АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/436/16 Справа № 707/709/15-к Категорія: ст.537 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Черкаського районного суду від 14.03.2016 р. про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 05 травня 2015 року Черкаським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

в с т а н о в и л а :
Вироком Черкаського районного суду ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалою Черкаського районного суду від 14.03.2016 року, подання інспектора Черкаського РВ КВІ задоволено, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком засудженому ОСОБА_8 , призначене вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 05 травня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України, обраний засудженому запобіжний захід триманні під вартою.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, засуджений ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали від 14.03.2016 року через порушення його права на захист, оскільки суд першої інстанції не вирішив питання щодо залучення до розгляду справи захисника. Вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», кримінально-виконавчою інспекцією не проводилась профілактична робота, в зв`язку з чим було передчасно подано подання про заміну міри покарання, а суд в свою чергу неповно з`ясував підстави для задоволення подання, а тому просить в задоволенні подання інспектора РВ КВІ відмовити та залишити покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 , не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, скасувавши звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком засудженому ОСОБА_8 , призначене вироком Черкаського районного суду від 05 травня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статтею 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 статтею 167 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до ч.5 ст. 167 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Черкаського районного суду від 05 травня 2015 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік та на підставі ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

За змістом ч. 2 ст.78 КК України України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з подання інспектора Черкаського РВ КВІ та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_8 , зарекомендував себе, як особа, що не виконує покладені на нього обов`язки, у визначені дні на реєстрацію до Черкаського КВІ не з`являвся, що підтверджується даними листка реєстрації неодноразовими попередженнями (а.с.13, 15). Крім того, без попередження кримінально-виконавчої інспекції змінив місце проживання, в зв`язку з чим інспектор Черкаського РВ КВІ був змушений звернутися з поданням до Черкаського районного суду Черкаської області. Проте ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 19.02.2016 року до засудженого ОСОБА_8 був застосований примусовий привід, оскільки останній ухилявся від явки до суду (а.с.36).

01 березня 2016 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області засуджений ОСОБА_8 , 1996 року народження був оголошений в розшук, а судове провадження зупинене (а.с.44).

При цьому з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 видно, що останній під особистий був повідомлений про умови відбуття покарання, що підтверджується постановою про встановлення днів явки на реєстрацію та підпискою про обмеження під час відбуття покарання.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги засудженого щодо порушення його права на захист є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.48 КПК України, захисник залучається слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначеними статтями 49 та 53 цього Кодексу, інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, які не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вище зазначеним вимогам Закону, а тому ухвала Черкаського районного суду Черкаської області від 14.03.2016 року скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 166 КВК України, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу Черкаського районного суду від 14.03.2016 р. про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком ОСОБА_9 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :