15.11.16
15 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2016 року слідчий відділу слідчого управління ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваній:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженій у м. Дніпропетровську, громадянці України, із середньою освітою, навчається на другому курсі у Дніпропетровському університеті ім. А.Нобеля, не заміжньої, зареєстрованій у кв. АДРЕСА_1 , фактично мешкає у кв. АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2016 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами слідчих суддів Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2016 року продовжений до 02 жовтня 2016 року, а від 30 вересня 2016 року, продовжено до 17 листопада 2016 року.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 189 від 29 вересня 2016 року, яка проведена експертами КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР, підозрювана виявляє ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі важкого депресивного епізоду; зазначений тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності виражений настільки значно, що не дозволяє в даний час визначити психічний стан ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованих їй діянь, та вирішити відносно неї експертні питання; за своїм психічним станом ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; потребує застосування стосовно неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із звичайним спостереженням до виходу із зазначеного хворобливого стану, з наступним поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення поставлених експертам питань. Враховуючи те, що підозрювана потребує лікування в умовах стаціонару, що неможливо в СІЗО, прохає змінити запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку до виходу із хворобливого стану.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що не може визначити, на який термін слід прохати слідчого суддю про зміну запобіжного заходу, тому що нормами ч. 1 ст. 508 КПК України, не передбачені строки дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного заходу в умовах, що виключать небезпечну поведінку.
Прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених слідчим. Пояснив, що згідно із висновком розпочатої по справі судово-психіатричної експертизи, підозрювана дійсно потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну установу із звичайним наглядом, а тому, слід змінити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на поміщення її до психіатричного закладу для застосування примусових заходів медичного характеру, до її одужання. Вважав, що строк, на який підозрювана може бути поміщена до психіатричного закладу, може бути визначено слідчим суддею у 60 днів.
У судовому засіданні підозрювана не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.
Захисники не заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Пояснили, що їх підзахисна виявляє ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі важкого депресивного епізоду, який виражений настільки значно, що не дозволяє в даний час визначити її психічний стан у період часу, коли сталася ДТП, та вирішити відносно неї експертні питання. А тому, є доцільним помістити ОСОБА_5 до психіатричного закладу для застосування до неї примусових заходів медичного характеру до її одужання, після чого закінчити проведення розпочатої судово-психіатричної експертизи.
Заслухавши доводи слідчого, пояснення захисників, з`ясувавши думку прокурора та підозрюваної, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Під час досудового слідства по кримінальному провадженню ОСОБА_5 призначено стаціонарну психіатричну експертизу. Відповідно до висновку стаціонарної психіатричної експертизи № 189 від 29 вересня 2016 року, яка проведена експертами КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» ДОР, підозрювана виявляє ознаки тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності у формі важкого депресивного епізоду, який виражений настільки значно, що не дозволяє в даний час визначити її психічний стан у період часу, що відноситься до інкримінованих їй діянь, та вирішити відносно неї експертні питання; за своїм психічним станом ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними; потребує застосування стосовно неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної установи із звичайним спостереженням до виходу із зазначеного хворобливого стану, з наступним поверненням на судово-психіатричну експертизу для вирішення поставлених експертам питань.
Враховуючи те, що підозрювана утримується у СІЗО у м. Дніпрі, в умовах якого її психіатричне лікування неможливе, з метою можливого одужання підозрюваної, встановлення стану її осудності під час вчинення ДТП, враховуючи те, що підстав вважати експертний висновок невірним або недійсним у мене немає, погоджуюсь із думкою слідчого про те, що для лікування підозрюваної в стаціонарних умовах, слід змінити раніше обраний їх запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення у психіатричний заклад в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, до її одужання. Строк дії цього запобіжного заходу можливий у межах строку досудового слідства до 07 грудня 2016 року.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу. Так, ч. 1 ст. 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, відносяться, зокрема, розумність строків. Відповідно до вимог ст. 508 КПК України (запобіжні заходи), до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано судом такий запобіжний захід, як поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що нормами ст. 508 КПК України не передбачено межі строку застосування встановлених у ній запобіжних заходів, керуючись ч. 6 ст. 9, ст. 28, ч. 1 ст. 197 КПК України, вважаю за можливе змінити запобіжний захід на строк, що не перевищує строк досудового слідства - до 07 грудня 2016 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 28, 176-178, 197, 395, 508, 509, КПК України, -
Клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про зміну підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу задовольнити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Дата закінчення дії ухвали - 23 година 55 хвилина 07 грудня 2016 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1