Провадження № 1-кс/742/478/16
Єдиний унікальний № 742/2436/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки матеріали клопотання слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001555 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 подано до суду клопотання, погоджене прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001555 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 10.08.2016 року близько 06 год. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автобусом марки ПАЗ 32054 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 та виїхавши з подвір`я «Автостації м.Прилуки» на проїзну частину вул, Пирятинська м. Прилуки де зіткнувся з мопедом марки Ноhda під керуванням ОСОБА_6 1943 р.н., мешканки АДРЕСА_2 , яка рухалась проїзною частиною вул. Пирятинська. Під час ДТП ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження

По даному факту було порушене кримінальне провадження № І001555 з початковою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення огзжду місця ДТП було проведено огляд автобуса марки ПАЗ 32054 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 по закінченні проведення огляду автобус було вилучено працівниками поліції та поміщено на майданчик Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобуса марки марки ПАЗ 32054 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 його власником являється ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_3 . В подальшому, а саме 10.08.2016 р. зазначений вище автобус було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №0001555.

Зважаючи на вищевикладене та приймаючи до уваги, що для об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення необхідно провести ряд експертиз з транспортним засобом учасником ДТП, а саме автобусом марки ПАЗ 32054 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та зважаючи на можливість приховування чи знищення вказаного транспортного засобу, щ слідів кримінального правопорушення які збереглися на транспортному засобі, який є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження і судового розгляду, а також збирання доказів, слідчим і подано клопотання про накладення арешту на вилучений автомобіль.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_4 підтримали подане клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та просили його задовольнити.

Особи, які мають безпосереднє відношення щодо вирішення даного питання, а саме, власник автобуса ОСОБА_7 та водій ОСОБА_5 який керував ним під час ДТП, в судовому засіданні заперечили проти арешту цього транспортного засобу з тих підстав, що фактично відсутні сліди ДТП на даному транспортному засобі та вказують, що ОСОБА_5 повністю винен у даній ДТП, що вони жодним чином не приховають та не здійснять відчуження даного автобуса, що здійснюють допомагу в лікуванні потерпілої ОСОБА_6 (яка є матірю для ОСОБА_7 ), а наслідки для її ( ОСОБА_6 ) здоровя від ДТП не є суттєвими, тому, просить не арештовувати цей транспортний засіб.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, у відповідності до абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а ч.2 ст.170 КПК України вказує на те, що арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту. Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення такого майна.

Слідчий суддею встановлено, що власником автобуса марки ПАЗ 32054 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , а потерпіла ОСОБА_6 являється її матірю. Як пояснили учасники судового розгляду і підтверджується протколом огляду місця пригоди від 10.08.2016р., на вищеназваному автобусі наявний лише скол лакофарбового покриття кузова, тобто, фактично цей транспортний засіб під час ДТП не зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, по справі цивільний позов потерпілою не заявлений, претензій вона не має із-за добровільного відшкодування витрат на лікування, та санкція статті 286 ч.1 КК України не містить такий додатковий вид покарання як конфіскація майна.

Отже, cлідчим суддею встановлено відсутність правових підстави для арешту майна, передбачених ч.2 ст.173 КПК України, по справі відсутні особи, яким повідомлено про підозру, відсутні дані про ступінь тяжкості тілесних пошкоджень у потерпілої ОСОБА_6 та не доведено, що незастосування заходу забезпечення у вигляді арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотанні про арешт майна, оскільки правових підстав для арешту майна не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001555 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України відмовити.

Повернути власнику тимчасове вилучене майно, а саме автобус марки ПАЗ 32054 СПГ реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 , мешканка АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, з дня отримання нею копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1