АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 651/32/16-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження №11кп/791/557/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ч.2 ст. 185 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні в режимі відео конференції апеляційну скаргу першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 18 березня 2016 року, ухвалений у кримінальному провадженні № 0000028 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поповці Барського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, в останнє 05.10.2015 року вироком Верхньорогачицького районного суду Херсонської області за ст. 186 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком з випробуванням на один рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.2,3,4 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу службу.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Відповідно до вироку ОСОБА_7 04.12.2015 року близько 13.00 години, діючи повторно, переслідуючи корисливий умисел на протиправне обернення чужого майна на свою користь, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , таємно, з корисливих спонукань та з метою наживи, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку мобільного телефону «Samsung» модель «GT С-5233» ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи оцінки машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання № 5083 від 08.12.2015 року 500 гривень, чим заподіяв ОСОБА_9 матеріальних збитків на вище вказану суму.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовані вимоги ст. 75 КК України, оскільки ОСОБА_7 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти власності, на шлях виправлення не став, під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, повторно вчинив умисний корисливий злочин. Крім того, завдані потерпілому матеріальні збитки обвинуваченим відшкодовано лише у зв`язку з викриттям його злочинної діяльності працівниками поліції. Зазначає, що призначене останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України є занадто м`яким.

Суд в порушення вимог ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку взагалі не зазначив, яким чином пом`якшуючі обставини дають можливість звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, а не призначити йому покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України з реальним його відбуттям. Судом безпідставно враховано, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, як щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ці обставини виявлені лише у зв`язку з викриттям злочинної діяльності ОСОБА_7 .

Просить повторно дослідити докази , а саме: характеризуючий матеріал на обвинуваченого ОСОБА_7 . Вирок суду від 18.03.2016 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту.

Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію з підстав в ній викладених, обвинувачуваний заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в дебатах сторони залишилися на попередніх позиціях, заслухавши останнє слово обвинувачуваного, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину по пред`явленому обвинуваченню та дав правдиві покази, ні він, ні інші учасники судового розгляду справи не були проти визнання судом недоцільним дослідження всіх доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, суд розглянув справу відповідно до ст.349 ч.3 КПК України.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції за ч.2 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року признаючи покарання суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався.

Так, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, його сімейний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, не зняту та не погашену судимість, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини, відшкодування завданої шкоди.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання хоча й послався на врахування ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, однак таке врахування слід визнати формальним, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє за скоєння злочину проти власності, а саме: засуджений 05.10.2015 року Верхньорогачицьким районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 186 КК України до 240 годин громадських робіт, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, повторно вчинив умисний корисливий злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, який відповідно по ст. 12 КК України відноситься до кримінального правопорушення середньої тяжкості.

Таким чином, зважаючи на конкретні обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно звільнив обвинуваченого від відбування покарання, застосувавши норми ст.ст. 75, 76 КК України, тому доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими, в зв`язку з чим вирок суду в частині призначення покарання належить скасувати відповідно до п.2 ч.1 ст. 420 КПК, постановивши новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання, яке належить відбувати реально з урахуванням відомостей про його особу, а також характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину.

З урахуванням відомостей про особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 63), раніше судимий, під час невідбутої частини покарання за попереднім вироком повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить про систематичність злочинної діяльності та небажання стати на шлях виправлення, колегія суддів визнає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України в виді мінімального строку в межах санкції вказаної норми закону, яке буде достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 18.03.2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 185 ч. 2 КК України - 3 (три) місяці арешту.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 в порядку виконання вироку суду.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок набирає законної сили негайно і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_2