АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/431/16 Справа № 185/3005/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Павлоградської місцевої прокуратури на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

30 березня 2016 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області з клопотанням про накладення арешту із застосуванням заборони на майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, а саме автомобілем «Мерседес ML 320» синього кольору 1999 року випуску з встановленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , який розташований на площадці тимчасового тримання транспорту Палоградського ВП, який був вилучений у ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року зазначене клопотання було задоволено частково та накладено арешт на автомобіль «Мерседес МЛ 320 «синього кольору 1999 року випуску встановленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 з позбавленням права на його відчуження, який є власністю ОСОБА_7 та був вилучений у ОСОБА_9 . В іншій частині клопотання відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено необхідність заборони використання вказаного автомобіля, зокрема, не надано будь-яких доказів про вжиття заходів для знищення автомобіля, не надано доказів, що вказаний автомобіль перебуває в угоні тощо, тобто не доведено необхідність заборони використання вказаного автомобіля його власником. Крім того слідчий суддя зазначив, що накладенням арешту у вигляді заборони відчужувати вказаний автомобіль, дасть можливість слідчому призначити необхідне експертне дослідження для з`ясування обставин нанесення номеру кузова автомобіля. В той же час заборона відчуження автомобіля не позбавить власника можливості використовувати вказаний автомобіль, а в разі, якщо відпаде потреба в подальшому його арешті, звернутися з відповідним клопотанням про зняття арешту з автомобіля, що буде відповідати розумності та співмірності обмежень права власності.

На зазначену ухвалу слідчого судді адвокатом ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурором Павлоградської місцевої прокуратури подані апеляційні скарги.

В апеляціях:

-прокурор просить ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року, якою частково задоволено у накладанні арешту на автомобіль марки «Мерседес МЛ 320» синього кольору 1999 року випуску державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати частково в частині відмови на застосування заборони на розпорядження і використання даного автомобіля та накласти арешт на вказаний автомобіль із застосуванням заборони на майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін. Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що зазначений автомобіль є предметом кримінального правопорушення, а також зберіг на собі сліди правопорушення. А отже, вилучене під час проведення огляду майно відповідає критеріям ст.167 ч.2 КПК України, оскільки оглянутий та вилучений «Мерседес МЛ 320» синього кольору 1999 року випуску державний номер НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення, а також зберіг на собі сліди правопорушення, а також може бути використаний, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, не може бути повернутий власнику, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування;

- адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2016 року. Винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 30 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. В обґрунтування своєї апеляційної скарги адвокат зазначає, що у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_9 особисто звернувся для проведення дослідження автомобіля у зв`язку із бажанням зняти його з реєстрації для реалізації, далі з працівниками поліції вже біля Павлоградського відділу поліції автомобіль на який накладено арешт у зазначеному кримінальному провадженні, було оглянуто та вилучено, жодних документів про його вилучення ОСОБА_9 слідчий не надав. Також апелянт зазначає, що однією з підстав для відкриття кримінального провадження слідчим і прокурором в даному судовому засіданні було зазначено рапорт працівників поліції в якому зазначено, що вони зупинили автомобіль і доставили його для огляду на площадку Павлоградського ВП, за адресою: м. Павлоград, вул. Шевченко, 51, фотознімки автомобіля знаходяться в матеріалах справи. Але це не відповідає дійсності. Оскільки, як вибачається з наданих показів ОСОБА_9 , якого допитали в якості свідка - ніхто автомобіль не зупиняв і він особисто на ньому доїхав до Павлоградського ВП, а фотознімки які зроблені начебто під час огляду автомобіля на території Павлоградського ВП суддею, слідчим і прокурором були індентифіковані як такі, що зроблені на площадці біля МРЕВ м. Павлоград. Крім того, адвокат вказує, що в матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання міститься протокол огляду та вилучення транспортного засобу, на який також посилається слідчий та прокурор, в якому значиться, що автомобіль оглядався і вилучався в період часу 29.03.2016 р., на території Павлоградського ВП. Також в протоколі є посилання на висновки спеціаліста ОСОБА_11 , який встановив що номери на кузові автомобіля нанесені не в заводських умовах. Крім його прізвища в протоколі, про спеціаліста ОСОБА_11 ніякої інформації немає. Тобто працівники поліції посилаючись на думку невідомого експерта затримали автомобіль, а слідчий не встановивши і не допитавши цього спеціаліста порушує питання про накладення арешту на вказаний автомобіль. Також в зазначеному протоколі відсутній підпис особи володільця транспортного засобу, який мав бути присутнім при огляді. Більш того, у відповідності до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Проте всупереч зазначеній нормі ОСОБА_12 не було нічого надано, ба навіть в грубій формі сказали, що не мають права нічого йому давати. Також апелянт звертає увагу, що дана ухвала повинна бути скасована в зв`язку з тим, що була винесена з грубим порушенням, а саме під час початку судового засідання слідчий і прокурор не надали своїх службових посвідчень. А під час находження судді в нарадчій кімнаті для винесення рішення по клопотанню до нього зайшов прокурор і тривалий час про щось розмовляв. Цей факт зафіксовано на відео і про нього в усній формі докладено Голові суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, скаржника та його представника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали кожен свої апеляційні скарги, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в них, думку прокурора, який просив задовольнити апеляцію прокурора, а апеляцію ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, обґрунтовуючи свої доводи ризиками, зазначеними у клопотанні, дослідивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Виходячи з вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального проваджень, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2016 року /а.с.п.3/, з присвоєнням кримінальному провадженню № 0000843, відповідно до витягу з якого 29 березня 2016року в ході дослідження автомобіля марки «Mersedes-Benz ML 320» державний номер НОМЕР_1 на ТСЦ 1247 м. Павлограда керування яким здійснював ОСОБА_9 , встановлено, що номер кузова автомобіля набито не в умовах заводу виробника.
30 березня 2016 року слідчий відділу Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури звернувся з клопотанням до суду, про арешт автомобіля «Mersedes-Benz ML 320», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску /а.с.п.1-2/, посилаючись на те, що вказаний автомобіль використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення є предметом кримінального правопорушення та можливо зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження прохав накласти арешт.
Виходячи з наведеного вище колегія суддів приходить до наступного.
Так, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість зазначеного вище клопотання від 30 березня 2016 року про арешт майна /а.с.п.1-3/, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи прокурора, належним чином дослідив якими фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку, про часткове задоволення клопотання слідчого про арешт автомобіля «Mersedes-Benz ML 320», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, заборонивши заявникові відчужувати дане майно, обґрунтувавши свою ухвалу тим, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на те, що автомобіль є доказом злочину, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля, який може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, з чим погоджується і судова колегія.
Безпідставними є твердження захисника, що слідчим суддею було порушено тайну нарадчої кімнати, так як це нічим не підтверджено.
Колегія суддів не може прийняти до уваги, долучений під час апеляційного розгляду стороною захисту висновок Науково-дослідного Бюро судових експертиз «Сантодор», так як фахівець, який зробив зазначений висновок, не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України за завідомо неправдий висновок. Крім того, не було надано документи, які б посвідчували що зазначена особа - фахівець (установа) має право в установленому законі порядку спеціальний дозвіл (ліцензію) на проведення експертних досліджень.
При цьому слід відмітити, що відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України, оскільки відповідно до вимог ст.214 КПК України, ст.223 КПК України, після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування та проводять слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а повідомлення про підозру, згідно з п.3) ч.1 ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а тому дане не є перешкодою для вирішення питання про арешт майна, яке відповідає критеріям, зазначеним ст.170 КПК України, для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні на підставі вищевикладених положень чинного КПК України.
Керуючись ст.ст. 170-174, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурора Павлоградської місцевої прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року, якою накладено арешт на автомобіль «Mersedes-Benz ML 320» синього кольору, 1999 року випуску встановленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 з позбавленням права на його відчуження, який є власністю ОСОБА_7 та був вилучений у ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4