США у подальшому перераховано на адресу ДП «ВіАЗ» та використано на власні потреби підприємства.
Разом з тим, відповідно до акту ревізії фінансово-господарської діяльності Київського ДАП «УніверсалАвіа» від 01.08.2008 року, проведеної комісією Державіаадміністрації України, виявлено нестачу 5 гелікоптерів, які рахуються по обліку на авіаційно-технічній базі Київського ДАП «УніверсалАвіа» (м. Суми).
Згідно з висновком судовотоварознавчої експертизи від 27.07.2011 року № 6005/11-16 станом на 21.06.2007 загальна вартість вказаних гелікоптерів становить 385998,79 грн., що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.
Такі дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 5 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України, як службове підроблення складання службовою особою завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Такі дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 25.02.2011 року № 95/1, підпис від імені ОСОБА_6 у графі «Директор ДП «ВіАЗ» ОСОБА_6 » в довідці ДП «ВіАЗ» № 841 від 11.07.2007 року про власність на вертольоти Мі-2 виконаний ОСОБА_6 .
Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції від 2001 року), як службове підроблення - внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей та видача завідомо неправдивого документу.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування з підстав невиконання вимог ухвали Замостянського районного суду м. Вінниці від 27.04.2010 року, та мотивів викладених у письмовому клопотанні.
Підсудний ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.
Підсудний ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника та додав, що особисто він жодної гривні з підприємства не привласнив, всі його дії були законними, що підтверджується документами по справі та актами ревізії.
Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти повернення справи на додаткове розслідування посилаючись на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для підтвердження вини підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ухвалення вироку у справі.
Суд, заслухавши захисника, підсудних, думку прокурора, дослідивши матеріли кримінальної справи, проаналізувавши доводи сторін в їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлене клопотання про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину не визнав, пояснивши, що у 2006 році на заводі ДП «ВіАЗ» було складне становище. Прийшло замовлення на завод від менеджера компанії «Дефенс Сістем Інтернешнл» ОСОБА_14 на ремонт 8 гелікоптерів МІ-2 для Лівії. Він дав від свого імені, як директора заводу доручення ОСОБА_14 на право пошуку гелікоптерів та проведення переговорів, а також повідомив, що на заводі двигунів та лопатей не має. Необхідні гелікоптери було знайдено на ДАП «Універсал-Авіа». Працівники заводу Бондарчук та Черемисін поїхали у відрядження в м. Суми на ДАП «Універсал-Авіа» з метою відібрати гелікоптери та перевірити їхні технічні характеристики.
Він особисто вів переговори із ОСОБА_15 , та останній повідомив, що в наявності є 2 гелікоптери. За рахунок коштів підприємства 2 гелікоптери із заводськими №№529946106, 529913086 були доставлено на завод у м. Вінницю та було укладено договір. Було розпочато ремонтні роботи, однак згодом в кінці 2006 року призупинено через брак коштів. В кінці січня 2007 року на ДП «ВінАвіа» приїхав ОСОБА_14 та повідомив, що він знайшов двигуни, редуктори, лопасті. Підприємство «ВінАвіа» займалося ремонтом лише фюзеляжів. Вкінці лютого 2007 року було завершено ремонт 1 гелікоптера. ОСОБА_16 повідомив, що гелікоптери можна продати в Лівію. ОСОБА_17 повідомив, що лівійська сторона бажає оглянути гелікоптери. В березні 2007 року на ДП «ВіАЗ» приїхали представники з Лівії з якими уже погоджували подальші ремонтні роботи. Лівійці погодилися працювати за контрактом на 8 гелікоптерів. Додатково було доставлено 3 гелікоптери з м. Суми. Договору на ремонт цих 3 гелікоптерів з ДАП «Універсал Авіа» не було, тому, що їх готували на продаж. ОСОБА_7 повідомив, що він є власником 5 гелікоптерів доставлених з м. Суми.
