Справа № 442/2498/16-к
Провадження № 1-кс/442/365/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2016 року м. Дрогобич

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали провадження за скаргою представника Громадської ради при ОУЛМГ ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , щодо не внесення прокурором відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, -
в с т а н о в и в :
Представник Громадської ради при ОУЛМГ ОСОБА_4 звернувся в Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області із скаргою, в якій просить: визнати дії прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 в зв`язку з свідомим, умисним не внесенням прокурором відомостей до ЄРДР бездіяльністю; бездіяльність вчинену помічником прокурора Матолич визнати протиправною; зобов`язати помічника прокурора місцевої прокуратури ОСОБА_3 у відповідності до чинного КПК, а саме ч.1, 4 ст. 214 КПК України в строк 24 години внести відомості про вищезазначене кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до повідомлення про кримінальні правопорушення вчиненні працівниками правоохоронного органу Дрогобицького ВП за ознаками ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України; зобов`язати помічника прокурора Матолич невідкладно скерувати матеріали по даному кримінальному провадженні у СВ прокуратури Львівської області для організації та проведення швидкого, ефективного безстороннього досудового розслідування; зобов`язати прокурора ОСОБА_3 надати йому копію витягу з ЄРДР та копію повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В обгрунтування скарги посилається на те, що членами Громадської ради при ОУЛМГ та громадськістю постійно моніториться ситуація, щодо злочинів та зловживань, які допускаються та вчиняються на території Львівської області у сфері ведення лісового господарства. Черговий такий злочин, а саме самовільна порубка був виявлений помічником дільничного інспектора поліції ОСОБА_5 21 січня 2016 року у 82 кварталі Гаївського лісництва, який знаходиться в межах Михайлевицької селищної ради Дрогобицького району, зокрема ОСОБА_5 була виявлена не просто самовільна порубка, а на місці даного злочину знаходився вантажний автомобіль марки Зіл 131 у який невідомими особами в кількості шести чоловік проводилось завантаження викраденої лісо продукції, а саме п`яти свіжо зрубаних дерев, від яких на місці злочину були виявлені пні, що стали результатом цієї самовільної порубки та були виявлені інші знаряддя злочину.

В зв`язку з чим ОСОБА_5 викликав на місце даного злочину по мобільному слідчо-оперативну групу Дрогобицького ВП. Фактично одночасно з під`їздом до місця злочину слідчої групи Дрогобицького ВП, злочинцям вдалось покинути місце злочину. Старший слідчо-оперативної групи слідчий ОСОБА_6 з невідомих, незрозумілих йому причин грубо порушуючи при цьому службові обов`язки та посадові інструкції проігнорував законну вимогу ОСОБА_7 наздогнати вантажний автомобіль з завантаженою у нього викраденою лісо продукцією хоча у нього була можливість наздогнати та затримати даний транспорт. Також проігнорував законну вимогу ОСОБА_7 про переслідування та затримання вантажного транспорту та злочинців і особисто керівник Дрогобицького ВП Карапата, який фактично одночасно з слідчою групою також появився на місці злочину. З огляду на критичну ситуацію у Дрогобицькому ВП, як по виявленню даного виду злочинів, так і стосовно розкриття цієї категорії злочинів виявлених раніше виключно громадськістю в 2015-2016 роках за офіційною документально підтвердженою інформацією сума збитків спричинених цими злочинами Державі склала більш ніж півтора мільйона гривень це тільки в одному обході Гаївського лісництва. За не офіційною інформацією, яка наразі моніториться та перевіряється ця сума збитків є в рази більшою. Та найбільш підозрілим та дивним є той факт, що у численних кримінальних провадження порушених за фактами цих злочинів, більшість з яких і на сьогоднішній день перебувають на досудовому розслідуванні у СВ Дрогобицького ВП як лісовою охороною, так і поліцією свідомо не було вжито відповідних заходів, не виявлено та не затримано жодної особи яка вчинила той чи інший злочин - самовільну порубку. Лише 21 січня 2016 року у вищезазначених працівників поліції які прибули на місце злочину виключно завдяки діям ОСОБА_5 реально появився та був такий шанс та можливість затримати злочинців, та правоохоронці цей шанс та можливість затримати злочинців на гарячому свідомо, умисно знівелювали.

З огляду на наведене в зв`язку з злочинною бездіяльністю правоохоронців, що мала місце 21 січня 2016 року, а також фактом самоусуненням працівників поліції, що діяли всупереч Закону України «Про Національну поліцію», інших нормативно правових актів, та внутрішніх інструкцій та розпоряджень які регулюють діяльність поліції, ОСОБА_4 17 березня 2016 року, звернувся до місцевої прокуратури Дрогобицького району на ім`я прокурора Мігодського у відповідності до ст.214 КПК України з обґрунтованим повідомленням про вищезазначене кримінальне правопорушення вчинене працівниками Дрогобицького ВП за ознаками ч.1 ст.364, ч.1 ст.367 КК України.

21 березня 2016 року в телефонній розмові з прокурором ОСОБА_3 , скаржнику стало відомо, що нею відповідні матеріали скеровані для проведення службового розслідування.

