11-кп/775/396/2016(м)
221/4986/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження №0001316 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 09 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, солдата, призваного 16.02.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації, снайпера-розвідника розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за п.1 ч.2 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі. Стягнено з ОСОБА_7 витрати на проведення дактилоскопічної експертизи № 1272 від 06.10.2015 року у сумі 613 гривен 80 копійок; судово-балістичної експертизи № 1262 від 15.10.2015 року у сумі 923 гривен 30 копійок та судово-балістичної експертизи № 1438 від 19.10.2015 року у сумі 491 гривен 04 копійки на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Донецькій області.Вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду 06 вересня 2015 року приблизно у період часу з 05 годині 00 хвилин по 05 годину 30 хвилин, військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, солдат, ОСОБА_7 , маючи при собі закріплену за ним, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, автоматичну вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № НОМЕР_2 зі спорядженим до нього магазином, в якому знаходилось 45 бойових патронів, знаходився на 3 (третьому) поверсі в одній із переобладнаних для відпочинку спальній кімнаті у будівлі колишнього заводу залізобетонних виробів, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у якій тимчасово дислокується та перебуває особовий склад військової частини польова пошта НОМЕР_1 Збройних Сил України, разом з іншими військовослужбовцями цієї ж військової частини солдатом ОСОБА_8 та молодшим сержантом ОСОБА_9 .

У період часу знаходження у вищезазначеній переобладнаній спальній кімнаті на 3 (третьому) поверсі, між військовослужбовцями ОСОБА_7 з одного боку, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з іншого боку, на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися між ними протягом служби, виник словесний конфлікт, який супроводжувався штовханиною між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також висловлюваннями з боку ОСОБА_9 , який підбурював ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Так, в процесі даного конфлікту ОСОБА_7 відійшов від ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на відстань приблизно 5 метрів, та стоячи у місці біля виходу з приміщення кімнати трохи лівіше відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , зняв з плеча закріплений за ним автомат АКС-74 № НОМЕР_3 у руки, далі перевів запобіжник автомату у положення одиночних пострілів набоями та утримуючи його в правій руці навів дуло автомату у бік останніх. В свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не маючи при собі будь-якої зброї, в цей час знаходились біля вікна, розташованого справа відносно входу у приміщення, де вони курили, при цьому висловлювались на адресу ОСОБА_7 словами, які на його думку принижували його честь та гідність з приводу військової служби, чим викликали у останнього почуття гніву та образи. Внаслідок чого, з огляду на провокуючу поведінку з боку останніх, у ОСОБА_7 виник раптовий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи небезпеку своїх дій та передбачаючи суспільну небезпечність наслідків у вигляді настання смерті від застосування автоматичної вогнепальної зброї, бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тобто двох осіб, скориставшись тим, що останні знаходячись біля вищезазначеного вікна, були звернені до нього спиною на відстані приблизно 5 метрів, тобто у місці та обстановці, яка не створювала ОСОБА_7 небезпеку, утримуючи в правій руці закріплену за ним, у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби, автоматичну вогнепальну зброю - автомат АКС-74 № НОМЕР_2 , приведеного у бойову готовність, здійснив з нього вісім одиночних пострілів спрямованих в ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , поціливши останнім в ділянки життєво важливих органів чим заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: наскрізного вогнепального кульового поранення голови з багатоуламковим переломом кісток склепіння та основи черепу, розтрощенням головного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини з ушкодженням лівої легені, 5-го ребра, 1-го ребра та ключиці зліва, 5-го грудного хребця, які утворилися від дії вогнепальних снарядів (куль), випущених внаслідок двох пострілів з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті, та відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, які знаходяться в прямому-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 та заподіявши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: множинних вогнепальних кульових наскрізних поранень грудної клітини, правої та лівої поперекових областей, лівої сідниці, живота з ушкодженням лівої легені, 4-го ребра, 1-го ребра та ключиці зліва, правої долі печінки, 2-го поперекового хребця, брижі тонкого кишківника, лівої клубової кістки та правої лобкової кістки, сліпе кульове вогнепальне поранення правого передпліччя з багатоуламковим переломом променевої кістки, які утворилися від дії вогнепальних снарядів (куль), випущених внаслідок чотирьох-п`яти пострілів з вогнепальної зброї незадовго до настання смерті, та відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, які знаходяться в прямому-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .

Від отриманих наскрізних кульових вогнепальних поранень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли на місці, отримавши несумісні з життям поранення. Таким чином, ОСОБА_7 , обравши такий вид знаряддя злочину, кількість та спосіб здійснення пострілів з автоматичної вогнепальної зброї, характер заподіяних тілесних ушкоджень, мав прямий умисел на умисне вбивство двох осіб - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Після вказаних дій, ОСОБА_7 , розуміючи те, що на звук здійснених ним пострілів, почнуть збігатися військовослужбовці цієї ж військової частини та він може бути викритий у вчиненні особливо тяжкого злочину, покинув ввірений йому автомат та залишив місце дислокації військової частини.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 , не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати в частині призначеного останньому покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Посилається на те, що суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , не надав належної оцінки обставинам, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в цій частині, а саме тому, що обвинувачений вчинив вбивство двох осіб, свою провину у вчиненні вказаного злочину не визнав, потерпілі просили суд покарати за всією суворістю закону, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно вимогам ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказані вимоги кримінального процесуального кодексу, при розгляді у суді першої інстанції виконані не були, вирок суду взагалі не містить формулювання обвинувачення, встановленого судом. Взагалі судом не були встановлені, фактичні обставини вчинення злочину, а суд першої інстанції у вироку лише обмежився викладом обставин, які були встановлені органом досудового розслідування. За таких обставин колегія суддів позбавлена можливості перевірити обґрунтованість доводів апеляційної скарги і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Разом з тим, ст.415 КПК України передбачає вичерпний перелік підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Однак, відповідно до ст.8 Конституції України - в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Приймаючи до уваги положення ч.6 ст.9 КПК України - у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

В частині 1 статті 7 КПК України зазначено - зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться - п.п.1 і 2 верховенство права і законність.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню та призначенню нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду першої інстанції необхідно звернути увагу на вимоги ст.374 КПК України, відповідно до якої у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способів вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, встановити фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення з посиланням на докази, повторно допитати обвинуваченого та відповідно до вимог ст.370 КПК України ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, апеляційний суд виходить з тяжкості інкримінованого йому злочину та з огляду на забезпечення в подальшому належної процесуальної поведінки, запобігання продовження злочинної діяльності і переховування від суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 09 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити без змін у вигляді тримання під вартою до призначення кримінального провадження до розгляду у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області