Провадження № 11-кп/792/169/16
Справа № 669/817/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.310 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

виправданого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000162 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року, -
в с т а н о в и л а :

Вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Довгалівка Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, пенсіонера, не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.310 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним даного злочину.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Ухвалено компенсувати за рахунок Державного бюджету України. процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в загальній сумі 1031,62 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обвинувачувався органами досудового слідства у незаконному посіві та вирощуванні конопель в кількості п`ятдесяти та більше рослин.

Згідно виправдувального вироку Білогірського районного суду, в ході судового розгляду справи не було здобуто достатніх достовірних доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.

Як вказує досудове слідство ОСОБА_8 в березні 2014 року на присадибній земельній ділянці, яка розташована біля житлового будинку, за місцем його тимчасового проживання, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , і належить його матері ОСОБА_10 , без передбаченого законом дозволу, а саме з порушенням порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2009 року №589, з метою подальшого використання в якості ліків, незаконно посіяв, а саме вніс у відкритий грунт насіння конопель і в подальшому, упродовж березня-червня 2014 року, обробляв міжряддя та знищував бур`яни, тобто вирощував рослини виду „конопель в кількості 1100 рослин, які містять тетрагідроканнабінол і є нарковмісними рослинами коноплі.

Прокурор, в поданій апеляційній скарзі, як убачається з її змісту, просить вирок місцевого суду скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч.2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема вказує на :

- безпідставне покладення судом в основу виправдовувального вироку показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які вони давали в судовому засіданні, що відбулось 22 січня 2015 року, в іншому складі суду;

- не врахування показань цих свідків під час розгляду кримінального провадження колегією суддів, що ухвалила виправдовувальний вирок, а саме, що ОСОБА_8 обробляв земельну ділянку матері, що вони не перебували з ним у неприязних стосунках. Крім того, з показань свідка ОСОБА_14 слідує, що брат обвинуваченого телефонував йому та просив не повідомляти працівників міліції про догляд ОСОБА_8 конопель на земельній ділянці в с.Довгалівка.

Такі показання вказаних свідків узгоджуються з іншими доказами у справі, а тому висновки суду про те, що вони є суперечливими безпідставні.

Крім того апелянт посилається на те, що вина ОСОБА_8 підтверджується також інформацією оператора стільникового зв`язку „Київстар про здійснення дзвінків з сім картки ОСОБА_8 з Хмельницької області, а доводи суду про не встановлення належності вказаних номерів ОСОБА_8 спростовуються протоколом допиту обвинуваченого, який підтвердив, що користується вказаною сімкарткою та пояснювальними записками секретаря судового засідання.

Факт проживання ОСОБА_8 в с.Довгалівка підтверджується показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та довідкою Довгалівської сільської ради;

Судом не надано оцінки показанням свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо наданих 07.06.2015 року пояснень, де останні помилково вказали, що рослини коноплі посіяв ОСОБА_18 , батько виправданого, проте мали на увазі ОСОБА_8 . Вказані пояснення стали підставою для внесення відомостей в ЄРДР про вчинення злочину ОСОБА_18 та у подальшому скасування вироку суду від 20.02.2015 року стосовно ОСОБА_8 ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та призначення нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Прокурор вважає, що протокол огляду від 13.06.2014 року з фото таблицями складено з дотриманням вимог Закону, тому підстави для визнання його недопустимим доказом відсутні. Поняті підтвердили, що вказаний протокол оголошувався учасникам слідчої дії, зауважень до нього не надходило. ОСОБА_8 , як користувачу домогосподарства, було надано копію ухвали слідчого судді про проведення огляду та роз`яснено його права.

Заслухавши доповідача, прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу, виправданого ОСОБА_8 і в його інтересах захисника ОСОБА_9 про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_8 за ч.2 ст.310 КК України - відповідають матеріалам справи і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

При цьому місцевий суд обґрунтовано врахував вимоги ч.3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Аналогічна вимога міститься і в ч.3 ст. 373 КПК України.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Суд врахував, що ОСОБА_8 в судовому засіданні категорично заперечував свою причетність до інкримінованого йому злочину. Так, ОСОБА_8 пояснив, що він зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_1 . Його мати- ОСОБА_19 проживала по АДРЕСА_2 . Оскільки мати була похилого віку, хворіла, тому він із ріднею приїжджали до неї та допомагали у веденні домашнього господарства. Протягом березня-червня 2014 року він допомагав їй садити картоплю, сіяти буряки, кукурудзу та квасолю, а все інше садила та обробляла мати при допомозі односельчан, інших дітей та внуків. Конопель він не сіяв та не вирощував. 13 червня 2014 року, за місцем проживання матері, був проведений огляд земельної ділянки, в ході якого працівниками міліції були вирвані та вилучені рослини коноплі, які особисто були посіяні ОСОБА_19 , в лікувальних цілях, з насіння, яке для неї в квітні 2014 року з наукової виставки з м.Київ привезла її племінниця ОСОБА_20 . Вказані рослини самостійно та хаотично проростали на невеликій ділянці огороду, яка була зарощена бур`янами. Власником будинку та земельної ділянки, була мати, але, під час вказаної слідчої дії присутньою не була, і слідчий у неї не з`ясовував хто в дійсності садив та обробляв коноплі.

Суд першої інстанції правильно оцінив названі покази і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони не спростовуються сукупністю всіх доказів, здобутих по справі, поклавши їх в основу вироку.

Так, твердження ОСОБА_8 про непричетність до вказаного злочину підтверджується показаннями свідка ОСОБА_21 про те, що з 21-24 квітня 2014 року він перебував з ОСОБА_22 та ОСОБА_20 у матері ОСОБА_10 . Бачив, як вона та ОСОБА_20 виходили на город і щось там робили і не бачив, щоб ОСОБА_8 сіяв та обробляв коноплі.

За показаннями свідка ОСОБА_20 вона купила на виставці в м.Києві та в квітні 2014 року привезла для своєї тітки ОСОБА_10 насіння конопель, яке вона, в її присутності сіяла на городі.

Свідок ОСОБА_23 підтвердила, що коли протягом березня-червня 2014 року приносила поштову кореспонденцію в будинок ОСОБА_10 , то її отримувала остання, ОСОБА_8 , здебільшого, був відсутній. Бачила як влітку, з допомогою милиці, ОСОБА_10 сапувала город.

Допитані в суді свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , підтвердили належність земельної ділянки, на якій росли коноплі, ОСОБА_10 проте хто їх садив та вирощував сказати не могли.

Показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 стосувалися стану здоров`я матері виправданого ОСОБА_10 , відомостей про родичів, які відвідували та допомагали їй по господарству. Так, зокрема, за показаннями свідка ОСОБА_27 на допомогу ОСОБА_10 приїжджали її сини, ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , дочки та інші родичі. Свідок ОСОБА_24 підтвердила, що крім ОСОБА_8 , до ОСОБА_10 , постійно приїжджала її донька ОСОБА_32 . Свідок ОСОБА_29 вказав, що виконуючи в грудні 2014 року доручення слідчого не зміг допитати матір ОСОБА_8 - ОСОБА_10 через важкий стан її здоров`я.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_33 в квітні-травні 2014 року ОСОБА_8 перебував з ним в дачному містечку Бородянського району.

За показаннями свідка ОСОБА_13 він бачив як ОСОБА_8 ходив із сівалкою по земельній ділянці, де згодом виросли коноплі, неодноразово щось полов, проте що саме не бачив. Також бачив його сестер, які на городі щось рвали. Підтвердив недобросусідські відносини з ОСОБА_8 з приводу порубки межових кущів.

Свідок ОСОБА_11 вказала, що бачила, як ОСОБА_8 , на земельній ділянці, де росли коноплі, рвав бур`яни, з її батьком ОСОБА_13 у нього були конфлікти.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 , за день до огляду господарства працівниками міліції, де проживав ОСОБА_8 , вона бачила як ОСОБА_8 обробляв земельну ділянку, де росли коноплі, ходив з відром та сапою, задля цікавості сфотографувала його.

Апеляційним судом в порядку ч.3 ст.404 КПК України, на клопотання сторони обвинувачення, були допитанні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , які, відповідно, вказали, що ОСОБА_8 сіяв та обробляв рослини, схожі на коноплі. Крім того свідок ОСОБА_13 підтвердив, що у нього з ОСОБА_8 були неприязні стосунки через порубку межових кущів, у зв`язку з чим той звертався із скаргою до сільської Ради.

