Справа № 750/1552/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/753/2016
Категорія - в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року у кримінальному провадженні № 0009211 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника особи, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру адвоката ОСОБА_9 ,

законного представника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року застосовано до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу із суворим наглядом.

У задоволенні цивільного позову прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_10 354 грн. 20 коп. витрат, понесених закладом охорони здоров`я КЛПЗ „Чернігівська міська лікарня № 3 на лікування потерпілого ОСОБА_11 відмовлено.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 - ОСОБА_12 залишено без розгляду.

Доля речових доказів вирішена у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді поміщення до психіатричного закладу КЛПЗ „Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, - залишено без змін до набрання ухвалою законної сили.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 , 21 листопада 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, знаходячись поблизу ТРЦ Голівуд, що по вул.77-ї Гвардійської Дивізії,1-А у м. Чернігові, у ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар ножем в область грудної клітки, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва, ускладненого пневмо-гемотораксом, яке, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1182 від 28 грудня 2015 року, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Разом з тим, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №16 від 19 січня 2016 року, у період правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 (21.11.2015 року), він виявляв ознаки шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, параноїдний синдром( згідно з МКХ-10, шифр F20.0), за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, у теперішній час, ОСОБА_7 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний правильно сприймати зміст обставин, які відбуваються, що порушує можливість надання ним відповідних свідчень. У теперішній час, ОСОБА_7 виявляє ознаки шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, параноїдний синдром (згідно з МКХ-10, шифр F20.0), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може брати участь у процесуальних діях (у судовому розгляді даного кримінального провадження). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, що дало суду першої інстанції підстави для задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник особи щодо якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить ухвалу суду змінити, застосувавши до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а також призначити додаткову амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Свої вимоги мотивує неповнотою судового розгляду, яку вбачає у ненаданні належної оцінки висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , зокрема, зазначає, що суд не звернув увагу на необґрунтованість рекомендації про поміщення до психіатричного закладу із суворим наглядом, не врахував ступінь тяжкості суспільно-небезпечного діяння, не оцінив належним чином узгодженість дослідницької частини висновку експертизи та його висновків, а також їх узгодженості з іншими матеріалами кримінального провадження. Зокрема вказує, що попри висновки експертизи про наявність у ОСОБА_7 стійких маячних ідей персекуторного характеру, в описанні психічного стану останнього йдеться лише про уривчасті маячні ідеї, що впливає на визначення режиму нагляду. Вказує, що судом безпідставно відмовлено у призначенні додаткової судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , оскільки в судовому засіданні спеціаліст-лікар-судово-психіатричний експерт звертав увагу суду на недоліки висновку судово-психіатричної експертизи від 19 січня 2016 року.

Крім того, апелянт зазначає на порушення судом права ОСОБА_7 на особисту участь у судовому засіданні, оскільки останній не відмовлявся від участі у судовому засіданні, а висновок експертів щодо неможливості його участі виходить за межі їх повноважень.

Заслухавши доповідача; думку захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 та його законного представника ОСОБА_10 , які підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили її задовольнити з викладених підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі; колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно ст. 409 КПК України серед підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального правопорушення. Даних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження, дотримався не в повній мірі.

Так, згідно позиції Верховного Суду України, яка викладена у Постанові Пленуму ВСУ від 3.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які мають бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 16 від 19.01.2016 року, у період правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , він виявляв ознаки шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, параноїдний синдром( згідно з МКХ-10, шифр F20.0), за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом, у теперішній час, ОСОБА_7 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатний правильно сприймати зміст обставин, які відбуваються, що порушує можливість надання ним відповідних свідчень. У теперішній час, ОСОБА_7 виявляє ознаки шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, параноїдний синдром(згідно з МКХ-10, шифр F20.0), за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може брати участь у процесуальних діях (у судовому розгляді даного кримінального провадження). За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Разом з тим, в ході судового розгляду даного кримінального провадження судом було допитано спеціаліста-психіатра, який своїми поясненнями поставив під сумнів покладений в основу судового рішення висновок судово-психіатричної експертизи. Попри це, суд першої інстанції, не допитав експертів-психіатрів, які її проводили задля усунення виявлених протиріч. А з огляду на те, що з моменту проведення експертизи до постановлення судового рішення пройшов значний час, судом не досліджено динаміки психічного стану ОСОБА_7 за цей проміжок часу, що могло вплинути і на можливість участі останнього у судовому засіданні і на визначення виду примусових заходів медичного характеру.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - направленню на новий судовий розгляд під час якого слід усунути вищезазначені порушення, а також перевірити інші доводи апеляційної скарги, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, то вони повинні бути призначені з дотриманням вимог статей 93, 94 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 418, 419 КПК України колегія суддів;-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити раніше обраний - поміщення до психіатричного закладу КЛПЗ „Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3