Справа №718/1024/16-к
Провадження №1-кп/718/73/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.07.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000246 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колінцівці Хотинського району Чернівецької області, жительку АДРЕСА_1 , українки по національності, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої: 15.09.2004 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, з відстрочкою на 1 рік; 16.12.2005 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 11.10.2007 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; 23.12.2010 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до арешту на 4 місяці; 14.03.2013 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до арешту на 3 місяці; 18.06.2014 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 395 КК України до арешту на 3 місяці; 01.03.2016 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; 10.05.2016 року апеляційним судом Чернівецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , ігноруючи встановлені їй постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.07.2015 року обмеження, з метою ухилення від адміністративного нагляду, умисно без поважних причин і повідомлення працівників поліції залишила місце свого проживання та зникла в невідомому напрямку. Під час неодноразових по місцю проживання в період з 10.05.2016 року по 15.05.2016 року в нічний час ОСОБА_3 вдома не було та на реєстрацію в Кіцманський відділ поліції ГУНП в Чернівецькій області перестала з`являтись, чим порушила правила адміністративного нагляду встановленого Кіцманським районним судом.
Під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченою досягнуто та підписано угоду від 31 травня 2016 року про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_3 за ст. 395 КК України понесе покарання у виді арешту строком на 3 місяці, на що сторони дають свою згоду. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснила суду, що угоду вона уклала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити зазначену угоду.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Ч. 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 204 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкціями цієї статті.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання враховано, що ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття.
Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченої відсутні.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кіцманської місцевої прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_3 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України і ухвалення обвинувального вироку, приєднавши невідбуту частину покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за вироком Кіцманського районного суду.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 71-72, 314, 368, 370, 373, 374, 395, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 31 травня 2016 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 395 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 395 КК України та призначити узгоджену міру покарання за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
На підставі ст. 71-72 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі за вироком Кіцманського районного суду від 01 березня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України, який змінено ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 10 травня 2016 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 08 червня 2016 року.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1