пр. № 1-кп/759/578/16
ун. № 759/8150/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,
провівши судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0004170 за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

На розгляді Святошинського районного суду м.Києва знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004170з додатками стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 186 ч.3 КК України.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд вказаного провадження на даний час не закінчено, а строк обраного раніше запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 спливає, судом на виконання вимог ч. 3 ст. 331 КПК України винесено на обговорення питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , посилаючись на вагомість доказів обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, наявний ризик його переховування від суду та впливу на очевидців події, вважав за необхідне продовжити йому тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою та просила обрати запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку сторін провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який є тяжким та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

При цьому, суд враховує ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та можливість обвинуваченого переховуватись від суду, протизаконно впливати на свідків, вчиняти інші злочини.

З огляду на вказані ризики, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Вказані обставини в сукупності дають достатні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні існує необхідність у запобіганні спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. У зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Таким чином, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 205 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 11 серпня 2016 року до 09 жовтня 2016 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвалу передати на виконання до Київського СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1