Єдиний унікальний номер 243/3734/16-к
Номер провадження 11-кп/775/978/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті, у залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000444 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Тихонівка Словянського району Донецької області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не одружену, маючу на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючу, не судиму, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винною та засуджено за ст. 118 КК України до 2 років позбавлення волі,

в с т а н о в и л а:

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_7 визнано винною у тому, що 21 лютого 2016 приблизно о 00 годин 05 хвилин, вона, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання в житловій кімнаті школи - інтернат №1 міста Слов`янська, розташованого у будинку АДРЕСА_2 , де між нею та її співмешканцем ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків сталася сварка, під час якої ОСОБА_11 наніс один удар кулаком лівої руки в область правої вушної раковини ОСОБА_7 , спричинивши їй легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_7 з метою уникнення спричинення їй тілесних ушкоджень, взяла у руки свою дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перемістилась з нею у кухню вищезазначеного житлового приміщення. ОСОБА_11 продовжуючи свої противоправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 прослідував вслід за нею, де замахнувся кулаком лівої руки на ОСОБА_12 , у котрої на лівій руці сиділа малолітня дитина, однак останній промахнувся та наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя малолітньої ОСОБА_10 , спричинивши останній легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_7 бажаючи припинити противоправні дії зі сторони ОСОБА_11 , перебуваючи у стані необхідної оборони, намагаючись захиститись від противоправних посягань на її здоров`я та здоров`я своєї малолітньої дитини з боку ОСОБА_11 , маючи при цьому можливість відвернути і припинити посягання на її адресу у інший спосіб або уникнути противоправних суспільно - небезпечних посягань, не оцінила небезпечність посягання, перевищила межі необхідної оборони, взяла зі столу кухонний ніж та тримаючи його у правій руці, діючи умисно, розуміючи противоправний характер своїх дій, нанесла один удар у верхню черевну порожнину живота ОСОБА_11 , внаслідок чого заподіяла останньому тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани передньої черевної стінки проникаючої в черевну та грудну порожнини з пошкодженням печінки, та правої легені, яка ускладнилась кровотечею в черевну та грудну порожнини, розвитком недокрів`я серця головного мозку, набряку головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та від яких ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 02 годин 05 хвилин помер в хірургічному відділенні Міської лікарні ім. Леніна, міста Слов`янська, таким чином ОСОБА_7 заподіяла тяжку шкоду, яка явно не відповідала небезпечності посягання. Між спричиненими ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями потерпілому ОСОБА_11 в результаті яких останній помер, є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не враховані обставини життя ОСОБА_7 , що потерпілий неодноразово сварився, бив обвинувачену. Також зазначає, що у вироку вказано, що ОСОБА_7 ніде не працює, але не враховано, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 та обвинувачену ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_8 , які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, зазначеному у вироку, за викладених у вироку обставин ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та перевірених судом доказах, в тому числі показаннями в судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_7 , яка повністю визнала свою вину.

Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченої ніким не оскаржені, тому, в порядку ст. 404 КПК України, в цій частині висновки суду в апеляційному порядку не перевіряються.

Викладені у апеляційній скарзі доводи захисника про те, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про призначення реального покарання у виді позбавлення волі не дотримався загальних засад призначення покарання є необґрунтованими.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання судом належним чином враховано визнання обвинуваченою вини, ступень реалізації злочинного умислу, дані про особу винної та обрано покарання в межах санкції інкрімінуємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання більш м`якого, ніж це встановлено санкцією ст.118 КК України, немає.

Як убачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом ураховано тяжкість злочину, що належить до категорії злочинів невеликої тяжкості, характер його вчинення, дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, яка раніше не судима, злочин скоїла в стані алкогольного сп`яніння, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками», за місцем проживання характеризується задовільно, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи захисника про пом`якшення покарання, колегія суддів вважає не слушними, оскільки ОСОБА_7 вчинила злочин, внаслідок чого людина була позбавлення життя, що свідчить про її суспільну небезпечність, а тому підстав для застосування ст.69 КК України та пом`якшення покарання немає.

Підстав для ще більшого пом`якшення покарання ОСОБА_7 , в тому числі і шляхом застосування ст. 75 КК України, колегія суддів не занаходить.

Ті обставини, що на утриманні ОСОБА_7 знаходяться малолітні діти, висновки суду щодо виду та розміру покарання не спростовують.

Крім того, суд першої інстанції цілком обґрунтовано взяв до уваги думку потерпілої, яка наполягала на призначені обвинуваченій суворого покарання.

Отже на переконання колегії суддів, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування вироку, судом першої інстанції припущено не було.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: