Справа № 525/824/16-к
Номер провадження 1-кп/525/85/2016
УХВАЛА

18 листопада 2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -
встановив:
В судовому засіданні, на стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу, який було обрано обвинуваченому, у виді тримання під вартою на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що для цього відсутні об`єктивні підстави, вказували, що обвинувачений на час розгляду справи несудимий, відповідно до ухвали суду провадження по справі в частині обвинувачення по ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК закрито.
Строк обраного щодо ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, збігає 04.12.2016 року (том 2 а.п. 112, 113).
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку тримання обвинуваченого під вартою, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, утриманців не має, будучи звільненим з під варти має можливість переховуватися від суду та вчинити новий злочин, а також впливати на потерпілу ОСОБА_8 , яка проживає одна в своєму будинковолодінні, адреса якого добре відома обвинуваченому та має похилий вік. При цьому суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Зазначене вище свідчить про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Щодо заяви сторони захисту про те, що відносно обвинуваченого закрито провадження в частині обвинувачення по ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України, суд зазначає, що дана обставина не усуває ризиків зазначених вище.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України для досягнення мети, визначеної ч.1 ст. 177 КПК України, буде недостатнім.
Зважаючи на вище викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 194, 196, 197, 369, 372 КПК України, суд , -
ухвалив:
1. Клопотання прокурора задовольнити.
2. Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кравченки Великобагачанського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк дії цього запобіжного заходу на 60 днів, до 16 січня 2017 року.
3. Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3