Справа № 361/1938/16-к
Провадження № 1-кп/361/289/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
12.06.2015 ОСОБА_4 засуджено Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, 16.07.2015 вирок, який набрав законної сили, надійшов на виконання до Броварського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області. 21.07.2015 на виконання Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненняконтролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань і Міністерства внутрішніх справ України № 270/1560 від 19.12.2003, обвинувачену ознайомлено з порядком та умовами громадських робіт, роз`яснено обов`язки згідно з ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбачені ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України, й видано направлення до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-4». Разом із тим, реалізовуючи злочинний умисел щодо ухилення від відбування призначеного судом покарання, ОСОБА_4 в період з 21.07.2015 по 19.08.2015 до житлово-експлуатаційної контори для відпрацювання громадських робіт не з`явилась, тому 20.08.2015 їй було винесено офіційне письмове попередження про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у зв`язку з допущеними порушеннями порядку та умов відбування покарання. Будучи повідомленою про наслідки невиконання вироку суду, обвинувачена жодних висновків для себе не зробила та після 20.08.2015 до відбування покарання у виді громадських робіт не приступила, документів про поважність причин неявки до КП Броварської міської ради «Житлово-експлуатаційна контора-4» не надала.
Допитана судом обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті і описовій частині вироку визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась. Показала, що проживає неподалік комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора-4», знає багатьох людей, які там працюють, тому, отримавши в кримінально-виконавчій інспекції направлення до вказаної організації для відпрацювання громадських робіт, не хотіла соромитися перед знайомими та вирішила не виконувати вирок суду від 12.06.2015, не замислюючись про наслідки. ЇЇ викликали до кримінально-виконавчої інспекції, попереджали про наслідки у вигляді кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, однак це не спонукало до відбуття громадських робіт. Також влітку 2015 року з нею проживав син доньки, яка відбуває покарання в місцях позбавлення волі, для утримання малолітньої дитини вона неофіційно працювала і боялась втратити роботу, щоб не позбутися засобів до існування, оскільки інших джерел доходу не має. Про себе обвинувачена повідомила, що з 2009 року позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх доньок ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , однак систематично відвідує дітей, які проживають в іншій родині, неофіційно працює, наслідки вчиненого усвідомила і належні висновки для себе зробила.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнала свою вину за ч. 2 ст. 389 КК України та не оспорювала фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння нею змісту цих обставин і добровільність її позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченій положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від відбування громадських робіт, тому засуджує її за ч. 2 ст. 389 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_4 , яка позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра й нарколога не перебуває, має доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно яких рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2009 позбавлена батьківських прав.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараною за вчинене. Передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доцільним на виконання вимог ч. 2 ст. 65 КК України призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такого виду покарання буде необхідно і достатньо для виправлення ОСОБА_4 , запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2015 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт, що, за правилами п. 4 ч. 2 ст. 72 КК України, відповідає 25 дням обмеження волі. Оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, обвинуваченою вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, суд призначає їй покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування і судового розгляду запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, з урахуванням обставин вчиненого злочину і особи винної суд не вбачає підстав для обрання такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2015 у виді 200 годин громадських робіт, що відповідає 25 дням обмеження волі, та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 1 (один) рік 25 днів обмеження волі.

Звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням за правилами ст. 75 КК України, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, в період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально - виконавчої інспекції.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1