Справа № 684/239/16-к
ВИРОК
іменем України
16 травня 2016 року

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Стара Синява кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000024 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луківці Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, приватного підприємця, засудженого 08.04.2016 року вироком Вижницького районного суду Чернівецької області за ч.1 ст.190 КК України до 160 год. громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи 24.02.2016 року притягнутим до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий умисний злочин. Так, 03.03.2016 року близько 09.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Карпівці Старосинявського району Хмельницької області, з метою продажу церковної атрибутики з дозволу власниці зайшов до житлового будинку ОСОБА_5 , яка проживає про АДРЕСА_2 . Перебуваючи в середині будинку, ОСОБА_4 побачив на столі грошові кошти, після чого діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшла до іншої кімнати, залишивши кошти на столі без нагляду умисно, таємно, повторно викрав зазначені грошові кошти в сумі 5 тисяч гривень різними купюрами, після чого вийшов з будинку та поїхав на автомобілі Fiat Doblo, державний номер НОМЕР_1 в невідомому напрямку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у висунутому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України, дав суду показання, згідно яких підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показав, що 03.03.2016 року зранку з метою продажу церковної атрибутики він приїхав у Старосинявський район та у одному з сіл з цією пропозицію зайшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка вирішила дещо придбати та запросила його у будинок. Для розрахунку за придбане потерпіла дала йому 200 грн., однак він сказав, що цього буде мало, після чого потерпіла пішла до іншої кімнати та принесла скляну банку із грошима, з якої взяла частину коштів та поставила та стіл, а банку знову понесла до іншої кімнати, та в цей час він вирішив викрасти кошти зі столу, тому, скориставшись відсутністю власниці будинку таємно забрав зі столу кошти, а коли вона повернулась, попрощався із цією жіночкою, вийшов з будинку та поїхав у інше село, де був зупинений працівниками поліції, яким і зізнався у крадіжці та добровільно видав викрадені кошти в сумі 5000 грн. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, подавши попередньо заяву з проханням судовий розгляд проводити у її відсутності, жодних претензій до обвинуваченого немає.

Обвинувачений, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.185 КК України, повністю погодився зі всіма доказами, що підтверджують обставин вчинення та його винність у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, фактичні обставини вчинення злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується добре, одружений та має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позицію потерпілої, яка немає претензій до обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, та обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статті обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк ближчий до мінімального. Разом з тим, як слідує з матеріалів справи згідно вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 08.04.2016 року ОСОБА_4 визнаний винним за ч.1 ст.190 КК України та йому призначено покарання у виді 160 год. громадських робіт.
Зважаючи на те, що злочин за цим вироком вчинений до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком більш суворим за цим вироком за правилами ч.4 ст.70 КК України та остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід не обирався, процесуальні витрати відсутні. Речові докази у справі: грошові кошти в сумі 5000 грн., які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 слід повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2016 року у виді 160 годин громадських робіт, більш суворим за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік.
Згідно п.п. 2-3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази у справі: грошові кошти в сумі 5000 грн., які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення

Головуюча ОСОБА_1 .