ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/88/16-к
№пр. 1-кп/384/16/2016
04 березня 2016 року
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровоград, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, неодруженої, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що вона 20 грудня 2015 року, переслідуючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу біля магазину «ПП ОСОБА_6 » по АДРЕСА_1 , викрала належний ОСОБА_4 велосипед марки «Україна» вартість якого, згідно з висновком експерта №46 від 26.01.2016 року, складає 362 грн. 40 коп., чим завдала збитків ОСОБА_4 на зазначену суму.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
15 лютого 2016 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлено до суду.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 , наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_5 зазначила, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом.
Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження відповідної угоди з потерпілим ОСОБА_4 , передбачені ч.5 ст. 474 та п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винної ОСОБА_5 , обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої між нею та потерпілим ОСОБА_4 міри та виду покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.
Речовий доказ по справі: велосипед марки «Україна»,який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
Речовий доказ по справі: велосипед марки «Україна»,який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити потерпілому ОСОБА_4 ..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1