Номер провадження: 11-кп/785/281/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_8 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка, с. Володимирівка, Доманівського району, Миколаївської області, українка, непрацююча, громадянка України, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 грошову суму в розмірі 40000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної нею шкоди.

Вироком вирішене питання щодо речових доказів.

Встановив:
Вироком суду ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що 07 лютого 2015 року, приблизно о 18:00 вона в гуртожитку Одеського національного морського університету, розташованого на вулиці Старопортофранківській, 59/3, у місті Одесі, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаться непомітними, проникла до кімнати №212 вищевказаного гуртожитку, звідки таємно викрала майно: мобільний телефон «Iphone 4S» в корпусі чорного кольору, вартістю 20000 грн., ноутбук марки «Toshiba» з зарядним пристроєм вартістю 12500 гривень; ноутбук марки «DELL» вартістю 7500 гривень, яке нaлежить мешканцю вищевказаної кімнати Фанг Чонг Тхюй, а всього на загальну суму 40000 гривень.
Після чого, ОСОБА_8 з викраденим з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 25 березня 2015 року, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_8 прибула до гуртожитку Одеської національної академії зв`язку, розташованого по вулиці Новосельського, № 68-А, у місті Одеси, де впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає та її злочинні дії залишаться непомітними, проникла в кімнату №37, звідки, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5660» чорного кольору вартістю 200 гривень, що належав ОСОБА_12 та ноутбук марки «Samsung NP-RV518-A01RU» чорно-сріблястого кольору вартістю 7500 гривень, що належав Тахірзади Мусеід Таіру, а всього на загальну суму 7700 (сім тисяч сімсот) гривень.
Після чого, ОСОБА_8 з викраденим з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Однак, в подальшому була затримана та викрита в скоєних нею злочинах.
В своїй апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 , не оскаржуючи правильність кваліфікації дій обвинуваченої та доведеність її вини у скоєному злочині, просить вирок змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості злочину і особі засудженої.

Зазначає, що суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, не виконав вимоги ст. ст. 50, 65, 69 КК України щодо врахування тяжкості вчиненого злочину, даних, які характеризують особу та інших обставин. Так, судом, при ухвалені вироку, враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують покарання, а саме відсутність судимостей у ОСОБА_8 , позитивну характеристику, повне визнання нею своєї вини та щире каяття, а також активне сприяння розкриттю злочину. Однак, суд, з урахуванням зазначених обставин справи визнав за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки її виправлення та перевиховання можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, але у вироку не навів жодної обставин, що обтяжує призначене обвинуваченій покарання, відповідно до ст. 67 КК України.
Вважає, що судом не враховано всіх обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , у відповідності до ст. 66 КК України, а саме, що вона скоїла кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин, а також стан її здоров`я, а тому, на думку апелянта, суд повинен був, відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особо винного призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.

Потерпілим ОСОБА_10 та його представником в судовому засіданні апеляційного суду подано заяву, згідно якої потерпілий просить апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , задовольнити, застосувати до останньої вимоги ст. 69 КК України, претензій до обвинуваченої матеріального та морального характеру не має.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; виступ захисника-адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили вирок змінити та призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України і звільнити її із залу суду внаслідок того, що вона відбула покарання, оскільки знаходилася під вартою тривалий час; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу захисника частково та просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного їй покарання, застосувати до неї вимоги ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробування з іспитовим строком на два роки; потерпілого ОСОБА_10 та його представника ОСОБА_11 , просили задовольнити апеляційну скаргу та звільнити ОСОБА_8 з під варти; перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг. Частина 2 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одне з завдань це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_8 у скоєнні нею інкримінованого їй злочину, окрім повного визнання нею самою своєї провини, знайшла повне підтвердження у встановленому судом об`ємі, матеріалами кримінального провадження, дослідженими судом відповідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КК України і ніким з учасників процесу не оскаржуються.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, що також ніким із учасників судового процесу не оскаржується.

Однак, апеляційний суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції не в повній мірі були враховані дані про особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, суд першої інстанції врахував, що обвинувачена раніше не судима, скоїла тяжкий злочин, її позитивну характеристику, зізнання та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, але апеляцій ний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливі лише в умовах ізоляції від суспільства та їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Апеляційним судом встановлено, що обвинувачена раніше не судима, скоїла тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, відшкодувала завданні збитки потерпілим, про що є письмові заяви потерпілих. Крім того, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 надав розписку про те, що останньою відшкодовано в повному об`ємі спричинену матеріальну шкоду, а тому будь-яких матеріальних та моральних претензій він до ОСОБА_8 не має і він просив не позбавляти її волі. Інші потерпілі також не мають до обвинуваченої претензій і не наполягають на позбавленні її волі, що є додатковими обставинами, які пом`якшують покарання, разом з тими обставинами, що були враховані судом першої інстанції.

Обставин, обтяжуючих покарання судом не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами апеляційний суд визнає: повне визнання обвинуваченою вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відшкодування завданих збитків потерпілим, а тому колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити останню від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням, відповідно до вимог ст. 75 КК України.

Разом з цим, виключних обставин, які дозволяють застосувати вимоги ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 , апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , задовольнити частково, а вирок суду змінити в частині призначеного покарання, відповідно до ст. 75 КК України звільнивши останню від відбування призначеного судом першої інстанції покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області,
постановив:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2015 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 185 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти із зали суду негайно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4