Ухвала
іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000193, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за касаційними скаргами засудженого та захисника ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 липня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 , не погоджуючись із ухваленими щодо нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, засудив його безпідставно, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів його винуватості, а висновки судів ґрунтуються на суперечливих показаннях потерпілої ОСОБА_8 , яка його обмовила. Також засуджений зазначає про порушення його права на захист та тиск працівників правоохоронних органів. Висновок суду ґрунтується на припущеннях, не встановлено мотиву вбивства ОСОБА_9 . Вказує на те, що суд безпідставно врахував обтяжуючу обставину - стан алкогольного сп`яніння.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не погоджуючись із ухваленими щодо ОСОБА_5 судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах, зокрема, аудіозапису проведеної негласної слідчої дії, та не всі докази були відкриті. Суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст. 419 КПК України, формально розглянув його апеляційну скаргу та не зазначив підстав, з яких визнав її необґрунтованою.
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 28 липня 2015 року, ОСОБА_5 визнано винуватим за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді довічного позбавлення волі.

На підставі ч. 2 ст. 71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 серпня 2007 року й остаточно визначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 05 липня 2014 року приблизно о 00.15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , де проживала родина ОСОБА_10 , на ґрунті ревнощів, з метою вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_9 наніс останньому ножем: два удари - по голові, п`ятнадцять ударів - по тулубу, два удари - по лівому передпліччю та один удар - у ліву сідницю, чим спричинив йому тяжких тілесних ушкоджень.

Після цього ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 наніс останньому один удар ножем у тулуб, чим спричинив йому тяжких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, з метою вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 наніс останній один удар ножем у живіт та два удари ножем у грудну клітину, чим спричинив їй тяжких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 померли на місті події.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника на підтримання поданих скарг, пояснення прокурора із запереченнями проти скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, про що порушує питання засуджений, перегляду в касаційному порядку не підлягає, а отже, при касаційному розгляді кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом.
Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.
Той факт, що засуджений ОСОБА_5 вчинив умисне вбивство трьох осіб, підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , даними, що містяться у протоколах огляду місця події, предметів, проведення слідчого експерименту, відеозапису проведення огляду місця події, висновках судових експертиз.
На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції ( суду присяжних ) щодо оцінки доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані.
Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість.
З огляду на викладене, доводи касаційної скарги засудженого та захисника про те, що судом його безпідставно визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів уважає необґрунтованими.
Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_5 покарання у виді довічного позбавлення волі, суд, як убачається з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин, що обтяжують покарання, а також дані про його особу.
Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_5 покарання, дотримався вимог статей 65 67 КК України.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, в ній дані ґрунтовні відповіді на всі питання, поставлені в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 .

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, про які зазначили засуджений та його захисник у своїх касаційних скаргах, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженого та захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3