Ухвала
іменем України

9 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000738,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Києва, раніше засуджену вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням терміном на 1 рік, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання частково не відбутого покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 грудня 2014 року остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Вирішено питання про речові докази у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін. Крім того, вказаною ухвалою ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11 березня 2015 року по 11 лютого 2016 року включно в строк відбування покарання в даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з копій судових рішень ОСОБА_5 визнано винною та засуджено за те, що будучи раніше судимою за ст. 309 КК України, діючи повторно, 23 січня 2015 року близько 07 год 30 хв домовилась щодо придбання наркотичного засобу метадону для особистого вживання. В подальшому засуджена попрямувала до буд. АДРЕСА_2 , де підібрала раніше замовлений згорток з наркотичним засобом, який помістила до кишені свого пальто, тим самим незаконно придбала та зберігала при собі наркотичний засіб для особистого вживання, без мети збуту. Того ж дня о 12 год 45 хв ОСОБА_5 знаходячись по вул. Харківське Шосе, 59, у м. Києві, була затримана працівниками міліції, які в ході її огляду виявили та вилучили пакет в якому знаходилося 16 пакетів з кристалічною речовиною білого кольору , що у своєму складі містить наркотичний засіб метадон, загальною масою 3,062 г, що є великим розміром.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій засудженої, ставить питання про зміну постановлених судових рішень по справі у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок суворості. Просить призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі встановленою санкцією ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням положення ст. 69 КК України. Вважає, що судами не повною мірою враховано пом`якшуючі покарання обставини.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за обставин викладених у вироку в касаційній скарзі не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання, яке на думку захисника засудженої є несправедливим, то колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Щодо покарання, яке призначено ОСОБА_5 , то воно, на думку колегії суддів, відповідає вказаним вимогам закону.

Доводи захисника про те, що судами не в повному обсязі враховано обставини, які пом`якшують покарання, судова колегія вважає безпідставними.

Як вбачається з копій судових рішень, суд, призначаючи покарання, з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Крім того, судом враховано особу винної, яка скоїла новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів під час іспитового строку будучи раніше засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України, а також з урахуванням інших обставин які характеризують засуджену. Зокрема, у вироку зазначено, що ОСОБА_5 має неповнолітню дитину, посередню характеристику за місцем мешкання. Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав повне визнання засудженою своєї вини та щире каяття.

Із урахуванням всіх обставин справи, суд призначив ОСОБА_5 покарання ближче до нижньої межі санкції ч. 2 ст. 309 КК України та враховуючи вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку до призначеного покарання приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Апеляційний розгляд кримінального провадження проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі доводи апеляції, щодо суворості призначеного ОСОБА_5 покарання були належно перевірені апеляційною інстанцією та на них надано змістовні відповіді.
Ухвала суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судових рішень щодо ОСОБА_5 у касаційній скарзі захисника не наведено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3