Провадження №1-кп/523/70/16
УХВАЛА

15.04.2016

Колегія суддів Суворовського районного суду міста Одеси у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
потерпілого: ОСОБА_9 ,
перекладача: ОСОБА_10 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України щодо ОСОБА_7 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003155 від 10.07.2014 року, який надійшов з Одеської місцевої прокуратури № 4,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, державне обвинувачення по якому підтримується Одеською місцевою прокуратурою № 4.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого, посилаючись на те, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може продовжити займатись злочинною діяльністю, переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих, а тому просить задовольнити вказане клопотання у зв`язку з наявністю встановлених ризиків.

Потерпілий ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора та просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, заявив клопотання про зміні виду запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що тривалий час перебуває під вартою, підозра пред`явлена обвинуваченому не обґрунтована та не підтверджується доказами, намірів переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих не має. Крім того, зазначив, що перебуває у цивільному шлюбі та має на утримані дітей з якими проживав за адресою: АДРЕСА_1 , тобто має постійне місце проживання в м. Одесі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, крім того заявив клопотання про зміні обвинуваченому виду запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що підозра пред`явлена обвинуваченому не обґрунтована та не підтверджується наявними доказами, ОСОБА_7 не має намірів переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, а тому вважає, що ризики зазначені прокурором відсутні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим продовжити свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих, свідків.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань суд зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; мати на увазі, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, суд зобов`язаний: перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року , а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

З матеріалів кримінального провадження вбачається, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 12.07.2014 року під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався під час розгляду кримінального провадження у суді.

Статтею 5 частиною 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» частини 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Таким чином, ознайомившись із обвинувальним актом та долученими до нього документами, оцінивши в сукупності всі обставини справи, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, приймаючи до уваги, що судовий розгляд даного кримінального провадження станом на даний час ще триває, за результатами якого судом буде ухвалено судове рішення, обвинувачений тривалий час знаходиться під вартою, а також те, що прокурором достатніх доказів щодо наявності на даний час ризиків, які були враховані при обранні та продовжені обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та той факт, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання врахованим раніше ризикам не надано, приймаючи до уваги вищезазначене, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місцем свого проживання, наявність родин та утриманців, враховуючи положення ст. 331 КПК України, роз`яснень ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України» від 04.04.2013 року №511-550/0/4/-13, виходячи з цілей ч. 1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, судом встановлено достатньо підстав для задоволення клопотань, обвинуваченого та його захисника про зміну обвинуваченому виду запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення, а в задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, главою 18 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів
у х в а л и л а:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про зміну виду запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Запобіжний захід обраний у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою змінити, застосувавши у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, звільнивши з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1)заборонити ОСОБА_7 в період часу з 15 години 00 хвилин до 11 години 00 хвилин наступного дня залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
2)заборонити ОСОБА_7 відвідувати розважальні заклади будь-якого типу;

3)прибувати до суду за першим викликом слідчого, прокурора та суду;

4)заборонити обвинуваченому ОСОБА_7 спілкуватися із потерпілими та свідками по матеріалам кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали в частині застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Суддя: ОСОБА_2
Суддя: ОСОБА_3