Березівський районний суд Одеської області
08.10.2015
Справа № 494/1240/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року Березівський районний суд Одеської області
у складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України,
уродженки с. Демидівка Любашівського району
Одеської області, із середньою спеціальною освітою,
не заміжньої, на утриманні 3 неповнолітніх
дітей, не працюючої, невійськовозобов`язаної,
нагород не маючої, не судимої, проживаючої
за адресою:
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
02.05.2015 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_5 прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживала ОСОБА_4 . Перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 залишив належний йому мобільний телефон марки «Nokia» моделі Х2, б/в inei.
НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім картою оператора мобільного зв`язку
ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , у внутрішній кишені курточки ОСОБА_4 та покинув домоволодіння останньої , забувши свій мобільний телефон у вказаній курточці, при цьому достовірно знаючи місце знаходження свого мобільного телефону.
02..05.2015 року приблизно о 05.00 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання, взяла вищевказану курточку, де з внутрішньої кишені випав належний ОСОБА_5 мобільний телефон. ОСОБА_4 , розуміючи, що потерпілий вказаний телефон забув у кишені курточки, може за ним повернутися, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисних мотивів, таємно викрала мобільний телефон ОСОБА_5 , вартістю 500 гривень з сім-карткою, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, чим спричинила йому матеріальну шкоду на суму 500 гривень. Викраденим телефоном розпорядилась на власний розсуд.
02.05.2015 року приблизно о 07.00 ОСОБА_5 , виявивши відсутність свого мобільного телефону, достовірно знаючи , що він його залишив в курточці ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , вирішив повернутися та забрати свій телефон. Прибувши до вказаного домоволодіння , він запропонував ОСОБА_4 повернути телефон, але вона заперечувала наявність у неї телефону, тим самим укривала свої протиправні дії.
Винною себе ОСОБА_4 визнала повністю, фактичні обставини справи не оспорювала. Пояснила, що привласнила мобільний телефон ОСОБА_5 , так як була сердита на нього. Телефон вона йому повернула та відшкодувала матеріальну шкоду.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 повернула йому викрадений нею мобільний телефон та відшкодувала йому матеріальну шкоду. Претензій матеріального характеру він до неї не має.
Зі згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і справа розглядається у порядку
ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає вину ОСОБА_4 доказаною, кваліфікацію її дій за ч.1 ст.185 КК України правильною, так як вона вчинила таємне викрадення чужого майна( крадіжку).
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, її каяття, добровільне відшкодування завданих збитків,
находження на утриманні трьох неповнолітніх дітей. За таких обставин міра покарання відносно неї повинна бути призначена у виді громадських робіт.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити їй покарання
сто годин громадських робіт.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом
30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_6