Справа № 171/1349/16-к

В И Р О К
іменем України
встановив:
10.05.2016 року близько 01 год. ОСОБА_5 перебував на АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на таємне викрадення майна ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 шляхом вільного доступу через паркан проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_2 вказаного населеного пункту, яке належить ОСОБА_6 , звідки таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав велосипед марки «Мустанг», вартістю 1700 гр., після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю, від надання пояснень відмовився, мотивуючи відмову тим, що йому соромно, фактичні обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, не оспорює.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні 2-х малолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання, являється відшкодування завданої потерпілим шкоди, щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи конкретні обставини справи, дані щодо особи обвинуваченого, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Речовий доказ велосипед, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне залишити власнику у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.
Покласти на обвинуваченого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до КВІ в Апостолівському районі.
Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на Апостолівський РВ КВІ.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ велосипед залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та направити потерпілій.

Суддя: