Справа № 130/708/16-к
Провадження №11-сс/772/117/2016 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Жуківці, мешканця

АДРЕСА_1 ,

громадянина України, не працюючого,

раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, звільненого з під-варти із зали суду.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заявлене клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту з підстав не доведення прокурором правомірності затримання особи та існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, є безпідставним та необґрунтованим. Прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо визначення кваліфікуючих ознак тяжкого тілесного ушкодження без належного експертного висновку за формальним посиланням лише на лікарське свідоцтво про смерть потерпілої та виявлення трупу останньої, що не містись визначення ані ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, ані причинного зв`язку між смертю потерпілої та діями винного, а тому вказані слідчим та прокурором ризики є недостатніми для затримання ОСОБА_8 без ухвали слідчого судді та обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , на протязі дня неодноразово вживали спиртні напої. В період часу з 18.00 до 19.00 години тієї ж доби під час вживання спиртних напоїв з останньою у власному будинку за вказаною адресою ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в ході суперечки, яка виникла між ними на побутовому ґрунті, маючи на меті заподіяти потерпілій тілесні ушкодження, відштовхнув двома руками ОСОБА_11 , внаслідок чого вона впала на бетонну підлогу у приміщенні веранди. Після чого, ОСОБА_8 прикладаючи значну фізичну силу, почав умисно наносити чисельні удари ногами по тулубу ОСОБА_11 в область грудної клітки, живота, кінцівках рук, ніг та інші ділянки тіла. Потерпіла, з метою уникнути побиття, підвелася на ноги та втекла з будинку на вулицю. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень за викладених обставин ОСОБА_11 в ніч з 22 на 23 березня 2016 року, перебуваючи на подвір`ї за місцем свого проживання, померла; її труп було виявлено о 08:00 годин 23.03.2016 року. Під час розтину трупа потерпілої виявлено синці, садна та крововиливи на тулубі, волосяній ділянці голови, кінцівках рук та ніг, а також правого передпліччя та ребер.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 24.03.2016 року № 44, виданого Барським відділенням СМЄ, смерть ОСОБА_11 настала внаслідок заподіяння множинних переломів ребер з лівого та правого боку та травматичного шоку.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, кваліфікуючою ознакою якого є умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої. В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, яка підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано тяжкість злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років, особу підозрюваного якій не працює та не має постійного заробітку, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в ході досудового слідства у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, надавав неправдиві свідчення з приводу смерті потерпілої, посилаючись на те, що її смерть є природною. Таким чином, на думку прокурора, підозрюваний намагатиметься переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для об`єктивного встановлення обставин скоєного.

Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах: прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 і просив її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб, захисника-адвоката ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляційної скарги прокурора та просив не обирати його підзахисному запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі, підозрюваного ОСОБА_8 , який також заперечував проти апеляційної скарги і просив застосувати щодо нього інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, перевіривши матеріали кримінального та судового проваджень, обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно клопотання слідчого, підозра ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 23.03.2016 року; заключенням лікарського свідоцтва про смерть № 44 від 24.03.2016 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_11 від 24.03.2016 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_8

24.03.2016 року о 19.30 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які мають враховуватися судом при обранні запобіжного заходу.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з прийнятим слідчим суддею рішенням про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, оскільки стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак вважає, що звільняючи підозрюваного з-під варти, суд одночасно мав би обрати йому інший запобіжний захід, чого зроблено не було.
Згідно ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, внаслідок вчинення якого була заподіяна смерть потерпілої ОСОБА_11 , наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 та постійного місця проживання у нього, відсутність експертного висновку щодо причини смерті та тілесних ушкоджень у потерпілої, колегія суддів вважає, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання строком на 60 діб, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176 178, 181, 194, 196, 405, 407, 422 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти із зали суду, - скасувати.

Вказане клопотання ст. слідчого СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області задовольнити частково. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 29 травня 2016 року.

Заборонити ОСОБА_8 протягом вказаного періоду залишати місце свого постійного проживання: буд. АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
З оригіналом вірно: