Ухвала
іменем україни
26 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 30 вересня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Феневичі Іванківського району Київської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 30 січня 2015 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді арешту на строк 6 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Бобровиця Чернігівської області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , такої, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:
Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком цього ж суду від 30 січня 2015 року і за сукупністю вироків остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Цим же вироком ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Також цим вироком засуджено ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців судові рішення щодо якої у касаційному порядку не оскаржуються.
Вирішено питання щодо судових витрат у кримінальному провадженні.
Вироком апеляційного суду скасовано вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині призначення покарання. Постановлено вважати ОСОБА_6 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 КК. ОСОБА_5 постановлено вважати засудженим за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Носівського районного суду від 30 січня 2015 року та остаточно визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці. В решті вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено без зміни.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Стверджує про порушення судом апеляційної інстанції вимог статей 370, 407, 408 та 418 КПК, оскільки приймаючи одночасно рішення про погіршення становища ОСОБА_6 суд повинен був ухвалити щодо неї вирок, а рішення про покращення становища ОСОБА_5 викласти у формі ухвали.
Згідно з вироком суду, 26 лютого 2015 року, близько 21.00 год, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_6 викрали з огородженого парканом подвір`я господарства ОСОБА_9 , що розташоване у АДРЕСА_3 , дві чавунні плити та залізну решітку, загальною вартістю 472,60 грн, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційної скарги, думку засудженого ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора необхідно задовольнити з огляду на таке.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення кримінального процесуального закону.
Частина 1 ст. 412 КПК визначає, що істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
У силуст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 407 КПК передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду змінити вирок та скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.
Згідно ч. 1 ст. 418 КПК у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК цього Кодексу, суд апеляційної інстанції ухвалює вирок. Будь-яке інше рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали.
Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» № 1 від 15 травня 2006 року, в разі порушення в апеляціях питання про погіршення становища одних засуджених (виправданих) та про скасування чи зміну вироку суду першої інстанції щодо інших таких осіб з інших підстав апеляційний суд за наявності до того підстав постановляє вирок тільки щодо тих засуджених (виправданих), становище яких погіршується, а щодо решти виносить ухвалу.
Ці вимоги закону та рекомендації щодо його застосування апеляційний суд не виконав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор в своїй апеляційній скарзі ставив питання про скасування вироку місцевого суду у зв`язку з погіршенням становища засудженій ОСОБА_10 шляхом постановлення апеляційним судом свого вироку. Водночас в своїй апеляції засуджений ОСОБА_5 просив пом`якшити призначене йому покарання із застосуванням ст. 69 КК про що наводив відповідні мотиви.
Однак, скасовуючи вирок місцевого суду в частині призначення покарання щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , апеляційний суд постановив лише один процесуальний документ у формі вироку, в якому одночасно виклав рішення про призначення ОСОБА_6 більш суворого виду покарання та пом`якшив ОСОБА_5 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК, що є неприпустимим.
За таких обставин вирок суду апеляційної інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексуз призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно усунути вказані недоліки та постановити судове рішення у відповідності з усіма вимогами кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 30 вересня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3