Зважаючи на безпосередньо досліджені судом першої інстанції показання цих свідків, та на їх показання при відтворенні аудіо запису судового засідання від 22 січня 2014 року і в апеляційній інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв їх до уваги, належним чином обґрунтувавши свій висновок. Зокрема суд вказав на те, що вони не послідовні, суперечливі і об`єктивно спростовуються іншими доказами. З таким висновком погоджується ї колегія суддів, оскільки перебування родини ОСОБА_13 в неприязних стосунках з ОСОБА_8 може свідчити про їх упередженість та зацікавленість. Враховуючи вказані обставини, показання цих свідків викликають сумнів у їх достовірності.

Також судом першої та апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_14 , за показаннями якого в червні місяці 2014 року ОСОБА_8 телефонував йому і просив не давати свідчення з приводу вирощування ним конопель, проте він, двічі, в судових засіданнях місцевого суду повідомляв, що не знає хто це саме був - ОСОБА_8 чи його брат. Зміну своїх показань пояснив проживанням з ОСОБА_8 в одному населеному пункті. Суперечливі показання цього свідка, з врахуванням його показань при відтворенні аудіо запису судового засідання від 22 січня 2014 року, суд обґрунтовано відхилив і колегія суддів не вбачає підстав для прийняття їх до уваги, зважаючи на причину їх зміни, яку не можна вважати поважною.

За показаннями свідка ОСОБА_34 в суді першої та апеляційної інстанції він, як слідчий, проводив огляд господарства та земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_10 . Під час огляду було вирвано 1100 рослин, схожих на коноплі, які було вилучено та опечатано в присутності понятих. В процесі огляду ОСОБА_8 вказав, що рослини коноплі були посіяні та вирощувалися ним з метою використання як лікарського засобу, проте від підпису вказаного протоколу відмовився. Про огляд господарства та земельної ділянки її власник - ОСОБА_10 , не повідомлялась, у неї не з`ясовувалось хто сіяв та вирощував коноплі і з протоколом огляду вона не знайомилась.

В апеляційній інстанції свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 підтвердили, свою участь в якості понятих під час огляду вказаної земельної ділянки, виявлення і вилучення 1100 рослин, схожих на коноплі, свідок ОСОБА_17 підтвердила, що ОСОБА_8 працював на присадибній ділянці, проте чи сіяв він і обробляв рослини коноплі не бачила.

З показань вказаних свідків слідує, що вони не були безпосередніми очевидцями посіву та вирощування ОСОБА_8 конопель.

З витягу з ЄРДР від 07.06.2014 року вбачається, що у вказаний день до слідчого відділення надійшли матеріали, які свідчили про те, що ОСОБА_18 , житель АДРЕСА_2 , на своїй присадибній ділянці, посіяв та вирощує рослини, схожі на коноплі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2014 року надано дозвіл на проведення огляду домоволодіння та земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 , де проживає без реєстрації ОСОБА_8 .

З даних протоколу огляду від 13 червня 2014 року з фото таблицями слідує, що 13 червня 2014 року в період часу з 09.00 год. до 11 год. в присутності двох понятих- ОСОБА_24 та ОСОБА_16 за участю обвинуваченого ОСОБА_8 було проведено огляд господарства за адресою АДРЕСА_2 , де, при виході на присадибну ділянку, було виявлено рослини, схожі на коноплі, які росли купно, в одному місці, земельна ділянка, де вони росли прополена. При перерахунку цих рослин було встановлено їх кількість-1100рослин.

Суд у вироку належним чином обґрунтував підстави, з яких визнав недопустимим доказом вказаний протокол слідчої дії, посилаючись, зокрема, на те, що цей доказ отриманий з істотним порушенням вимог КПК України.

Крім того дослідивши вказані процесуальні документи в процесі апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що в рамках цього кримінального провадження, на той час, коли відомості до ЄРДР від 07.06.2014 року були внесені не щодо ОСОБА_8 , а відносно померлого ОСОБА_18 його батька, надання слідчим суддею Білогірського районного суду 12 червня 2014 року дозволу на проведення огляду домоволодіння та земельної ділянки, розташованої за зазначеною адресою, яка належить ОСОБА_10 , де проживає без реєстрації ОСОБА_8 , є незаконним та свідчить про недопустимість доказу-протоколу огляду від 13 червня 2014 року з фото таблицями цієї земельної ділянки.

Також слід зазначити, що огляд земельної ділянки відбувся у відсутність її власника - ОСОБА_10 , яка знаходилась в будинку. Про проведення слідчої дії вона не повідомлялась, у неї не з`ясовувалось хто посіяв та вирощував коноплі, з протоколом слідчої дії її не знайомили.

Посилання свідка ОСОБА_34 на те, що ОСОБА_8 визнав посів та вирощування конопель, не може прийматись до уваги, оскільки слідчий зацікавлений у розгляді кримінального провадження, тому суд підставно відхилив такі його показання.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що не знайшло свого підтвердження і постійне проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , так як згідно паспортних даних він зареєстрований в АДРЕСА_3 . Згідно даних акту обстеження побутово-житлових умов від 30.07.2014 року №313 та довідки Довгалівської сільської Ради від 30.07.2014 року №314, ОСОБА_8 проживає одна, а ОСОБА_8 в Києві. Інформація, яка вилучена в оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» не підтверджує факт проживання ОСОБА_8 , у вказаний період, в с.Довгалівка, а лише відкриває інформацію про користування абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 під час телефонних з`єднань. Належність вказаних абонентських номерів саме ОСОБА_8 , останній заперечував і такі його показання належними та допустимими доказами не спростовані.

Давши названим доказам оцінку з точки зору їх належності, достатності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України і прийняв законне та справедливе рішення про його виправдання.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції досліджені всі фактичні обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильного її вирішення, а тому доводи апеляційної скарги про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними.

Є надуманими і такими, що не відповідають дійсності твердження прокурора про те, що суд у вироку послався на показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які вони давали у зовсім іншому судовому засіданні, що відбулось 22 січня 2015 року. Судом безпосередньо досліджувались показання вказаних свідків, яким надано відповідну оцінку і у вироку зроблено обґрунтований висновок з яких підстав вони відхилені, з чим погодилась колегія суддів.

Як вбачається з досліджених судом першої інстанції доказів показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 не узгоджуються з іншими доказами, зокрема, з показаннями ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , тому суд підставно зробив висновок, що вони в сукупності не доводять вину ОСОБА_8 у вчиненому злочині.

Інформація оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» та користування ОСОБА_8 , зазначеними абонентськими номерами, на що є посилання в апеляційній скарзі, не є безпосередніми доказами, які з достовірністю підтверджують факт посіву та вирощування ОСОБА_8 рослин конопель.

Доводи апелянта про те, що свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вказували на те, що мати ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , за станом здоров`я, не могла обробляти земельну ділянку не заслуговують на увагу. Як вже зазначалось вище, свідок ОСОБА_20 підтвердила, що в квітні 2014 року привезла для своєї тітки ОСОБА_10 насіння конопель, була присутньою як та сіяла на городі вказане насіння. Зокрема, свідок ОСОБА_27 вказала, що крім ОСОБА_8 матері допомагали по господарству і інші діти.

Враховуючи зазначені обставини зробити висновок, що саме ОСОБА_8 садив та вирощував рослини конопель немає підстав. Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не були безпосередніми очевидцями посіву та вирощування конопель, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є зацікавленими особами.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом довідки-характеристики ОСОБА_8 ,. та те, що свідки ОСОБА_24 і ОСОБА_16 , в своїх поясненнях, помилились, зазначивши, що коноплі посіяв ОСОБА_18 , не впливає на висновок суду про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Твердження апелянта на неправильність відхилення судом, як недопустимого доказу- протоколу огляду від 13 червня 2014 року з фото таблицями колегія суддів не приймає до уваги, з підстав, зазначених вище.

Враховуючи все вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що місцевим судом, в повному обсязі, досліджено обставини кримінального провадження, усім зібраним по справі доказам дана належна правова оцінка.
Місцевий суд вказав та обґрунтував у виправдувальному вироку, чому ним взято до уваги одні докази та відхилено інші, в результаті чого дійшов вірного висновку про недоведеність незаконного посіву або незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин ОСОБА_8 , а тому постановив законне рішення про необхідність його виправдання у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Керуючись ст. ст.404,407,418,419 КПК України ,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Білогірського районного суду Хмельницької області від 29 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2