Справа № 603/504/16-к
Провадження № 1-кп/603/55/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" вересня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 27 липня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Міжгір`я Монастириського району Тернопільської області, громадянки України, освіта неповна середня, одружена, на утриманні одна малолітня та одна неповнолітня дитина, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

У обвинуваченої ОСОБА_3 21 липня 2016 року близько 9 год. під час перебування у домогосподарстві сусіда ОСОБА_5 , що у селі Високе Монастириського району Тернопільської області, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з платіжної картки ПриватБанк № НОМЕР_1 , належних ОСОБА_5
21 липня 2016 року обвинувачена ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою заволодіння неналежним їй майном - грошовими коштами, та подальшим збагаченням, тобто переслідуючи корисливі мотиви та мету, перебуваючи у житловому будинку із власником ОСОБА_5 , та дочекавшись моменту, коли потерпілий покинув приміщення будинку на деякий час, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, та вони не будуть помічені сторонніми особами, діючи таємно, шляхом вільного доступу викрала платіжну картку ПриватБанк № НОМЕР_1 , на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 7136,13 грн., що належать ОСОБА_5 , яка знаходилась на тумбочці у кімнаті житлового будинку. Із викраденою платіжною карткою ПриватБанк № НОМЕР_1 із залишком грошових коштів на рахунку в сумі 7136,13 грн. обвинувачена ОСОБА_3 покинула місце вчинення злочину, направившись до місця свого проживання, де й зберігала викрадене.
Надалі обвинувачена ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , 22 липня 2016 року близько 10 год. з банкомату відділення банку ПриватБанк, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 32 м. Монастириська Тернопільської області, із викраденої платіжної картки ПриватБанк № НОМЕР_1 , до якої їй був відомий пін-код, вчинила крадіжку грошових коштів у сумі 5000 (п`ять) тисяч грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Через деякий час у обвинуваченої ОСОБА_3 повторно виник намір на заволодіння іншими грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , що були наявними на платіжній картці ПриватБанк № НОМЕР_1 .
Так, обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою заволодіння неналежним їй майном - грошовими коштами та подальшим збагаченням, тобто, переслідуючи корисливі мотиви та мету, 22 липня 2016 року близько 13 год. з банкомату, розташованого у магазині «Аватар», що за адресою: вул. Незалежності, 34а, м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, з попередньо викраденої платіжної картки ПриватБанк № НОМЕР_1 , до якої їй був відомий пін- код, повторно вчинила крадіжку грошових коштів, зокрема у сумі 4000 (чотири) тисячі грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Також, 25 липня 2016 року у обвинуваченої ОСОБА_3 повторно виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_5 із платіжної картки ПриватБанк № НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, обвинувачена ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заволодіння неналежним їй майном - грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , та подальшим збагаченням, тобто, переслідуючи корисливі мотиви та мету, 25 липня 2016 року близько 10 год. 30 хв. з банкомату, розташованого у відділенні банку ПриватБанк, що за адресою: вул.Шевченка, 32 м.Монастириська Тернопільської області, з попередньо викраденої платіжної картки ПриватБанк № НОМЕР_1 , до якої їй був відомий пін-код, повторно вчинила крадіжку грошових коштів у сумі 600 (шістсот) грн.
Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9600 (дев`ять тисяч шістсот) грн.
Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченої кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
За даним фактом 27 липня 2016 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114.

30.08.2016 року між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні №0000114 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

За даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин.

Обвинувачена взяла на себе зобов`язання вибачитися перед потерпілим протягом місяця після вступу вироку в законну силу.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави; за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень в доход держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень в доход держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченої на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У судовому засіданні обвинувачена свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, визнала повністю, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення і призначити узгоджену міру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_3 визнав себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України класифікуються як середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної 30.08.2016 року в даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам закону, суд, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, кваліфікує її дії за ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України відповідно, за якими належить призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

При затвердженні угоди про примирення суд відповідно до вимог ст.ст. 65, 66 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується по місцю свого проживання, повністю визнала свою вину, щиросердечно розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, шкода відшкодована, злочин вчинила вперше, її сімейний стан на утриманні троє дітей, з яких одна дитина неповнолітня, інша малолітня. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні: платіжну карту ПриватБанк НОМЕР_1 повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_5 .

Заходи забезпечення та процесуальні витрати - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 27 липня 2016 року.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 серпня 2016 року покарання:

-за ч.1 ст. 185 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави;

-за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень в доход держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень в доход держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: платіжну карту ПриватБанк НОМЕР_2 повернути за приналежністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий : підпис

Копія з оригіналом вірна.
Суддя: ОСОБА_1