Номер провадження: 11-сс/785/723/16
Номер справи місцевого суду: 522/7839/16,1-кс/522/8713/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,
представника «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS TIC.LTD.STE» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS TIC.LTD.STE» - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2016 року про арешт майна,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2016 року задоволено клопотання старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000259 від 10.04.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.205 КК України. Накладено арешт на майно, яке вилучено у ході проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , та на автомобіль Mercedes-Benz, model «Actros 2544», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бортовий причеп, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною і необгрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Суддя дійшов неправильного висновку щодо встановлення наявності правових підстав, передбачених ст.170 КПК України, для арешту майна. В скарзі адвокат зазначає, що відомості про реєстрацію кримінального провадження відносно службових осіб підприємства «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS TIC.LTD.STL», службових осіб розпорядника майна, власників вантажних автомобілів відсутні. Одночасно відсутні відомості про взаємозв`язок між зловживанням службовим становищем службовими особами Сумської митниці, за фактом чого зареєстровано кримінальне провадження, та знаходженням на території порту вантажу та автомобілів, які не заявлялися до митного оформлення.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна. Майно повернути власникові «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS TIC.LTD.STI.».
Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу, виступ прокурора, який заперечував в задоволенні поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, перевіривши матеріали кримінального провадження та їх проаналізувавши, колегія суддів, приходить до висновку, що доводи захисника повинні бути взяті до уваги, оскільки вони ґрунтуються на вимогах Закону, з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Положеннями ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як вказано в оскаржуваній Ухвалі, з наданих матеріалів вбачається, що першим слідчим відділом СУ прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 354 КК України, у кримінальному провадженні №0000259 від 10.04.2016 року.
У період з 11.04.2016 по 12.04.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді від 11.04.2016 року проведено обшук вказаних автомобілів, які належать на праві власності ОСОБА_9 , під час якого виявлено та вилучено майно, яке не відповідає заявленому у митній декларації.
Вказаний вантажний автомобіль мав прибути на митний пост «Шостка» протягом 10-ти днів, тобто у період до 17.04.206 року, але безпідставно був затриманий працівниками Головного управління Національної поліції в Одеській області вже 10.04.2016 року. При затриманні не було надано жодного документу, який би став підставою для затримання, а Ухвала про проведення обшуку вказаного автомобілю була винесена слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси лише 12.04.2016 року.
Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль та причеп, які належать ФОП ОСОБА_9 на праві приватної власності, слідчий суддя посилається на те, що «у відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України».
При цьому ч. 2 ст. 167 КПК передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
В клопотанні немає жодного доказу на обґрунтування необхідності та правомірності арешту автомобілю та технічних паспортів на автомобіль та причеп, слідчим та прокурором не доведено існування зазначених обставин КПК.
На думку колегії суддів, суддя першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що встановлено наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для арешту вказаного майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, на яку посилається у своїй ухвалі суддя, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
З огляду на той факт, що у кримінальному провадженні №0000259 від 10.04.2016 року здійснюється досудове розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 354 КК України, ні автомобіль, ні причеп, не можуть бути знаряддям та засобами вчинення вказаного кримінального правопорушення, а тому на них не може бути накладений арешт.
Крім того, вказані автомобілі належать на праві власності ОСОБА_9 , який здійснював перевезення на підставі замовлення на перевезення вантажу автомобільним транспортом, копія якого надана до матеріалів справи, та до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, не має жодного відношення. Також ця позиція підкріплюється положеннями, викладеними у ч. 10 ст. 170 КПК України про те, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частина 4 ст. 170 КПК України закріплює, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Однак, ці доводи захисту не були прийняті до уваги слідчим суддею та не знайшли належної оцінки в ухвалі судді.
Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що в клопотанні немає жодного доказу на обґрунтування необхідності та правомірності арешту вказаного автомобілю з причепом та майна вилученого в даному автомобілі.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Таким чином, приймаючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя помилково дійшов висновку про те, що тимчасово вилучене майно - автомобіль, причеп - є засобами вчинення кримінального правопорушення», а сама ухвала прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження ст. 411 КПК України.
Крім того, колегія суддів, звертає увагу на ту обставину, що Ухвалами слідчого судді місцевого Приморського районного суду м. Одеси було задоволені аналогічні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000259 від 10.04.2016 року за ч. 2 ст. 364 КК України. На вказану ухвали слідчих суддів захисником були подані апеляційні скарги, які були задоволені ухвалами апеляційного суду Одеської області.
У вказаних ухвалах апеляційний судом неодноразово висловлено свою думку щодо накладення арешту на вказаний автомобіль та вилучене майно.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів -
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника «MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS TIC.LTD.STE» - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 травня 2016 року про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу СУ прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000259 від 10.04.2016 року за ч. 2 ст. 364 КК України.
Тимчасово вилучене майно, яке вилучено у ході проведення обшуку автомобіля Mercedes-Benz Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з бортовий причеп марки «Schmitz», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 - повернути власнику«MERCEK KIYMETLI MADENLER SAN. VE DIS TIC.LTD.STE», та автомобіль Mercedes-Benz Actros 2544, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з бортовий причеп, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_9 .
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .