АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/817/2016 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0009886 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Борова Фастівського р-ну Київської обл., зареєстрованого та

проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.02.1993 Ватутінським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 141, ч.2

ст. 144, ч.2 ст. 140 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 28.06.1996 Ватутінським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 144, ч.2

ст. 141, ч.3 ст. 140 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 09.08.2001 Мінським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 229-6 КК

України на 1 рік позбавлення волі;

- 15.10.2003 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309, ч.2

ст. 307 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 10.05.2006 Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст.

309, 71 КК України на 5 років позбавлення волі;

- 21.12.2012 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2

ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 03.07.2013 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч. 2

ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 31.10.2013 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 309, ч.

4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 11.07.2014 за хворобою,

по обвинуваченню за ч.2 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 22.08.2015 приблизно о 12 годині, перебуваючи в приміщенні ТЦ № 33 ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна» по вул. Сабурова, 2-А в м. Києві, діючи умисно, повторно таємно викрав майно ТОВ «Метро Кеш Енд Кері Україна», а саме 34 пачки жувальної гумки на загальну суму 451 грн. 56 коп. без ПДВ.

Крім того, ОСОБА_8 22.08.2015 приблизно о 18 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Простор» на вул. Бальзака, 66 в м. Києві діючи умисно, повторно таємно викрав майно ТОВ «Стиль Д», а саме туалетну воду «Versase Eau Fraiche Man» вартістю 1119 грн. 20 коп. без ПДВ.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду та звільнити його від призначеного покарання за хворобою (ст. ст. 75, 84 КК України) з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків (ст. 76 КК України), визначених на розсуд суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про дуже тяжкий стан свого здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В судові засідання, призначені на 12 квітня 2016 року, 26 квітня 2016 року та 08 червня 2016 року обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок. За вказаних обставин, враховуючи перебування кримінального провадження за апеляційною скаргою самого ОСОБА_6 в провадженні Апеляційного суду м. Києва з 15 березня 2016 року, виходячи з принципу змагальності учасників кримінального процесу, їх обов`язку добросовісно користуватись своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, а також розумності строків розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе розгляд цього кримінального провадження здійснити без участі ОСОБА_6 на підставі наявних у ньому матеріалів.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, є правильною.

Покарання ОСОБА_6 призначене судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, є правильним.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими.

Суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його попередні судимості, відсутність тяжких наслідків від нових злочинів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття та обставину, що його обтяжує рецидив злочинів, і правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з яким колегія суддів погоджується, як з необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням особи ОСОБА_6 , який раніше дев`ять разів судимий за різні види злочинів, відбував реально покарання в місцях позбавлення волі, втім на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а знову вчинив умисний злочин, підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, навіть з урахуванням стану його здоров`я, колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до вимог ст. 84 КК України, питання звільнення від покарання за хворобою вирішується місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в порядку вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, а отже не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Денсняського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4