В И Р О К
іменем України
Справа №377/223/16-к
Провадження №1-кп/377/22/16
18 квітня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю:
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутича Київської області, громадянина України, учня 9-го класу Ненадчицької ЗОШ I-II ступенів, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , судимого 01.02.2016 р. Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 104 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки і 2 місяці із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_6 на стадії притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який у подальшому був засуджений вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.02.2016 р., що набрав законної сили, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.
11 січня 2016 року близько 17 години ОСОБА_6 , перебуваючи у сторожовому приміщенні фермерського господарства колишнього підсобного господарства державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», розташованого в с. Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, шляхом вільного доступу викрав з кишені куртки ОСОБА_5 його банківську картку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 з метою використання для подальшого викрадення грошей ОСОБА_5 з його банківського рахунку.
Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, ОСОБА_9 прибув до м. Славутича Київської області, де в банкоматі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» АТМ № 8612, розміщеному в приміщенні магазину «Вена» на Привокзальній площі 7, з використанням викраденої банківської картки, знаючи ПІН-код доступу до операцій по рахунку, таємно зняв з банківського рахунка ОСОБА_5 гроші на суму 2000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні і показав, що 11 січня 2016 року в с. Неданчичі зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_5 , який працює сторожем у колишньому підсобному господарстві Чорнобильської АЕС і вони удвох пішли в сторожку. Коли ОСОБА_5 на деякий час вийшов з приміщення, він знайшов у кишені його куртки банківську картку, забрав її, пішов на залізничну станцію Ненадчичі, сів на електричку, приїхав у м. Славутич, де у банкоматі біля вокзалу зняв з його карткового рахунку 2000 гривень і витратив їх на свої потреби. Пін-код карткового рахунка йому раніше повідомив сам ОСОБА_5 , який давав йому банківську картку для розрахунку за товари в магазині.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.
Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки він раніше вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за який засуджений вироком, що набрав законної сили.
Призначаючи покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має судимість, фізично здоровий, розвинений, хронічних захворювань не має, проживає в неповній сім`ї, навчається у школі, має нормальні житлово-побутові умови виховання, за місцем проживання та навчання характеризується переважно негативно, схильний до правопорушень, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, немає.
При призначенні покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання і вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75, 104 КК України із встановленням іспитового строку та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ роздруківка банківських операцій по рахунку ОСОБА_10 за період з 08.01.2016 р. по 28.01.2016 р. необхідно залишити в матеріалах справи.
Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст. 100, 368-371, 373-374, 485, 487, 488, 491 КПК України, -
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
За сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання, призначеним вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 1 лютого 2016 року (справа № 743/1648/15-к), призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і два місяці.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази:
-роздруківку банківських операцій по рахунку ОСОБА_10 за період з 08.01.2016 р. по 28.01.2016 р. залишити в матеріалах справи.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_11