Справа № 127/41/16-к
Провадження № 1-кп/127/426/16
УХВАЛА
14 березня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого, за ч. 1 ст. 384 КК України,
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 384 КК України у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.
Згідно вказаного клопотання, 23.07.2014 року о 18.30 год., ОСОБА_4 в ході допиту у якості свідка, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань, діючи умисно, усвідомлюючи, що його покази частково не відповідають дійсності, оскільки він не був присутнім від самого початку слідчої дії, надав завідомо неправдиві покази, що 08.06.2014 року біля 17 год. на перехресті вул. Київської та вул. Тарногородського, м. Вінниця був запрошеним у якості понятого під час огляду місця події, а саме автомобіля марки «Опель омега» червоного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », у ході огляду автомобіля, біля водійського сидіння виявлено предмет циліндричної форми з полімерного матеріалу, чорного кольору, який складався із руків`я та бияка, руків`я даного предмета обмотане стрічкою чорного кольору. Зі сторони руків`я виявлено вхідний отвір наскрізний, через який протягнутий був відрізок мотузки. Зі сторони руків`я та бияка розглядались металеві прути. Даний предмет вилучений працівниками міліції та упакований до спец. пакету.
Вказані дії ОСОБА_4 в ході досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання свідка під час досудового слідства.
В судовому засіданні прокурор клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підтримав, просив задоволити.
ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав, просив його задоволити та суду пояснив, що він був понятим під час проведення слідчої дії. Присутнім під час вказаної слідчої дії він був не спочатку, а був запрошений вже під час вилучення з машини якогось предмету. Потім його викликав слідчий, який дав підписати протокол. В суді він повідомив, те що відбувалось насправді.
Вислухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього матеріали суд вважає, що заявлене прокурором клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 384 КК України, на підставі ст.45 КК України, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно зі ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після скоєння злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину та повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Для застосування ст. 45 КК України судом встановлюється ряд обставин, а саме те, чи особа, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, чи щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину, повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Таким чином вказаною нормою передбачено, що суд в першу чергу має встановити чи особа вчинила злочин.
Так, згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.
Оцінюючи зазначене суд приймає до уваги вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2015 року, яким визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України ОСОБА_5 .
Згідно вказаного вироку, що набув законної сили, показання допитаного як свідка ОСОБА_4 покладені в основу вироку, визнані такими, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 .
При цьому відповідно до вказаного ж вироку доказом, що підтвердив винуватість ОСОБА_5 визнано і протокол огляду місця події від 08.06.2014 року, понятим при проведенні якого був ОСОБА_4 , та в ході якого виявлено та вилучено предмет, який в подальшому висновком експерта віднесено до холодної зброї. Судом вказаний доказ визнано належним та допустимим, тобто підтверджено, що вказана слідча дія здійснена з дотриманням вимог КПК України.
Вирок суду не містить даних та висновків про те, що вказана слідча дія здійснена слідчим з порушенням вимог КПК України, без участі в понятого ОСОБА_4 , що спростовує висновки прокурора про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, оскільки сам протокол огляду в сукупності з показаннями ОСОБА_4 підтвердив винуватість ОСОБА_5 .
Разом з тим, на даний час прокурор стверджує, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування дав завідомо неправдиві показання як свідок, а саме «повідомив, що він був присутній під час всієї слідчої дії, хоча насправді не був присутній на ній з самого початку».
Суд приймає до уваги, що у випадку наявності зазначеного, протокол процесуальної дії вчиненої без участі понятого ОСОБА_4 мав бути визнаний судом недопустимим доказом у справі, а обвинувачений ОСОБА_5 мав бути виправданий.
Проте, вищенаведеним вироком суду, який набув законної сили та згідно ст. 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України, підтверджено протилежне, а саме доведення обвинуваченням винуватості ОСОБА_5 , недопущення під час досудового розслідування порушень вимог КПК України, в тому числі і під час здійснення огляду місця події.
Вказане свідчить про те, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, що свідчить про необґрунтованість клопотання прокурора та неможливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки він злочину не вчиняв.
Відповідно до ст.288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє в його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження на загальних підставах.
Сукупність зазначеного зумовлює відповідне рішення суду та повернення клопотання прокурору.
З урахуванням викладеного, на підставі ст.45 КК України, керуючись ст.ст.285-288, 314 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку в зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 44, 45 КК України ОСОБА_4 - відмовити.
Клопотання прокурора у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 384 КК України, відомості про яке внесені 14 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285, повернути прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області для здійснення кримінального провадження на загальних підставах.
На підставі ст. 288. 392 КПК України, ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя: