Номер провадження 1-кп/754/267/16
Справа№754/4210/16-к
13 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва
в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Коховка Херсонської обл., Україна, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, працює водієм таксі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,
-30.05.2006 Новакоховським міським судом Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України на п`ять років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки (зі змінами внесеними постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.08.2008);
-05.06.2007 Новакоховським міським судом Херсонської області за ст.ст. 186 ч.1,71 КК України на п`ять років позбавлення волі(зі змінами внесеними постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.08.2008). Звільнений 05.09.2012 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3 ,

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення злочин за наступних обставин.
Так, 05.02.2015 приблизно о 12:30год. ОСОБА_3 перебуваючи неподалік будинку №8 по вул. Цвєтаєвої в м. Києві, на підставі усної домовленості щодо оренди транспортного засобу, а саме автомобіля, марки «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав від ОСОБА_5 , який володів цим автомобілем на підставі довіреності від 11.03.2014 підписаною його власником ОСОБА_6 , вказаний транспортний засіб та відповідне свідоцтво про його реєстрацію.
У подальшому, 20.04.2015, приблизно о 15:00год., ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Драйзера, 21 в м. Києві, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, повідомивши ОСОБА_5 , заздалегідь вигадану неправдиву інформацію, повторно незаконно заволодів зазначеним транспортним засобом, яким володіє ОСОБА_5 , а саме автомобілем, марки «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 80 250 грн. 72 коп. Після чого,ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального правопорушення злочину та розпорядився ним на свій розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 10 000грн., у зв`язку з подальшим поверненням ОСОБА_5 транспортного засобу співробітниками поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення - злочину, а саме, що, дійсно, 05.02 2015 він у потерпілого ОСОБА_5 , за усною домовленістю, орендував автомобілем, марки «Renault». У них була певна домовленість щодо оплати оренди автомобіля, яку він спочатку дотримувався, а потім він повідомив потерпілого, що йому треба уїхати на деякий час. 20.04.2015 він уїхав до місця своєї реєстрації в м. Таврійськ. Згодом він продав автомобіль, який належить потерпілому за одну тисячу американських доларів США. На даний час автомобіль потерпілому повернутий та завдана шкода відшкодована.
Обвинувачений погоджується з маркою автомобіля, його ідентифікаційними ознаками та вартістю, вказаними у обвинувальному висновку.
Попросив пробачення у потерпілого.
Щиро кається, просить суд суворо його не карати, не позбавляти волі, надати можливість виправитися та призначити покарання з іспитовим строком.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що він у лютому 2015 року розмістив у мережі Інтернет об`яву щодо оренди автомобіля, марки «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 . Через декілька днів на об`яву відгукнувся обвинувачений і він прийняв рішення надати саме йому в оренду вказаний автомобіль. Вони домовились про оренду автомобіля усно, також, обгородили умови оренди. Спочатку обвинувачений дотримувався умов оренди. Через декілька місяців повідомив, що йому слід на певний період зникнути. Потім обвинувачений не виходив на зв`язок. І вже у січні 2016 року він в мережі Інтернет побачив оголошення щодо продажу його автомобіля. Через декілька тижнів він звернувся до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. на даний час автомобіль йому повернутий та завдана матеріальна шкода відшкодована.
При призначенні покарання просить суд обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно .
При призначені покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення тяжкий злочин, особу винного, а саме:
- за місцем реєстрації характеризується позитивно;
- раніше судимий, має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості;
- не перебуває на обліку у лікаря - психіатра за місцем реєстрації;
- перебував на профілактичному диспансерному обліку у лікаря нарколога за місцем реєстрації до 27.10.2009.
Обставинами, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, думку потерпілого, а також те, що ОСОБА_3 зробив для себе належні висновки за час досудового розслідування та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті за якою кваліфіковано його діяння із звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Цивільний позов кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази, згідно постанови слідчого Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 20.02.2016, а саме: автомобіль, марки «Renault Clio Symbol», державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_5 , техпаспорт на вказаний автомобіль, на ім`я ОСОБА_6 , передані під розписку потерпілому ОСОБА_8 .
Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 КПК України підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 703 грн. 68 коп.
Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 02.05.2016.
Підстав для зміни запобіжного заходу, з урахуванням призначеного покарання суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. 65 КК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна .
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.п. 2,3,4 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
-періодично заявлятися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 703 (сімсот три) грн. 68 коп.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній у виді особистого зобов`язання.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1