Вважає, що прокурор місцевої прокуратури ОСОБА_3 в супереч вимогам чинного КПК грубо порушила покладені на неї службові обов`язки, свідомо вийшовши за межі та перевищила службові повноваження оскільки нагляд за додержанням законності органом Національної поліції належить виключно до компетенції прокуратури.

В судовому засіданні скаржник (представник Громадської ради при ОУЛМГ ОСОБА_4 ) вимоги скарги підтримав з підстав та мотивів, які ним викладені в скарзі, просить скаргу задоволити.

Прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти поданої скарги, вказала, що злочини передбачені ст.ст. 364-367 КК України це злочини матеріального характеру. Одночасно заявила, що за фактом незаконної порубки дерев на території кварталу 82 Гаївського лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області від 03.02.2016 року внесено відомості до ЄРДР № 0000247 за ст. 246 КК України, і на даний час проводиться досудове розслідування.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку скаржника, прокурора приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що представником люстраційної ради Львівщини з діяльності правоохоронних та судових органів, Громадської ради при Головному територіальному Управлінні юстиції Львівської області, Громадської ради при ОУЛМІ у Львівській області ОСОБА_4 ,17.03.2016 року до Дрогобицької місцевої прокуратури було подано повідомлення про кримінальне правопорушення, в якому останній просив зокрема порушити кримінальне провадження відносно працівників поліції за ознаками ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 367 КК України.

Диспозиція ч.1 ст. 364 КК України гласить, що «Зловживання владою або службовим становищем це умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб»

Зловживання владою або службовим становищем передбачає наявність взаємозв`язку між службовим становищем винного і його поведінкою, яка виражається в незаконних діях або бездіяльності, Службова особа при зловживанні у будь-якій формі прагне скористатися своїм службовим становищем, яке передбачає як наявність Передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами повноважень (прав і обов`язків), так і наявність фактичних можливостей, які надає їй сам авторитет посади (її загальновизнана вага, важливість, впливовість).

Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину.

Як зазначено в Кримінальному Кодексі України - службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.

Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди.

Службова недбалість належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч. 1 ст. 367 КК визнається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди.

Істотною шкодою визначається така шкода якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Як встановлено в судовому засіданні та це підтвердив сам скаржник, за фактом незаконної порубки дерев на території кварталу 82 Гаївського лісництва ДП «Дрогобицьке лісове господарство» Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області від 03.02.2016 року внесено відомості до ЄРДР № 0000247 за правовою кваліфікацією ст. 246 КК України, на даний час проводиться досудове розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, і отже зі змісту ст. 214 КПК України заява про кримінальне правопорушення повинна містити саме такі відомості.

Також, відповідно до ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Павлюлінець проти України" (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року вказано, що Суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст. 214 КК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України. Оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.

Відповідно до ст. 1 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор уповноважений розпочати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ст. 214 КПК України попередня кримінально-правова кваліфікація здійснюється особою, яка вносить інформацію до ЄРДР.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.

Відповідно до національного законодавства та міжнародно-правових зобов`язань України скаржнику не гарантуєтсья право просити правоохоронний орган здійснити реєстрацію події стосовно певної особи або визначеного кола осіб і за бажаним ним обвинуваченням у формі кримінально-правової кваліфікації, оскільки будь-який вплив на працівника правоохоронного органу щодо здійснення ним дії щодо створення обставин, наслідком яких є оголошення підозри певній особі за певною кримінально-правовою кваліфікацією є кримінально-караним діянням, відповідальність за яке передбачено в ст. 343 КК України.

Таким чином працівника правоохоронного органу не може бути зобов`язано зареєструвати повідомлення про злочин щодо будь-якої особи чи кола осіб за певною кримінально-правовою кваліфікацією.

Національним законодавством та міжнародно-правовими зобов`язаннями України, скаржнику не гарантується право на надання слідчому чи прокурору обов`язкових до виконання вказівок або оскарження до суду відмови у виконанні таких вказівок. Незалежність органу досудового слідства полягає в тому, що він самостійно здійснює слідчі дії для реалізації покладеної функції. Будь-який вплив на слідчого законодавством не допускається.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вайт та Кенеді проти Німеччини» (Waite and Kennedy v. Germany), заява № 26083/94, п. 54, ЕСПЛ 1999-I Суд повторює, що саме національні суди повинні тлумачити національне законодавство та надавати оцінку наданим їм доказам.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цій ухвалі, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Враховуючи заслухані пояснення у судовому засіданні скаржника та досліджені в судовому засіданні докази, подана заява (повідомлення про кримінальне правопорушення) ОСОБА_4 не містить фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, обставини на які в своїх заявах посилається скаржник, відповідно до ст. 11 КК України не можуть трактуватися як злочин, а тому відсутні підстави для реєстрації його звернень у ЄРДР.

На підставі викладеного вважаю, що скарга представника Громадської ради при ОУЛМГ ОСОБА_4 є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 22, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Скаргу представника Громадської ради при ОУЛМГ ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , щодо не внесення прокурором відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1