Справа № 456/2172/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/244/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддів апеляційного судуОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 26 листопада 2012 року, про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, за участі

прокурораОСОБА_7
обвинуваченогоОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченогоОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року,

встановила:
вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Королівка Владавського району Люблінського повіту Польщі, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді головного лікаря ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», без судимості, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

визнано винним за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання: за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з керівними та організаційно-розпорядчими функціями на два роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 600 грн.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно обвинуваченому ОСОБА_11 визначено покарання у вигляді 850 грн. штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з керівними та організаційно-розпорядчими функціями на два роки.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді підписки про невиїзд.

Вироком суду з обвинуваченого ОСОБА_10 стягнуто в дохід держави 391,20 грн. судових витрат за проведення експертизи та вирішено питання з речовими доказами.

Зазначеним вироком встановлено, що обвинувачений ОСОБА_12 , упродовж жовтня-грудня 2010 року, займаючи посаду головного лікаря, у відповідності до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» № 6 від 30.03.2007 року, будучи наділеним у відповідності до статуту товариства організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто, будучи у вказаний період службовою особою, достовірно знаючи, що для здійснення статутної діяльності товариства, а саме господарської діяльності з медичної практики необхідна ліцензія, яку видає Міністерство охорони здоров`я України, вчинив службове підроблення та використав завідомо підроблені документи.
ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне отримання ліцензії на здійснення господарської діяльності з медичної практики шляхом підробки та використання завідомо підроблених документів, у жовтні 2010 року, перебуваючи у м. Моршин Львівської області, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» користується цілісним майновим комплексом санаторію за адресою: АДРЕСА_3 , без будь-яких підтверджуючих документів, та достовірно знаючи про рішення ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» від 08.08.2005 року № Р2-4, яким припинено договір оренди основних засобів, що належать ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і складають частину цілісного майнового комплексу санаторію «Пролісок» на курорті Моршин, між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року, умисно підробив офіційні документи.
Так, ОСОБА_12 , у жовтні 2010 року, перебуваючи у м. Моршин Львівської області, склав завідомо неправдивий офіційний документ ? додаткову угоду від 01.07.2005 року про зміни до договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», у яку вніс завідомо неправдиві відомості про факт укладення зазначеної додаткової угоди між вказаними товариствами із зазначенням продовження до 05.06.2008 року терміну дії договору оренди основних засобів, що належать ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і складають частину цілісного майнового комплексу санаторію «Пролісок» на курорті Моршин № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року, яку скріпив круглою печаткою ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» та підписав як головний лікар товариства.
Окрім того, ОСОБА_12 , в жовтні 2010 року, перебуваючи в м. Моршин Львівської області продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою створення видимості законного безперервного користування санаторієм нерухомим майном, склав завідомо неправдивий офіційний документ ? додаткову угоду від 06.06.2008 року про зміни до договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», у яку вніс завідомо неправдиві відомості про факт укладення зазначеної угоди між вказаними товариствами із зазначенням продовження до 01.06.2011 року терміну дії договору оренди основних засобів, що належать ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і складають частину цілісного майнового комплексу санаторію «Пролісок» на курорті Моршин № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року, яку скріпив круглою печаткою ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» та підписав як головний лікар товариства.
Продовжуючи свій злочинний умисел на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_12 , достовірно знаючи, що для отримання в Міністерстві охорони здоров`я України ліцензії на здійснення господарської діяльності з медичної практики необхідно отримати в Головному управлінні охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації довідку про стан матеріально-технічної бази суб`єкта господарської діяльності, наявність у нього нормативно-правових документів, у тому числі нормативних документів із стандартизації, необхідних для провадження господарської діяльності з медичної практики, переробки донорської крові та її компонентів, виготовлення з них препаратів, упродовж жовтня-грудня 2010 року, перебуваючи у м. Моршин Львівської області, умисно надав юрисконсульту товариства ОСОБА_13 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_10 , завідомо неправдиві офіційні документи складені ним підроблені додаткові угоди від 01.07.2005 року та від 06.06.2008 року про зміни до договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», та надав ОСОБА_13 вказівку, про що видав накази по товариству № 110 від 19.10.2010 року та № 174-в від 07.12.2010 року, нотаріально засвідчити копії зазначених підроблених додаткових угод та подати їх разом з іншими документами в Головне управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації для підтвердження законності підстав користування ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» майновим комплексом санаторію за адресою: Львівська область, м. Моршин, вул. Проліскова, 10, та отримання довідки про стан матеріально-технічної бази суб`єкта господарської діяльності, наявність у нього нормативно-правових документів, у тому числі нормативних документів із стандартизації, необхідних для провадження господарської діяльності з медичної практики, переробки донорської крові та її компонентів, виготовлення з них препаратів.
У подальшому, 16.12.2010 року, з врахуванням нотаріально засвідчених копій підроблених додаткових угод від 01.07.2005 року та 06.06.2008 року про зміни до договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року в пакеті поданих документів ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», товариству було видано в Головному управлінні охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації довідку від 15.12.2010 року № 341/10 про стан матеріально-технічної бази суб`єкта господарської діяльності, наявність у нього нормативно-правових документів, у тому числі нормативних документів із стандартизації, необхідних для провадження господарської діяльності з медичної практики, переробки донорської крові та її компонентів, виготовлення з них препаратів, в якій ОСОБА_12 як керівник закладу охорони здоров`я розписався про те, що він ознайомлений з вимогами законодавства України про ліцензування господарської діяльності з медичної практики і відповідає за достовірність даних, що зазначені в цій довідці.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа та діючи з метою отримання ліцензії на здійснення господарської діяльності з медичної практики, ОСОБА_12 , в грудні 2010 року, перебуваючи у м. Моршин Львівської області, умисно надав юрисконсульту товариства ОСОБА_13 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_10 , завідомо підроблені документи нотаріально засвідчені копії виготовлених ним підроблених додаткових угод від 01.07.2005 року та від 06.06.2008 року про зміни до договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року між ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» і ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок» та надав ОСОБА_13 вказівку, про що видав наказ по товариству від 25.12.2010 року № 185-в, подати зазначені документи разом з іншими документами для отримання ліцензії з медичної практики в Міністерство охорони здоров`я України, тобто своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив використання завідомо підроблених документів.
Як наслідок, 11.02.2011 року, з врахуванням нотаріально засвідчених копій підроблених додаткових угод від 01.07.2005 року та 06.06.2008 року про зміни до договору оренди № 4600123/2004-19 від 30.04.2004 року в пакеті поданих документів ТОВ «Санаторій для дітей з батьками «Пролісок», товариству було видано ліцензію на здійснення господарської діяльності з медичної практики серії АГ № 571716.
Не погоджуючись із вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року обвинувачений ОСОБА_12 подав на нього апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та постановити ухвалу, якою закрити кримінальне провадження за відсутністю події та складу злочину.

