Справа № 1-804/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого _______________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурора_________ ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, одруженого, маючого на утриманні дитину грудного віку, працюючого водієм ТОВ «ВОЛЕОНТРАНСБУД», мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч. 1, 358 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, працюючи у ФОП ОСОБА_5 водієм автокрану «ЗІЛ - 133 ГЯКС 35-75 А», д.н.з. НОМЕР_1, являючись, на підставі укладеного договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 17.09.2009 року, матеріально-відповідальною особою, на яку покладено повну матеріальну відповідальність за збереження ввірених їй матеріальних цінностей і яка зобов'язується: дбайливо ставитися до переданих їй для збереження або інших цілей матеріальних цінностей та вживати заходи для попередження збитків; своєчасно повідомляти про всі обставини, що загрожують збереженню ввірених їй цінностей; вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишки ввірених їй матеріальних цінностей та брати участь в інвентаризації ввірених матеріальних цінностей, переслідуючи корисливий мотив - незаконне збагачення за рахунок майна ФОП ОСОБА_5, вирішив викрасти з баку закріпленого за ним автокрану 80 літрів дизельного пального.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_4, шляхом завищення показників витрат дизельного пального в подорожніх листах за квітень 2010 року, створив надлишок дизельного пального в кількості 80 літрів і 20 квітня 2010 року, близько 13 год., перебуваючи в с. Фурсах, Білоцерківського району, на території будівельного комплексу ФОП «Гриненко», розташованого на вул. Юрївській, 1, злив з баку вказаного автокрану, марки «ЗІЛ-133 ГЯКС 35-75 А», д.н.з. НОМЕР_1, і привласнив 80 л. дизельного пального, вартість одного літра якого становила 6 грн. 90 коп., спричинивши ФОП ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 552 грн..

Окрім цього ОСОБА_4 на протязі квітня 2010 року, з метою привласнення дизельного пального ФОП ОСОБА_5 з автокрану «ЗІЛ-133 ГЯКС 35-75 А», д.н.з. НОМЕР_1, водієм на якому працював, на території обєкту № 1 - лісу в с. Фурсах, Білоцерківського району, умисно вносив до бланків офіційних документів - подорожніх листів № 683421 від 01.04.2010 року, № 681030 від 05.04.2010 року, № 681033 від 06.04.2010 року, № 683442 від 07.04.2010 року, № 681032 від 08-10.04.2010 року, № 681052 від 14.04.2010 року та № 681034 від 15.04.2010 року, в графу «залишок при поверненні», завідомо неправдиві дані щодо кількості використання дизельного пального, завищуючи фактичні показники його використання в середньому на 5-8 літрів, в результаті чого створив надлишок дизельного пального в кількості 80 літрів і 20.04.2010 року привласнив його.

Згідно висновку експерта № 91 від 21 червня 2010 року: 1. Рукописні тексти у графі «залишок при поверненні» в подорожніх листах № 683421 від 01.04.2010 року, № 681030 від 05.04.2010 року, № 681033 від 06.04.2010 року, № 683442 від 07.04.2010 року, № 681032 від 08-10.04.2010 року, № 681052 від 14.04.2010 року та № 681034 від 15.04.2010 року вірогідно виконані ОСОБА_4.

2. Підписи в графі «автомобіль прийняв, підпис водія» в подорожніх листах № 683421 від 01.04.2010 року, № 681030 від 05.04.2010 року, № 681033 від 06.04.2010 року, № 683442 від 07.04.2010 року, № 681032 від 08-10.04.2010 року, № 681052 від 14.04.2010 року та № 681034 від 15.04.2010 року виконані ОСОБА_4.

Допитаний судом ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив встановлені досудовим слідством факт та обставини привласнення у квітні 2010 року 80 літрів належного ФОП ОСОБА_5 дизельного пального на суму 552 грн., яке перебувало в його віданні, і в підробленні подорожніх листів шляхом внесення до них завідомо неправдивих даних щодо кількості використаного дизельного пального. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винним у скоєному, в повному обсязі погоджуючись з пред"явленим обвинуваченням та будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, ОСОБА_4 від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина підсудного у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред"явленого обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна особою, якій це майно було ввірене, і за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення з метою використання офіційних документів, які складені у визначеній законом формі та містять передбачені законом реквізити.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом"якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 несудимий, повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. На його утриманні перебуває дружина і грудного віку дитина.

Наведені обставини істотно пом"якшують відповідальність підсудного.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання і по роботі харктеризується позитивно.

Збитки ФОП ОСОБА_5 в ході досудового слідства відшкодовані в повному обсязі шляхом поверенення викраденого дизельного пального.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного суд не вбачає.

Наведене дає суду підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 не представляє великої суспільної небезпеки, і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, за умови призначення йому покарання у виді штрафу в дохід держави.

Одночасно суд, зважаючи на те, що в даний час ОСОБА_4 продовжує працювати водієм, що професія водія для підсудного є фактично єдиним джерелом доходів, і що останній в даний час один утримує свою сімю грудного віку дитину та дружину, яка перебуває в декретній відпустці, вважає за можливе не призначати підсудному передбачене ч. 1 ст. 191 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, повязаною з матеріальною відповідальністю.

Саме таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбаченихо ст. 191 ч. 1, 358 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ст. 191 ч. 1 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (пятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., без позбавлення права займатися будь-якою діяльністю;

- за ст. 358 ч. 1 КК України - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн..

Всилу ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування ОСОБА_4 визначити покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн..

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази у справі 6 пластмасових каністр з-під дизельного пального повернути власнику ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,