Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1979/16-к
Провадження №: 1-кс/332/217/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001995 25.05.2016 року, відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одружений, пенсіонер, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

в с т а н о в и в:
24 червня 2016 року слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вчиненого за таких обставин.

25.05.2016 року близько 18.50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту з ОСОБА_6 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс останній два удари кулаком правої руки в область нижньої щелепи та шиї потерпілої, а також хапав останню обома руками за шию, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синців в проекції лівої дуги нижньої щелепи в області шиї справа та садна в області шиї справа, які згідно з висновком експерта № 1993 від 26.05.2016 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зазначено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 є непрацевлаштованою особою, не має на утриманні неповнолітніх дітей. Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, тому він має можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні слідчий та прокурор доводи клопотання підтримали у повному обсязі та просили суд з метою запобігти ризикам, встановленим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладанням відповідних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що йому виповнилось 60 років, він одружений, є пенсіонером. Переховуватись від слідства та суду наміру не має, гарантує у подальшому виконання покладених на нього обов`язків. Під час досудового розслідування він вчасно з`являвся на виклики слідчого, недозволені заходи ведення досудового розслідування до нього не застосовувались.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, долучені до клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, запобіжні заходи, у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК.

В обґрунтування поданого слідчим клопотання зазначено, що обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є запобіганням спробам останнього переховуватись від органів досудового слідства, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення через не працевлаштування ОСОБА_5 та відсутність у нього неповнолітніх дітей.

З вказаними доводами слідчий суддя не погоджується з таких підстав.

Відповідно до вимог кримінального процесуального закону особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати певні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, не відвідувати певні місця та інш.

Враховуючи викладене, вказаний запобіжний захід, незважаючи на м`якість, у певній мірі обмежує права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 29 Конституції України та ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо можливості обрання вказаного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 виходить з такого.

Слідчим доведена наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вказаний злочин відповідно до вимог ст. 12 КК України віднесено до категорії невеликої тяжкості.

Підозрюваний вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації у м. Запоріжжі, є пенсіонером, досяг шістдесятирічного віку, одружений. Вказані обставини свідчать про його міцні соціальні зв`язки у м. Запоріжжі. А доводи слідчого про непрацевлаштування ОСОБА_5 та відсутність у нього неповнолітніх дітей, не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи вік підозрюваного.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на теперішній час у справі проведено такі слідчі дії: допит свідків, потерпілої, проведена судово-медична експертиза, 17.06.2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру та проведено допит останнього у статусі підозрюваного.

Під час вказаних процесуальних дій ОСОБА_5 належним чином виконував покладені на нього кримінальним процесуальним законом обов`язки, з`являвся за викликом слідчого, не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили про перешкоджання з його боку кримінальному провадженню. Інших кримінальних правопорушень за час проведення досудового розслідування не вчинив.

Враховуючи викладене, висновок слідчого про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не обґрунтовані у клопотанні та не доведені у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 194 КПК України).

Таким чином, при наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, слідчим та прокурором не доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
У задоволені клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001995 25.05.2016 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити підозрюваному.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1