Апеляційний суд Черкаської області
Справа№11/2390/б08/12 Головуючий по 1 інстанції Савенко В.Г.
Категорія ч.1 ст.190 КК України Доповідач в апеляційній інстанції Ваврів І.3.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» липня 2012 р. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ваврів І.3.

суддів Гончарука І.М., Охріменка І.К.

за участю:

прокурора Якушиної О.В.

розглянувши кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2012 р., яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Файзабадського району Республіки Таджикистан,

громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

не працюючого, не одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4

Чоронобаївського району Черкаської області,

вул. Гоголя,33, раніше не судимого

за ст. 190 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі; за ст.198 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено засудженому ОСОБА_1 покарання - 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_1 покладено обов'язки періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого проживання та роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, залишено попередній - підписку про невиїзд.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Черкаській області судові витрати в сумі 450 грн. 24 коп. в порядку судових витрат.

Вирішена доля речових доказів по справі.

Як визнав суд, ОСОБА_1 01 грудня 2011 року, перебуваючи в стані алкогольне сп'яніння, поблизу бару «Роксолана», що по вул. Шевченка в м. Золотоноша Черкаської області, шляхом зловживання довірою ОСОБА_2, заволодів мобільним телефоном марки «Нокія х 2», що належав останньому, вартістю 638,25 грн., чим спричинив власнику матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Він же, 01 грудня 2011 року близько 23 години, перебуваючи в гуртожитку по вул. Обухова, 41, кім. № 203 в м. Золотоноша Черкаської області, достовірно знаючи про злочинне походження заздалегідь не обіцяючи, збув ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Нокія х 2», яким перед цим незаконно заволодів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_2, обмінявши його на мобільний телефон ОСОБА_3 «Нокія 1600».

В апеляції та доповненні до неї прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом кримінального закону, вказує на незаконність засуджено ОСОБА_1 за ст.198 КК України, оскільки вважає, що збут майна одержаного злочинним шляхом в даному випадку повинно розцінюватися не як вчинення самостійного злочину передбаченого ст.198 КК України, а як спосіб розпорядження майном, яке отримане у результаті злочинної діяльності. Виходячи з цього вказує на відсутність підстав для застосування ст.70 КК України. Просить вирок Золотоніського міськрайонного суду від 29 березня 2012 року в частині засудження ОСОБА_1 за ст.198 КК України скасувати, закрити в цій частині провадження у кримінальній справі і вважати його засудженим за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання, призначеного йому судом першої інстанції за даний злочин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Черкаської області; думку прокурора, який вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_1 повністю охоплюється диспозицією ст.190 КК України, у зв'язку з чим, підтримавши подану апеляцію та доповнення до неї, просить вирок Золотоніського міськрайонного суду від 29 березня 2012 року в частині засудження ОСОБА_1 за ст.198 КК України скасувати і закрити в цій частині справу та вважати його засудженим за ч.1 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п.3, 4 ст.76 КК України; перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляцію слід задовольнити, виходячи з наступних міркувань.

Постановляючи вирок, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, однак дав їм неправильну юридичну оцінку.

Відповідно до ст.198 КК України кримінальна відповідальність передбачена за заздалегідь необіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

За змістом даної правової норми суб'єктом злочину, склад якого передбачено в ст.198 КК України, є лише особа, котра не одержала майно, яке є предметом злочину, злочинним шляхом.

В даному випадку ОСОБА_1, попередньо заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_2 шляхом шахрайських дій, збув його іншій особі, розпорядившись таким чином майном, яке він отримав внаслідок своєї злочинної діяльності.

Колегія суддів вважає, що такі дії засудженого ОСОБА_1 повністю охоплюються диспозицією ст.190 КК України і додаткової кваліфікації за ст.198 КК України не потребують.

Таким чином, внаслідок неправильного застосування кримінального закону, а саме - застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ст.198 КК України є безпідставним та необгрунтованим, а його засудження в цій частині - незаконним.

Відповідно до ст.ст.366, 367 КК України у випадку неправильного застосування кримінального закону місцевим судом, апеляційний суд скасовує вирок та закриває справу.

Виходячи з цих обставин, колегія суддів вважає, що вирок Золотоніського міськрайонного суду від 29 березня 2012 року відносно ОСОБА_1 в частині засудження його за ст.198 КК України слід скасувати, закривши в цій частині кримінальну справу.

З урахуванням наведеного, підстави для застосування ст.70 КК України, яка регламентує порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, в даному випадку відсутні.

Покарання ОСОБА_1 за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України призначено судом відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з додержанням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, а також всіх обставин справи, а тому, незважаючи на зменшення обсягу обвинувачення, підстав для зміни покарання, обраного судом першої інстанції засудженому ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, ОСОБА_1 слід вважати засудженим за ч.1 ст.190 КК України до покарання, обраного йому судом першої інстанції, а саме - до 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та відповідно до вимог ст.76 КК України покладенням на нього обов'язків періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого проживання та роботи.

Керуючись ст.ст.365, 366, 367, 371 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2012 року відносно ОСОБА_1 в частині його засудження за ст.198 КК України - скасувати, а кримінальну справу в цій частині закрити на підставі п.2 ч.2 ст.6 КПК України.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.І ст.190 КК України до 2 (двох) років обмеження волі; на підставі ст.75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та відповідно до вимог ст.76 КК України покладенням на нього обов'язків періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого проживання та роботи.

Головуючий

Судді