Справа № 376/2164/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/457/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 02.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 червня 2016 р. м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі : ОСОБА_5 ,
з участю прокурора : ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
та його захисника адвоката: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 11 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горобіївка Сквирського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, не одруженого, раніше судимого 10 червня 2015 року Сквирським районним судом Київської області по ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду Київської області від 10.06.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків 5 (п`ять) років 10 (десять) днів позбавлення волі.

Вироком також вирішена доля речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 , 25.09.2015р., близько 23 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на прилеглій території до приміщення кафе-бару «Вечір», що в с. Горобіївка Сквирського району по бул. Сквирський 7/А, на грунті раптово виниклих, неприязних відносин, під час спільного розпиття спиртних напоїв, діючи умисно, маючи на меті збагачення за рахунок чужого майна, застосовуючи фізичне насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , наніс останнього п`ять ударів ногами, а саме два в область обличчя і три удари в область тулубу та заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA», модель «1280», ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ № НОМЕР_2 , вартість 204 грн., із двома стартовими пакетами мобільного оператора «Київстар» з номерами телефонів ( НОМЕР_3 ) та ( НОМЕР_4 ), вартість по 20 грн. за один на загальну суму 40 грн. і «MicroCD флешкою» на 512 МВ, вартістю 30 грн., згідно висновку товарознавчої експертизи від 12.10.20915року-274 грн.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 58/Д від 19.10.2015р., отримав тілесні ушкодження, а саме: параорбітальні гематоми, садна обличчя, струс головного мозку, травматична перфорація лівої барабанної перетинки. Описані вище тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку, на загальну суму 274 грн.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить справу щодо нього закрити, оскільки він не вчиняв розбійного нападу, а справа щодо нього сфальсифікували працівники міліції. Крім того, що стосується посилання суду, що він «заліз» в карман до потерпілого ОСОБА_9 , то це також не відповідає дійсності, оскільки телефон він підняв з трави, щоб наступного дня повернути ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку апеляційних вимог, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок щодо доведеності вини ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, та правильність юридичної кваліфікації скоєного ним за ч. 1 ст. 187 КК України підтверджується дослідженими судом доказами, які повно і правильно проаналізовані у вироку.

Судом було допитано обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , досліджено протокол слідчого експерименту, висновки експертиз: судово-товарознавчої стосовно спричинення матеріальної шкоди потерпілому на суму 274 грн.; а також судово-медичної, за висновком якої потерпілому ОСОБА_9 при заволодінні мобільним телефоном ОСОБА_7 заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тому спричинення вказаних тілесних ушкоджень обґрунтовано розцінені судом небезпечними для здоров`я потерпілого, тому кваліфікація скоєного ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України є вірною.

Твердження апелянта, що він підняв телефон з трави після бійки з потерпілим суперечить фактичним обставинам справи. На протязі досудового слідства та в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 послідовно показував, що конфлікт першим розпочав ОСОБА_7 , коли під час розпиття пива і перекуру поза залом кафе заліз йому в кишеню, звідки витягнув мобільний телефон, а на пропозицію повернути, відкинув телефон в траву. Коли потерпілий нахилився, щоб підняти телефон, то отримав від ОСОБА_7 удар ногою в обличчя, відчув запаморочення в голові і самостійно підвестись не міг. В подальшому обвинувачений знову наніс йому ще не менше чотирьох ударів ногою по голові. Про побиття ОСОБА_7 потерпілий розказав свідкам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , котрі бачили його побитим, при цьому ОСОБА_10 показав, що наступного дня, тобто 26 вересня 2015 року, ОСОБА_7 просив його віднести телефон потерпілому, але він відмовився. Названі покази потерпілого були послідовними, підтверджуються показами свідків, а також висновком судово медичної експертизи, тому суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку, справедливо розцінивши покази ОСОБА_7 як захисну позицію обвинуваченого. Про це свідчить також покази ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , які зазначили, що раніше ніяких конфліктів між ними не було, вони наглядно знали один одного як односільчани.

Посилання апелянта на його намір повернути телефон потерпілому стало підставою для визнання судом у вироку пом`якшуючою покарання ОСОБА_7 обставиною добровільне відшкодування завданого збитку, але не має значення для юридичної кваліфікації скоєного за ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки розбій вважається закінченим злочином з моменту нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Тим більше, що телефон потерпілому повернули працівники міліції.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів вважає за необхідне виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність особистих неприязних стосунків як мотиву вчинення злочину, так як раніше обвинувачений і потерпілий ніколи не конфліктували, знали один одного лише наглядно, а спонукальним мотивом злочину стали дії ОСОБА_7 пов`язані з незаконним заволодінням мобільним телефоном ОСОБА_9 шляхом застосування до потерпілого насильства, небезпечного для здоров`я. Також колегія суддів вважає за необхідне уточнити в резолютивній частині вироку рішення суду щодо зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_7 перебування його під вартою з 28 вересня 2015 року до 02 червня 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Інших підстав для скасування чи зміни вироку не встановлено, тому, з урахуванням наведеного вище, апеляційну скаргу обвинуваченого колегія суддів залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Сквирського районного суду Київської області від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_12 змінити, виключивши із мотивувальної частини вироку посилання суду на наявність особистих неприязних стосунків як мотиву вчинення злочину.

В решті вирок залишити без змін.

Уточнити в резолютивній частині вироку рішення суду щодо строку відбування покарання: зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 28 вересня 2015 року по 02 червня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: