Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9962/15-к
Провадження № 1-кп/644/182/16

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
19.07.2014 приблизно о 23:30 год. ОСОБА_4 , знаходячись в вагоні потягу метрополітену під час руху від станції «Радянська» до станції «Пролетарська» в м. Харкові, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи злочинний та протиправний характер своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 , сів поряд з ним, та, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з барсетки ОСОБА_5 належний останньому мобільний телефон марки «Samsung Monte GT-C3200», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 8680 від 24.11.2014, складає 250 грн. Після чого, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд та на свої корисливі потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 250 гривень.
Крім того, 19.07.2014 приблизно о 23:35 год. ОСОБА_4 , знаходячись разом з особами, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, в вагоні потягу метрополітену під час руху від станції «Радянська» до станції «Пролетарська» м. Харкова, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_5 і в цей час у вказаних осіб виник спільний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 . Прибувши на станцію метрополітену «Пролетарська» в м. Харкові приблизно о 00:05 год. 20.07.2014, ОСОБА_4 разом з зазначеними особами супроводив ОСОБА_5 до виходу з підземного переходу в бік проїжджої частини по пр. Московському в м. Харкові, та, реалізуючи спільний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою у групі з особами, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, наблизився до ОСОБА_5 . Надалі ОСОБА_4 наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому, після чого він спільно з особами, матеріали відносно яких виділені у окреме провадження, почали наносити ОСОБА_5 удари руками та ногами по різним частинам тіла, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, правій руці, тулубі та саден на верхніх та нижніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1610-С/14 від 25.07.2014, відносяться до легких тілесних ушкоджень, під час чого відкрито заволоділи приналежним ОСОБА_5 майном, а саме мобільним телефоном «Sony Ericsson W810i» ринковою вартістю 50 грн., ланцюгом зі сплаву золота 750 проби ринковою вартістю 1500 грн. з підвіскою зі сплаву золота 585 проби ринковою вартістю 200 грн., загальна ринкова вартість яких, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8680 від 24.11.2014, складає 1750 грн., а також наручним годинником «Lotus», ринкова вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6105 від 12.06.2015, складає 600 грн., та грошовими коштами в сумі 250 грн., спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 2600 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, обставин скоєння даних злочинів, як про це викладено у вироку, не оспорював, заявив суду про добровільність такої позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчинені інкримінованих йому злочинів при вищевикладених обставинах, визнав повністю, обставини скоєного не оспорює, не оспорює зазначених обставин й потерпілий ОСОБА_5 , що вбачається з письмової заяви останнього, де відсутні жодні посилання на незгоду з викладенням змісту таких обставин у зазначеному обвинувальному акті, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахуванням відсутності проти цього заперечень учасників судового провадження, приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно викладених обставин, які ніким не оспорюються.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , винен у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, - таємному викраденні чужого майна(крадіжці), вчиненому повторно; грабежі, тобто відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення обвинуваченим, дані про його особу.
Судом досліджено, що обвинувачений ОСОБА_4 судимий 01.10.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 16.12.2015 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, вчинив злочини середньої тяжкості ( ст. 185 ч.2 КК України) та тяжкий злочин ( ст. 186 ч.2 КК України), визнав вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, усвідомив свою протиправну поведінку, завіряє у неповторності таких дій у майбутньому, не одружений, дітей не має, характеризується за місцем мешкання посередньо, офіційно не працевлаштований.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є визнання вини, усвідомлення протиправності вчинених діянь, завіряння у неповторності таких дій у майбутньому .
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
З урахуванням ступеню тяжкості, суспільної небезпеки скоєного, даних щодо особи обвинуваченого, суд вважає за пропорційне призначити покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі.
Заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.
Цивільні позови відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373 ч.2, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки, за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки.
В силу ст. 70 ч.1 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим, - 4 ( чотири ) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України, остаточно призначити за сукупністю злочинів ОСОБА_4 покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним ОСОБА_4 вироком від 16.12.2015 року Чугуївського міського суду Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі , - 5 ( п`ять ) років 6 ( шість) місяців позбавлення волі.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати покарання, відбуте ним за попереднім вироком (Чугуївського міського суду Харківської області від 16.12.2015 року , яким засуджено ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, згідно якого строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 08.09.2015 року)
за правилами, передбаченими ст.72 КК України.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя