Справа № 459/247/16-к
провадження №1-кс/459/896/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ
08.08.2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, у якому просить скасувати арешт на телефон марки «LG G3s» IMEI: НОМЕР_1 та зобов`язати Червоноградський ВП ГУ НП у Львівській області повернути їй останній. В обґрунтування клопотання вказала, що 05.06.2016 року було затримано її чоловіка ОСОБА_4 згідно ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України. Під час затримання у нього було вилучено майно, на яке ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06.05.2016 року накладено арешт, серед яких і зазначений телефон. Вказує, що останній зберігається у Червоноградському ВП. Вона являється власником цього телефону, а він перебував з телефоном в момент затримання. Вважає, що утримувати цей телефон під арештом немає потреби, так як використання його у подальшому для відшкодування матеріальних збитків не можливо. Тому просить клопотання задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Заявник та слідчий, належним чином повідомлені про час і місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилася, про причини не явки не повідомили. З огляду на імперативно обмежені строки розгляду клопотання, приписи ст.172 КПК України, вважаю, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання й докази, додані до нього, приходжу до наступного висновку.

За загальним правилом, закріпленим ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно:
1) є доказом злочину;
2) підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення: а) цивільного позову; б) стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди; в) можливої конфіскації майна.
Частиною2 ст.174 цього Кодексу передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 06.05.2016 року, накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , у тому числі на телефон марки «LG G3s» IMEI: НОМЕР_1 .

У клопотанні ОСОБА_3 покликається на те, що арешт на даний телефон було накладено помилково, так як він належить їй, а не її чоловікові ОСОБА_4 ..

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст.174 КПК України).
Інтерпретація зазначених норм кримінального процесуального закону з використанням граматичного, логічного й телеологічного способів тлумачення дозволяє зробити однозначний висновок: особа, яка звертається з клопотанням до суду про скасування арешту на майно, має бути 1) власником або володільцем останнього; 2) представником такого власника або володільця.
У клопотанні ОСОБА_3 вказала, що вона є власником арештованого мобільного телефона, однак із наданих суду документів на телефон «LG G3s D724» IMEI: НОМЕР_1 встановлено, що останній був придбаний на ім`я ОСОБА_4 .. Інших доказів про те, що ОСОБА_3 являється власником зазначеного телефону суду не представлено, а судом таких не здобуто.

Крім того, немає відомостей, що даний телефон не є доказом злочину.

Відтак у сукупності викладених норм права та фактичних обставин справи, вважаю, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 26, 170-174КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1