Справа № 159/2156/16-к
Провадження № 1-кп/159/137/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника ювенальної превенції сектору превенції Ковельського ВП ОСОБА_9 ,

представника сектору з питань захисту прав та інтересів дітей служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 18 лютого 2016 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілим ОСОБА_4 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ковеля, громадянином України, з середньою освітою, тимчасово безробітного, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , таким, що не має судимостей і законним представником обвинуваченого ОСОБА_7 , що надійшли з Ковельської місцевої прокуратури Волинської області, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_6 , 16.02.2016 року, близько 18 год. 20 хв., перебуваючи у будинку розташованому в АДРЕСА_3 , з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав чохол з тканини вартістю 45 гривень, мобільний телефон «Bravis Light» вартістю 1300 гривень з карткою мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилась 1 гривня 50 копійок та з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої коштів не було, а також картою пам`яті марки «micro cd» об`ємом 4 Гб вартістю 60 грн., належні неповнолітньому ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1446 гривень 50 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України..
Між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з одного боку та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , за участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , з другого боку, 27 травня 2016 року укладена угода про примирення.

За умовами вказаної угоди сторони констатують:

16.02.2016 року, близько 18 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку розташованому в АДРЕСА_3 , з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрав чохол з тканини вартістю 45 гривень, мобільний телефон «Bravis Light» вартістю 1300 гривень з карткою мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 гривень, на рахунку якої знаходилась 1 гривня 50 копійок та з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 20 гривень, на рахунку якої коштів не було, а також картою пам`яті марки «micro cd» об`ємом 4 Гб вартістю 60 грн., належні неповнолітньому ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1446 гривень 50 копійок.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_6 скоїв крадіжку, а саме кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 185 КК України.

Сторони визнали наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 ознаків складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, а саме таємно викрав чуже майно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 185 КК України, визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаявся у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди, визнають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1446 грн. 50 копійок.

Сторони дійшли примирення на наступних умовах :

Обвинувачений ОСОБА_6 приносить потерпілому ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності, заподіяні внаслідок неправомірних дій вказаних в п.1 даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_4 констатує, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, зокрема збитки йому відшкодовано у повному обсязі, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він не має.

Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Дана угода діє з моменту її підписання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000305 від 18 лютого 2016 року, на предмет наявності скарг обвинуваченого, законного представника чи захисника, поданих ними під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 27 травня 2016 року між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з одного боку та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 , законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , за участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , з другого боку.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст.. 100 КПК України

Підстав для застосування запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст. 373,374, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Угоду про примирення від 27 травня 2016 року у кримінальному провадженні №0000305 від 18 лютого 2016 року, укладену між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_4 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з одного боку та неповнолітнім обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , за участі захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , з другого боку, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази у справі чохол з тканини, мобільний телефон «Bravis Light», картку мобільного оператора «Лайф», картку мобільного оператора «Київстар», а також картою пам`яті марки «micro cd» залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1