20.06.2007 року був підписаний договір №101 з ОСОБА_7 в м. Києві на продаж авіатехніки. В п.6.2 даного договору №101 було вказано, що ОСОБА_7 є власником 5 гелікоптерів, а тому техніку було поставлено на баланс ДП «ВіАЗ». 26.07.2007 року від «Укрінмаш» було отримано кошти в сумі 101тисяч доларів, як сто відсотку оплату за гелікоптери, пізніше 65 тисяч доларів було отримано як передплату. Всі кошти були витрачені на ремонтні роботи гелікоптерів та потреби підприємства. 2 відремонтованих гелікоптери було відправлено в м. Гостомель, а потім в Лівію. В Лівію виїжджала бригада спеціалістів, яка і вводила техніку в експлуатацію. Навесні 2008 року він отримав інформацію, що співпрацю із Лівією було припинено. А тому підприємство підшуковувало потенційного покупця на дану техніку, однак попиту не було, а техніку продати не змогли. ОСОБА_18 він не повідомляв, що на заводі є гелікоптери на продаж. Йому не було відомо, що останній працює на ДАП «Універсал Авіа». Він не перевіряв, кому належать гелікоптери, так як і не робив цього раніше. Станом на 2006 рік документів на право власності на авіатехніку не існувало. Попередньої змови між ним та ОСОБА_7 не було. На його думку, п.п.6.2 Договору №101 достатньо, щоб вважати їх власністю заводу. Хоча гелікоптери були укомплектовані двигунами та редукторами, але вже були не придатні до експлуатації, через вичерпаний ресурс і були зняті, та поставлені інші лише для обльоту. Оскільки за перші 2 відремонтовані гелікоптери на рахунок ДП «Він Авіа» не надійшли кошти на ремонт, було прийнято рішення продати гелікоптери в Лівію.
Зазначив, що службового підроблення не вчиняв, особисто він не привласнив жодної копійки від продажу вказаних гелікоптерів, про що вказано у акті ревізії, а робив все можливе, аби зберегти колектив та підприємство на балансі. ОСОБА_16 запевняв, що усі питання по реалізації гелікоптерів він буде вирішувати особисто. Договір №87 з Білецьким був такого ж змісту, як і з ОСОБА_19 , та по ньому проблем не було.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину не визнав, пояснивши суду, що він працював заступником директора «УніверсалАвіа», та був знайомий із ОСОБА_9 ДАП «Універсал Авіа» майже не працювало та мало великі борги, а тому докладалися зусилля, аби підняти підприємство із скрутного становища. Підприємство займалося сільсько-господарськими роботами та мало літальні апарати, грошей на підприємстві не було. Тому він вніс свої кошти 200 000 тис. гривень в якості допомоги підприємству по накладній на повернення. Кошти пішли на погашення боргів. Намагалися продати техніку, щоб почати ремонт іншої техніки. Визнав, що порушив мораторій та вирішив продати частину техніки, яка не літала та була без капремонту. Кошти мали бути розподілені на потреби підприємства, гроші він жодним чином не привласнював. Він не думав, що його дії кваліфікують як кримінальний злочин. ОСОБА_16 передав гелікоптери МІ-2, належні « ОСОБА_20 » на ремонт до «ВіАЗ», але ремонтні роботи не здійснювали через відсутність перерахованих коштів. Тому він вирішив їх продати, запропонувавши ДП «ВіаЗ» придбати, а після ремонту їх продати. «ВіаЗ» не цікавився, хто є власником гелікоптерів, оскільки для проведення ремонтних робіт це було не суттєво. Раніше дозволи на реалізацію гелікоптерів давали, та він розраховував, що зможе отримати дозвіл і в майбутньому. Отримані кошти від «ВіАЗ» в сумі 15 000 гривень, він повернув заводу після порушення кримінальної справи. Прибутку він особисто не отримував. Ціна гелікоптера в поганому стані була 5000 гривень, така ціна була і на ринку. Редуктора і двигуни залишилися на ДП «ВіАЗ». Гроші на ремонт ні «Універсал- Авіа», ні він не перераховували кошти, ремонтні роботи здійснювалися за кошти заводу. Договір купівлі-продажу було підписано в м. Києві. Документів на право власності на авіатехніку на той час не було. Свою вину визнав в частині перевищення службових повноважень.
Допитані в судовому засіданні свідки, стосовно вартості гелікоптерів нічого не змогли повідомити чи пояснити.
Згідно положень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», вказівки судді (суду) є обов`язковими для органу дізнання, слідчого та прокурора. Якщо останні не дослідили обставини, зазначених у постанові (ухвалі) про повернення справи на додаткове розслідування, проведені дізнання чи досудове слідство можуть бути визнані однобічними і неповними (п.2 ч.2 ст.368 КПК в редакції 1960 року), що є підставою для скасування вироку та повернення справи на додаткове розслідування.
Суд зазначає, що дана кримінальна справа постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 24.04.2010 року була направлена для проведення досудового слідства, з метою проведення всіх необхідних слідчих дій по даній справі. Перелік таких дій було вказано у постанові (т.6 а.с.10-14). Однак вказівки суду виконанні не були, що являється грубим порушенням законодавства.
