Справа № 128/2027/16-к
ВИРОК
Іменем України
06 липня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 його законного представника ОСОБА_5 та його адвоката ОСОБА_6

представника Служби у справах дітей Вінницької РДА: ОСОБА_7

представника патрульної поліції служби превентивної діяльності ювенальної превенції ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000109, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта незакінчена середня, учня 11а класу Вороновицької ЗОШ №1, виховується в неповній сім`ї, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Приблизно в період серпня 2015 року (точний час слідством не встановлений), неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Вороновиця, Вінницького району, незаконно придбав сировину рослинного походження, а саме зірвав дикорослу рослину коноплю, яка самонасіялась та в подальшому переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав вказану сировину в літній кухні для власних потреб, без мети збуту, усвідомлюючи, що вказана речовина являється наркотичним засобом.

2 лютого 2016 року на підставі письмової заяви ОСОБА_9 , яка являється власником домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Вінницького РВ поліції ГУНП, під час проведення огляду домогосподарства, а саме літньої кухні виявлено два поліетиленових пакета та один полімерний пакет з сировиною рослинного походження в середині та фрагмент фольги, належні ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 550 від 30 березня 2016 року, вилучена сировина рослинного походження являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою в перерахунку на висушену речовину 9,14 гр.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

06.07.2016 року року між прокурором Вінницької місцевої прокуратури юристом 2 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000109, та обвинуваченим ОСОБА_4 , його законним представником ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості, яка подана прокурором та яку прокурор просить затвердити.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_4 у виді штрафу 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в прибуток держави.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений, його законний представник та захисник просять затвердити угоду про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Представник Служби у справах дітей Вінницької РДА та представник патрульної поліції служби превентивної діяльності ювенальної превенції ГУНП України у Вінницькій області не заперечили щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2, ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його законного представника та його захисника і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в прибуток держави.

Речовий доказ по справі підлягає знищенню.

Судові витрати в сумі 880 грн. 40 коп. не підлягають стягненню, оскільки сплачені ОСОБА_10 згідно квитанції № 0.0.575058091.1 від 29.06.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 06.07.2016 року між прокурором Вінницької місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його законного представника та захисника про визнання винуватості.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп., в прибуток держави.

Речові докази по справі: два поліетиленових пакета та один полімерний пакет з сировиною рослинного походження в середині та фрагмент фольги, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВ поліції ГУНП - знищити.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст.476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: