Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1357/16-к
Номер провадження 1-кп/540/150/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.11.2016 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000308 від 15.10.2016 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 (фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, перебуває в цивільному шлюбі, працюючого підсобним робітником ТОВ «Компанія «Фармко», не депутата, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

1)28.05.2009р. Машівським районним судом за ст. ст. 185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

2)18.01.2010р. Машівським районним судом за ст. ст. 187 ч.1, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 18.03.2013р. по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.3 КК України,
в с т а н о в и в :

15 жовтня 2016 року близько 19.30 год. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 , безпричинно, умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з явною неповагою до суспільства, незважаючи на те, що знаходиться в громадському місці, ображаючи при цьому нецензурною лайкою продавця ОСОБА_6 , ударом ногою розбив скляну вітрину холодильника та кинувши порожню пляшку з-під пива розбив її об підлогу.

Після цього, по проїзді власників магазину ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які активно протидіяли хуліганським діям ОСОБА_5 , вимагаючи вийти з приміщення магазину та відшкодувати завдану шкоду, останній не дивлячись на це, усвідомлюючи, що він порушує громадський порядок, з прямим умислом здійснював опір, який виразився у нанесенні ОСОБА_7 одного удару кулаком правої руки (під проходження судово-медичної експертизи він відмовився) в область лівого ока, після чого вибіг з приміщення магазину. Далі ОСОБА_4 намагалася зупинити його та затримати до приїзду працівників поліції, але ОСОБА_5 з особливою зухвалістю, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок інших осіб, протиставити себе іншим громадянам та суспільству, ображаючи її нецензурною лайкою, безпричинно наніс один удар кулаком правої руки в область надбрівної дуги, чим спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у виді забитої рани в ділянці лівої надбрівної дуги, садна та синця побіля правого ока, тим самим виявив неповагу до суспільства, яка є очевидною та безсумнівною як для ОСОБА_5 так і для очевидців його дій.

Злочинними діями ОСОБА_5 була порушена нормальна діяльність зазначеного магазину та спричинена матеріальна шкода внаслідок пошкодження вітрини холодильника в розмірі 800 грн.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст. 296 ч.3 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, пов`язані з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин вказаних в обвинуваченні та показав, що того дня випив близько однієї пляшки горілки та зайшов до магазину. Спочатку говорив з продавцем, а потім ногою розбив холодильник, а коли приїхали власники біля входу вдарив рукою чоловіка та жінку по обличчю. Причиною таких дій вважає стан алкогольного сп`яніння. Після цього, потерпілій відшкодував шкоду в розмірі 8000 грн та поставив скло на місце. В скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 в засіданні показала, що 15.10.2016р. близько 19.30 год. вони з чоловіком приїхали до магазину в смт Машівка на дзвінок продавця, яка плакала та сказала, що ОСОБА_8 розбив вітрину і погрожує розбити решту. По приїзді вони намагалися його заспокоїти, але їм це не вдалося, ОСОБА_8 погрожував розбити решту вітрин, після чого вдарив і її та чоловіка по обличчю, а тому вони викликали працівників поліції. В послідуючому обвинувачений відшкодував спричинену шкоду, заплатив 8000 грн, а тому претензій до нього немає, просить не позбавляти його волі.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає за необхідне уточнити в обвинуваченні той факт, що ОСОБА_8 висловлювався нецензурною лайкою, оскільки термін «брутальна лайка» в законодавстві не використовується.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він за місцем проживання Машівською селищною радою характеризується позитивно, оскільки на засіданні адмінкомісії при виконкомі не розглядався (а.с. 33), за місцем роботи ТОВ «Компанія «Фармко» характеризується виключно позитивно (а.с. 36), згідно акту депутата проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , спільно зі співмешканкою ОСОБА_9 , спільною дитиною та іншою особою (а.с. 34), має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 35), як видно з довідки Машівської ЦРЛ № 1250 від 20.10.2016р. на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно акту медичного огляду від 21.10.2016р. визнаний здоровим, працездатним, протиалкогольного та протинаркоманійного лікування не потребує (а.с. 38, 39), раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності ст. ст. 185 ч.1, 187 ч.1 КК України, судимість за ст. 185 ч.1 КК України погашена.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує його покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не може визнати обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину, як це зазначено прокурором, оскільки вона не відображена в обвинувальному акті, а відтак суд не може вийти за його межі, тим самим погіршити становище обвинуваченого.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення, думку потерпілої, яка не наполягає на суворому покаранні і приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 296 ч.3 КК України на мінімальний строк.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, що він за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на мінімальний строк, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 2 роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_11 відповідно до пп. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: