Порядковий №1-кп/756/756/16
В И Р О К
іменем України

27 жовтня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21 квітня 1999 року Мінським районним судом міста Києва за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;

- 29 жовтня 2001 року Мінським районним судом міста Києва за ч.2 ст.141 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 07 лютого 2005 року Оболонським районним судом міста Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 04 червня 2009 року Деснянським районним судом міста Києва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 30 липня 2015 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 28.03.2016 по відбуттю строку покарання на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України» №838-VIII від 26.11.2015 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
03.09.2016 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , який мав непогашені судимості за злочини проти власності, перебуваючи на ринку «Оболонь», розташованого за адресою : м. Київ, вулиця Героїв Дніпра, 41, реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, намагався викрасти з кишені у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2768 гривень, проте не зміг довести свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з причин, що не залежали від його волі, оскільки в подальшому був затриманий потерпілим, який виявив його дії, після чого затримав.
У разі доведення своїх дій до кінця обвинувачений міг завдати потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2768 гривень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 . свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, покаявся, підтвердивши обставини вчиненого.

Обвинувачений пояснив, що 03.09.2016 року в обідній час, на ринку «Оболонь» по вулиці Героїв Дніпра, намагався викрасти у невідомого йому чоловіка гроші з кишені. Однак, після того, як він тримав у руках кошти та намагався піти, його затримав потерпілий. Даний злочин був вчинений у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 у скрутному матеріальному становищі. Обвинувачений у вчиненому кається, просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом з урахуванням їх позиції визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій. Крім того, судом було роз`яснено учасникам процесу про те, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки останній не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесене до правопорушень середньої тяжкості, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання, якою у даному випадку є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При обранні ОСОБА_6 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, та обставина, що він не обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, характеризується формально позитивно, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі.

У зв`язку із чим, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки його перевиховання та виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та не знаходить підстав для застосування ст. 69 чи ст. 75 КК України.

Враховуючи обраний судом вид покарання, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 статті 178 КПК України, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 03.09.2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_6 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 03.09.2016 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1