Справа № 462/1369/16-к
У Х В А Л А
30 серпня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись при цьому на те, що ризики ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду не усунуті, строк тримання під вартою ОСОБА_4 спливає, а подальший розгляд справи відкладається.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечив проти заявленого клопотання, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з відсутністю ризиків ухилення обвинуваченого від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 при вирішенні заявленого клопотання підтримав клопотання свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України 2012 року, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_4 станом на 30 серпня 2016 р. утримуєься під вартою.

Суд, вислухавши думку в судовому засіданні учасників судового розгляду щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 331 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під варту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України по 28 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1