Справа № 352/92/16-к
Провадження № 1-кс/352/41/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
14 березня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянув питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну на більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тисмениця Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Повідомлення про затримання ОСОБА_5 надійшло до суду «14» березня 2016р.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.01.2016 р. ОСОБА_5 , який з 02.09.2009 р. перебував у міжнародному розшуку, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

14.03.2016 р. до суду надійшло повідомлення про затримання ОСОБА_5 , якого доставлено в судове засідання у відповідності до ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 25.01.2016 р. ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 05.04.2005 р. Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив злочини на території Тисменицького району Івано-Франківської області. ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 27.12.2005 р., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , таємно викрав мобільний телефон марки «Sony Ericsson К 7001» вартістю 600 грн., що належав ОСОБА_7 , який здав під реалізацію в пункт продажу мобільних телефонів, що розташований по АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 1100 грн.; 03.01.2006 р., перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_8 , що АДРЕСА_4 , ОСОБА_5 викрав мобільний телефон марки «Motorola C155» вартістю 490 грн., що належав ОСОБА_8 , спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 490 грн. Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, за вчинення яких передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний протягом десяти років переховувався від органів досудового розслідування, може незаконно впливати на потерпілих і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні просили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні не погодився на застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; при цьому він не заперечував своєї вини в інкримінованих неправомірних діяннях.

Захисник просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід із врахуванням того, що прокурор не довів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні даного клопотання враховую, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризувався позитивно.

Вважаю, що прокурор не довів наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК, зокрема, наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому враховую, що по вказаних епізодах обвинувачення ОСОБА_5 після вчинення інкримінованих крадіжок органами досудового розслідування не допитувався ні в якості свідка, ні в якості підозрюваного, обвинувачення йому не пред`являлось, про наявність порушеної кримінальної справи щодо нього на час виїзду за межі України ОСОБА_5 відомо не було; завдані потерпілим збитки він відшкодував, матеріальних претензій до нього потерпілі не мають. Враховую також наявність ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.09.2015 р., що набрала законної сили, якою ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, засудженого направлено для відбування призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі згідно вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.04.2005 р.; вказана ухвала підлягає до виконання.

З огляду на викладене, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих неправомірних дій, дані про його особу, приходжу до висновку про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.

Вважаю, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 198 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Змінити щодо підозрюваного ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до старшого слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копії ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти негайно після проголошення ухвали.

Виконання ухвали доручити Тисменицькому ВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Строк дії ухвали два місяці до 14 травня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1