Апелянт вважає, що при розгляді кримінального провадження та винесенні вироку, судом грубо порушено норми кримінального та кримінального процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом дано неправильну оцінку доказам, на які наголошувала сторона захисту, безпідставно прийнято неналежні та недопустимі докази, зібрані стороною обвинувачення, тому суд першої інстанції безпідставно прийшов до переконання про його винуватість та незаконно без заяви обвинуваченого звільнив його від призначеного покарання з застосуванням строків давності, а тому оскаржуваний вирок підлягає до скасування.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 про задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного вироку та закриття провадження, прокурора ОСОБА_14 про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного вироку без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Аналізуючи усі докази в їх сукупності суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України у суді першої інстанції повністю доведена зібраними та перевіреними у справі доказами.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_12 вини своєї не визнав його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України стверджується доказами дослідженими судом першої інстанції, зокрема:
-показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що саме він знімав копії укладених додаткових угод, однак для якої мети пояснити не може, підтвердив також наявність оригіналів додаткових угод при затвердженні нотаріусом копій, також ствердив суду, що оригінали вказаних додаткових угод після зняття копій передав обвинуваченому ОСОБА_11 , а тепер йому не відомо де вони знаходяться та чи збережені;
-показаннями свідка ОСОБА_16 в суді про те, що вона працювала в Головному управлінні охорони здоров`я Львівської ОДА з 25 грудня 2003 року по час виходу на пенсію до 03.04.2011 року. Дійсно складала та видала довідку про стан матеріально-технічної бази ТЗОВ «Пролісок» в грудні 2010 року, які були зареєстровані в журналі реєстрації з пакетом відповідних документів, їй було представлено і копії додаткових угод про продовження оренди з орендодавцем, однак не пригадує хто пред`являв та чи були нотаріально засвідчені копії чи оригінали вказаних додаткових угод. З виданих довідок та записів в журналі реєстрації для отримання ліцензійна здійснення господарської діяльності з медичної практики повинні були подати документи про користування відповідними приміщеннями, однак вказані документи в МОЗ України повинні подаватися окремо;
-долученими до справи нотаріально засвідченими додатковими угодами з яких убачається, що вказані копії згідно Положення про порядок вчинення нотаріальних дій, мають силу оригіналу та нотаріус ОСОБА_17 засвідчила вірність цих копій з оригіналом документа;
-долученими до справи копіями додаткових угод, засвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_17 ;
-копією наказу від 19 жовтня 2010 року «Про підготовку документів на отримання ліцензії для провадження господарської діяльності з медичної практики» № 110, відповідно до якого головний лікар ОСОБА_12 зобов`язує головного спеціаліста ОСОБА_15 розробити та подати до відповідних органів нормативно-правові документи до 05 грудня 2010 року, отримати довідку Управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації також до 05.12.2010 року, засвідчити в установленому порядку копії установчих документів (Статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку статуправління). Вказаним наказом обвинувачений ОСОБА_12 зобов`язав, крім інших документів завірити і долучити до в тому числі і копію додаткової угоди про оренду основних приміщень для продовження господарської діяльності з медичної практики (а.с. 162-163. т. 7);
-копією наказу від 07.12.2010 року за № 174-в яким обвинувачений ОСОБА_12 наказує відрядити юриста ОСОБА_15 в м. Львів в Управління охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністації терміном на один день 07.12.2010 р. для подання документів, в тому числі і долученого до матеріалів справи, складеного та виданого ним завідомо неправдивого офіційного документа у вигляді додаткової угоди про оренду приміщень санаторію «Пролісок», з метою продовжити практику надання оздоровлення у приміщенні, яке їм не належить а.с. 164-165 т. 7.
Таким чином, сукупність досліджених судом першої інстанції доказів, зокрема показань свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_16 , копії нотаріально засвідчених і вилучених угод, листи голови правління ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», показання самого обвинуваченого ОСОБА_10 та копії його наказів про доручення головному спеціалісту ОСОБА_13 підготовку документів на отримання ліцензії для провадження господарської діяльності з медичної практики вказують, на думку колегії суддів на те, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що для отримання ліцензії обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно було мати договір на оренду приміщень, для чого він підробив угоду про оренду та додаткову угоду, які в подальшому використав для отримання відповідної ліцензії.
З долучених до справи копій додаткових угод, засвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_17 вбачається, що нею затверджувалися копії угод при наявності оригіналу вказаних угод, яку приніс для зняття копій ОСОБА_19 , працівник «Проліску» з відома та згоди обвинуваченого ОСОБА_10 , про що свідок ОСОБА_19 пояснив у суді першої інстанції, оскільки на вказаних угодах наявна мокра печатка та підпис обвинуваченого, а печатка знаходилася на той час тільки в керівника, згідно пояснення самого ОСОБА_10 в суді (а.с. 13 т. 7).
Спосіб виготовлення та використання зазначених угод, на думку колегії суддів, свідчить про те, що саме в обвинуваченого ОСОБА_10 були мотиви для їх складання і використання для отримання відповідної ліцензії.
Отже, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_12 , будучи службовою особою, склав завідомо неправдивий офіційний документ, тобто вчинив злочин за ч. 1 ст. 366 КК України. Крім того, своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто злочин ч. 4 ст. 358 КК України.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку, що попри невизнання обвинуваченим ОСОБА_20 своєї вини, відсутність оригіналів угод та неможливість проведення почеркознавчої експертизи щодо їх підписання обвинуваченим ОСОБА_20 , дослідженими судом доказами повністю доведено вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оскільки в суді стверджено показаннями свідка ОСОБА_15 , що саме він знімав копії укладених додаткових угод за розпорядженням головного лікаря ОСОБА_10 . При затвердженні нотаріусом копій угод бали наявні оригінали додаткових угод, які після зняття копій він передав обвинуваченому ОСОБА_11 (а.с.34-38 т. 7).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який характеризується позитивно, є пенсіонером, до кримінальної відповідальності притягується вперше,обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що обвинувачений сприяв слідству розкрити злочин, негативних наслідків від вчиненого не наступило і призначив обвинуваченому ОСОБА_11 покарання в межах санкцій статей по яких йому висунуто обвинувачення, тобто у виді штрафу.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, також обґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_10 від призначеного покарання, оскільки на час винесення вироку закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст. 49 КК України.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_10 на те, що суд першої інстанції звільнив його від покарання без його заяви є безпідставними, оскільки у випадку доведеності вини та проходження строків притягнення до кримінальної відповідальності суд зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання.

На підставі наведеного вище, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що суд першої інстанції у своєму вироку вийшов за межі обвинувачення, покликавшись в мотивувальній частині вироку на те, що обвинувачений ОСОБА_12 намагався ухилитись від сплати орендної плати та уникнення матеріальної відповідальності, оскільки такі обставини не ставилась у вину обвинуваченому.

Керуючись ст. 376, 404-405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

ухвалила:
відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання суду першої інстанції на те, що обвинувачений ОСОБА_12 намагався ухилитись від сплати орендної плати та уникнення матеріальної відповідальності.

Ухвала вступає в законну силу після її проголошення і її можна оскаржити в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня її проголошення.

Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_21 .

Ухвала вступила в законну силу «25» травня 2016 року.

Копію виготовлено «____» _________ 2016 року

Помічник судді ОСОБА_22