№ 5 5878 ск 16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНи
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула в судовому засіданні 19 жовтня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 5 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року звільнено ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 320 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення експертизи в розмірі 460 грн. 80 коп.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 5 травня 2016 року ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 18 лютого 2016 року в частині стягнення в дохід держави процесуальних витрат за проведення експертизи змінено. Виключено з резолютивної частини ухвали посилання суду про стягнення з ОСОБА_4 витрати за проведення експертизи в розмірі 460 грн. 80 коп.
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині, що стосується порядку стягнення процесуальних витрат.
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Частиною 1 ст. 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку.Частиною 2 цієї статті передбачено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.
Як убачається з долучених до скарги копій судових рішень, суд першої інстанції задовольнив клопотання засудженої та її захисника, постановив ухвалу про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.
Згідно чинного законодавства, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні (викладеному у формі вироку або ухвали), яким відповідно завершується провадження у стадії судового розгляду (п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, п. 1 ч. 4 ст. 374 цього Кодексу). А покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, у справах публічного обвинувачення кримінальним процесуальним законом (ст. 124 КПК України) не передбачено.
При цьому, ст. 412 КПК України регламентовано, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є виключно такі порушення його вимог, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також такі, при наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
За таких обставин, на думку колегії суддів, доводи касаційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону апеляційним судом при вирішенні питання про стягнення процесуальних витрат, є непереконливими. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та які б були безумовними підставами для його скасування, у касаційній скарзі прокурора не наведено.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 5 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3