Водночас в силу ст. 64 КПК України (в редакції 1960 року) характер та розмір завданої злочином шкоди підлягають доказуванню при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи. Аналогічну позицію закріплено у п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України (в редакції 1960 р.), згідно якої в кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи.
Слід відмітити, що в під час досудового слідства було проведено декілька експертиз.
Так, висновок додаткової судово-товарознавчої експертизи № 6005/11-16 від 27.07.2011 року (т.12 а.с. 264-267), який покладено в основу обвинувачення, є неповним. Адже експертом, під час оцінки вартості гелікоптера, в цілях дослідження, було враховано вартість всіх комплектуючих гелікоптерів, в тому числі інших редукторів, двигунів, нових хвостових гвинтів, які були встановлені під час ремонту, не відносились до даної техніки, а нележали іншим особам та мали значну вартість .
Додаткову судовотоварознавчу експертизу № О112 від 01.11.2013 року (т.38 а.с.118-152) проведено оцінювачем Вінницької торгово-промислової палати ОСОБА_21 , який не є атестованим судовим експертом у сфері літальних апаратів, й вона поза будь-яким сумнівом не може бути визнана законною та належною.
За таких обставин суд, вважає, що досудове слідство проведено неповно, а жодна із проведених експертиз під час досудового та судового слідства не дала відповіді на ключові питання вартості майна в привласненні та заволодінні яким обвинувачуються підсудні (а саме вартості 5 гелікоптерів МІ-2 до проведення відновлювального ремонту). Суд, дотримуючись базових принципів кримінального судочинства, на власний розсуд не може прийняти для цілей даної кримінальної справи, балансову вартість вищевказаних гелікоптерів, оскільки визначення вартості товару і предметів таким чином стосується лише визначених законом випадків до яких вказане майно не відноситься й встановлення вартості майна, в даному випадку літальних апаратів судом на власний розсуд буде порушенням принципів, законності, змагальності та неупередженості .
Згідно ст. 281 КПК України (в редакції 1960р.), повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. На виконання вказаних вимог закону судом було вжито вичерпних заходів спрямованих на усунення неповноти досудового слідства які, проте, не досягнули поставленої мети.
А тому суд, безумовно погоджується з положенням п.3 абз.4 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» згідно якого, якщо в судовому засіданні виявиться, що визначити розмір шкоди неможливо, а він впливає на кваліфікацію злочину, на призначення винному міри покарання і на вирішення інших питань, зазначених у ст.324 КПК України (в редакції 1960 року), справа підлягає поверненню на додаткове розслідування. Оскільки завданням кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
У відповідності до ст. 368 КПК України (в редакції 1960 р.) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.
Дізнання, досудове чи судове слідство в усякому разі визнається однобічним та неповним, зокрема, коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст. 22 КПК України (в редакції 1960 р.) слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.
Таким чином, на переконання суду, в ході додаткового розслідування необхідно:
- виконати вимоги, вказані у постанові Замостянського районного суду м.Вінниці від 27.04.2010 року, в тому числі :
- дослідити чинність зобов`язань ДП «ВіАЗ» із зберіганням вертольотів та з договором капремонту №129 станом на 21.06.2007 року чи відбулась поставка товару і документів на товар до ДП «ВіАЗ» з боку ОСОБА_7 , момент поставки та підстави виникнення у ДП «ВіАЗ» права власності на товар за Договором№101;
- встановити не вирішенні питання щодо причинного зв`язку між підписанням ДП «ВіАЗ» Договору №101 від 20.06.2007 року та подальшим продажем повітряних суден через посередника до компанії «Defence Systems International Inc»;
- встановити повний обсяг документального забезпечення формулярами, паспортами та іншою технічною документацією 5 належних Київському ДАП «Універсал-Авіа» гелікоптерів, що передані ДП «ВіАЗ» через ДП «Укрспецекспорт» - ДГЗІФ «Укрінмаш» до «Defence Systems International Inc»;
- встановити чи знали та чи могли знати посадові особи цих підприємств те, що посадові особи ДП «ВіАЗ», Київського ДАП «Універсал-Авіа» ОСОБА_6 , що ОСОБА_7 не мав права відчужувати 5 вертольотів;
На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму ВСУ №2 від 11.02.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», ст. ст. 22,111, 281, 296,324, 368 КПК України (в редакції 1960 р.), суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Кримінальну справу № 206/1-564/11 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2, ст.191 ч.3, 366 ч.1 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2, 191 ч.3 КК України повернути Генеральній Прокуратурі України для організації та проведення додаткового розслідування.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін підписку про не виїзд за місцем постійного проживання.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області.
Суддя: