печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 18.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 210, ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
старший слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 .
Клопотання слідчий мотивує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.02.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ДП «Укрмедпроектбуд», ТОВ «Укрпрофмед» та іншими особами своїм службовим становищем, що спричинило настання тяжких наслідків, заволодіння під час будівництва сучасного лікувально діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» бюджетними коштами в особливо великих розмірах, а також нецільового використання бюджетних коштів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 210, ч. 5 ст. 191 КК України.
Установлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посади директора державного підприємства «Укрмедпроектбуд» код ЄДРПОУ 3770171 (далі ДП «Укрмедпроектбуд»), тобто будучи службовою особою, у період з грудня 2011 року по серпень 2012 року, перебуваючи в м. Києві, діючи з корисливого мотиву та за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем учинив заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, а саме державними коштами, виділеними на будівництво сучасного лікувально-діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» (далі СЛДК НДСЛ «Охматдит») та придбання обладнання для указаної лікарні.
27.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 України.
Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.07.2016 р., ОСОБА_5 , ід. номер НОМЕР_1 , на праві власності належить наступне нерухоме майно:
- квартира АДРЕСА_1 ,
- садовиий будинок АДРЕСА_2 .
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає обов`язкове додаткове покарання - конфіскацію майна, з метою її забезпечення, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного, в зв`язку з чим клопотання просить задовольнити.
В судовому засіданні сторона кримінального провадження, якою внесено клопотання, його підтримала та просила задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таким чином, розгляд вказаного клопотання без виклику сторони захисту не буде порушувати жодним чином права підозрюваного чи інших осіб.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.02.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ДП «Укрмедпроектбуд», ТОВ «Укрпрофмед» та іншими особами своїм службовим становищем, що спричинило настання тяжких наслідків, заволодіння під час будівництва сучасного лікувально діагностичного комплексу Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» бюджетними коштами в особливо великих розмірах, а також нецільового використання бюджетних коштів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 210, ч. 5 ст. 191 КК України.
27.07.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 України.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 191 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів за викладених у клопотанні обставин. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, санкція ч. 5 ст. 191 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що вчинене ОСОБА_5 діяння, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, та унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, і приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000365 від 18.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 210, ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. номер НОМЕР_1 , а саме:
- квартиру АДРЕСА_1 ,
- садовиий будинок АДРЕСА_2 .
шляхом заборони та обмеження розпорядження вказаним майном.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1