Справа № 743/1454/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/315/2016
Категорія - ст. 305 ч. 3 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000042 від 25.05.2015 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , працюючого формувальником скляних виробів ТОВ «Барс», розлученого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину та 1 малолітню дитину, місце проживання не зареєстровано у встановленому законом порядку, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , такого, що не має судимостей,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2016 року ОСОБА_7 - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України та призначено йому покарання, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 4 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Обрано відносно ОСОБА_7 , до набрання вироком чинності, запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням в Чернігівському СІЗО №31, взявши під варту в залі суду.

Строк відбування покарання необхідно відраховувати з 16 січня 2016 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави, процесуальні витрати за проведення судово-хімічних експертиз в сумі 923 грн. 30 коп. та 2 301 грн. 90 коп..

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Як встановив суд ОСОБА_7 вчинив контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю особливо небезпечного наркотичного засобу - АВ-РІNAСА-СНМ в особливо великому розмірі та особливо небезпечної психотропної речовини - РVР в особливо великому розмірі.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_7 в мережі Інтернет познайомився з невстановленою органом досудового розслідування особою, яка використовувала нік « ОСОБА_9 » та, на початку травня 2015 року, погодився на пропозицію даної особи за грошову винагороду у розмірі 5000 грн. перевезти наркотичний засіб та психотропну речовину з м. Мінськ Республіки Білорусь до м. Дніпропетровськ, перемістивши їх через Державний кордон України з Республікою Білорусь.

На виконання досягнутої домовленості, попередньо отримавши грошові кошти на білети в сумі 3000 грн., ОСОБА_7 , 23.05.2015 р. вирушив до м. Мінськ Республіки Білорусь.

Прибувши 24.05.2015 р. до м. Мінськ Республіки Білорусь, ОСОБА_7 , використовуючи засоби конспірації, а саме встановлений на мобільному телефоні додаток для конфіденційного спілкування, отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи, яка використовувала нік « ОСОБА_9 », інформацію щодо місця знаходження схованки з наркотичним засобом та психотропною речовиною у м. Мінськ Республіки Білорусь та того ж дня в обумовленому місці забрав 2 поліетиленові пакети з наркотичним засобом та психотропною речовиною та з ними виїхав до України.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на незаконне переміщення через митний кордон України наркотичного засобу та психотропної речовини, ОСОБА_7 , 25.05.2015 р., о 5 год. 32 хв., в якості пасажира автобусу «МАЗ», н.з. НОМЕР_3 , сполученням «Мінськ-Київ», прибув у зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС.

Під час проведення прикордонно-митного контролю, в ході процедури усного декларування ОСОБА_7 усвідомлюючи, що переміщення наркотичного засобу та психотропної речовини через митний кордон України заборонено, умисно не заявив про їх наявність.

У подальшому в ході проведення спільного прикордонно-митного контролю та огляду місця події, в нагрудному кармані светра ОСОБА_10 , в який він був вдягнутий та в його рюкзаку виявлено та вилучено:

1 прихований поліетиленовий пакет, який, згідно висновку експерта УНДІСТСЕ СБУ № 130/5 від 06.07.2015 р., містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб - АВ-РІNAСА-СНМ, який віднесений до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. (з подальшими змінами та доповненнями), маса якого становить 378,8 г., що є особливо великим розміром відповідно до таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р. (з подальшими змінами та доповненнями);

1 прихований поліетиленовий пакет, який, згідно висновку експерта УНДІСТСЕ СБУ № 130/5 від 06.07.2015 р., містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - РУР, яка віднесена до списку 2 таблиці 1 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. (з подальшими змінами та доповненнями), маса якої становить 157,6 г., що є особливо великим розміром відповідно до таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 р. (з подальшими змінами та доповненнями).

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 305 КК України, просив вирок районного суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Свої вимоги мотивує тим, що при призначенні покарання районним судом не надано належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказана психотропна речовина є небезпечним синтетичним стимулятором, а наркотичний засіб є небезпечним психоактивним синтетичним замінником канабіноїдів та є особливо небезпечними для суспільства. Крім того, судом першої інстанції безпідставно визнано як пом`якшуючу обставину вчинення кримінального правопорушення тяжке сімейне становище, а саме хворобу цивільної дружини, без наведення жодної мотивації. Також не враховано наявність корисливого мотиву у обвинуваченого, працевлаштувався лише після вчинення злочину та надав позитивну характеристику, не врахована маса психотропної речовини.

Адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , також подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 305 КК України, просив вирок районного суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України. Вказує, що судом першої інстанції, при призначенні покарання, не в повній мірі враховане визнання вини обвинуваченим, щире каяття у скоєному та як міг сприяв у розкритті даної справи, має сталі соціальні зв`язки, проживає разом з цивільною дружиною, має на утриманні одну неповнолітню дитину та одну малолітню дитину, працює формувальником скляних виробів ТОВ «Барс», раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, цивільна дружина обвинуваченого тяжко захворіла, а саме отруїлася шкідливими парами, працюючи в майстерні по ремонту взуття та могла залишитися інвалідом і її лікування потребувало значних коштів, було єдиною обставиною, що змусило обвинуваченого ОСОБА_7 піти на вчинення кримінального правопорушення. Вважає, що дана обставина значно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суспільної небезпечності особи обвинуваченого.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримав апеляційну скаргу та позицію свого адвоката, прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , а підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з викладених підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції, враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок тяжких сімейних обставин. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні. Також судом першої інстанції враховано що ОСОБА_7 працює формувальником скляних виробів ТОВ «Барс», позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, розлучений, має на утриманні 1 неповнолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1 малолітню дитину ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.

Також, колегія вважає, що судом першої інстанції правильно враховані чотири пом`якшуючи обставини, що істотно знижують покарання та дають змогу застосувати ч. 1 ст. 69 КК України. Крім того, прокурор, в своїй апеляційній скарзі просив застосувати при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 норми частини 1 статті 69 КК України.

Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються апелянти та за вказаних обставин, колегія не знаходить підстав для зміни призначеного вироком районного суду покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2016 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4