Єдиний унікальний номер 201/7603/16-к
Номер провадження 1-кп/201/277/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 07 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001926 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єлгава, Латвія, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2016 року, приблизно в 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився на сходовому майданчику між 5-6 поверхами будинку АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_5 , з якою у нього виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, який переріс у обоюдну бійку, під час якої срібний ланцюжок з золотим хрестиком, що був на шиї ОСОБА_5 розірвався та впав на підлогу. Після закінчення конфлікту, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 стали шукати ланцюжок із хрестиком, при цьому, ланцюжок знайшли відразу ж і ОСОБА_5 забрала його собі. Далі, під час пошуків хрестика, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, він діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що потерпіла не спостерігає за його діями і вони є таємними, штовхнув своєю правою ногою золотий хрестик, що лежав окремо від ланцюжка, за смітник у під`їзді, таким чином сховавши його. Далі ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, в той же день 11 квітня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, повернувся на сходовий майданчик між 5-6 поверхами будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, підняв за смітником золотий хрестик, який заздалегідь заховав, та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись майном ОСОБА_5 за своїм розсудом, спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 1 120 гривень 95 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю і суду показав, що 11 квітня 2016 року, приблизно о 16 годині, він знаходився на сходовому майданчику між 5-6 поверхами будинку АДРЕСА_2 разом із своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , з якою у нього виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, який переріс у обоюдну бійку, під час якої срібний ланцюжок з золотим хрестиком, що був на шиї ОСОБА_5 розірвався та впав на підлогу. Після закінчення конфлікту, вони разом стали шукати ланцюжок із хрестиком, ланцюжок знайшли відразу ж і ОСОБА_5 забрала його собі. Далі, під час пошуків хрестика, він побачив його перш, ніж ОСОБА_5 і тоді у нього виник умисел його вкрасти, користуючись тим, що потерпіла не побачила цей хрестик. З цією метою, він штовхнув ногою золотий хрестик за смітник у під`їзді, таким чином сховавши його. В подальшому, в той же день 11 квітня 2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, він повернувся на сходовий майданчик, підняв за смітником золотий хрестик, який заздалегідь заховав туди та пішов до ломбарду, де заклав його і отримав гроші у сумі 500 гривень, які витратив на свої особисті потреби. При цьому, не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. В скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимий, має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується із посередньої сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття у скоєному.

Під час судового розгляду обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують покарання, які приведені вище, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено покарання у вигляді громадських робіт в межах строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, так як, саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 гривень 20 копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- хрестик золотий 585 проби вагою 1, 06 грамів, який відповідно до розписки переданий потерпілій ОСОБА_5 на зберігання залишити останній, як законному володільцю.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- хрестик золотий 585 проби вагою 1, 06 грамів, який відповідно до розписки переданий потерпілій ОСОБА_5 на зберігання залишити останній, як законному володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1