Справа № 362/967/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/574/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 18.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 березня 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.06.2007 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; 14.09.2012 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, 28.10.2015 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

визнано винниму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання призначено, шляхом часткового складання призначених покарань за попереднім вироком у виді 5 років позбавлення волі.
Застосовано до обвинуваченого ст. 75 КК України і звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.
В С Т А Н О В И Л А:
Як вбачається з вироку суду, 14.09.2015 року близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_8 перебував в м. Василькові, Київської області поряд з ЗОШ №3, де помітив сухо стоячу рослину коноплі, з якої зірвав п`ять гілок.

Після чого, ОСОБА_8 рухаючись вулицею Грушевського в напрямку центрального ринку в м. Василькові, де неподалік будинку №5 по вул. Володимирській в м. Василькові, Київської області був зупинений працівниками міліції у зв`язку з тим, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

За добровільною згодою ОСОБА_8 та за участю двох понятих працівники міліції провели поверхневий огляд речей, під час якого, в сумці чорного кольору, що належить ОСОБА_8 виявили та вилучили наркотичну речовину, канабіс, котру останній придбав при вище описаних обставинах та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експертизи №2-02/1233 від 22.09.2015 року, представлена на експертизу подрібнена речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Маса наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить 87, 34 г.

Канабіс згідно списку №1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в Таблиці №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Кабінетом Міністрів України від 6 травня 2000 р. за №770, зі змінами внесеними згідно Постанови КМ України від 12.12.2002 р. №1890, від 04.06.2008 р №518, від 02.12.2009 р. №1298, від 31.05.2010 р. №373, від 05.012011 р.№4, від 02.03.2011 р. №327, та від 27.07.2011 р. №796, від 05.10.2011 р. №1050, від 29.02.2012 р. №248, від 23.05.2012 р. №408, від 22.08.2012 р. №800, від 05.12.2012 р. №1129, від 09.01.2013 р. №15, від 08.04.2014 р. №234 та від 26.12.2014 р. №712 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор не оспорюючи вирок у частині доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.

Просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 березня 2016 року скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Щодо доводів апеляційної скарги про м`якість призначеного покарання, то вони не ґрунтуються як на вимогах закону, так і на матеріалах кримінального провадження.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) … призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається з вироку, суд при обранні покарання обвинуваченій врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щире каяття у вчиненому, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Покарання ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для посилення цього покарання колегія суддів не вбачає.

Правомірним і достатньо обґрунтованим є і застосування статей 75, 76 КК України, а саме: звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, оскільки від вчиненого кримінального правопорушення ніхто не постраждав, шкода нікому не заподіяна, тяжких наслідків не настало, вину обвинувачений визнав повністю та щиро розкаявся.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, дослідивши обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та призначив покарання із випробуванням, належним чином мотивувавши свої висновки.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування вироку, судом не допущено.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 2 березня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: