Справа № 191/2886/16-к
Провадження № 1-кп/191/176/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000353 від 01 березня 2016 року відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.03.2016 Синельниківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , суд, -

В С Т А Н О В И В :
28 лютого 2016 року у денний час доби, точніше під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , перебував за місцем свого проживання, у будинку АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_5 у вказаний час, з метою підшукування об`єкту свого злочинного посягання попрямував по вулицях смт. Іларіонове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, де зупинившись біля домоволодіння АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , і усвідомлюючи, що у вказаному домоволодінні можуть знаходитись цінні речі, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_5 близько 17 години 30 хвилин, 28 лютого 2016 року, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків-очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, переліз через паркан, тим самим проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Потім, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за вищезазначеною адресою, підійшов до паркану цього домоволодіння, який складався з сітки рабиці 50x50 мм, та діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за допомогою сили рук, знявши з металевих стовпчиків фрагмент вказаної сітки рабиці 50x50 мм, загальною довжиною 12м, тим самим викрав сітку рабицю 50x50 мм, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 26.04.2016 № 6/12.1/1014 становить 252-00 гривні.

Після чого, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , діючи умисно, з викраденим майном залишив територію домоволодіння та розпорядився викраденим майном, належним ОСОБА_7 на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 252-00 гривні .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому противоправному діянні визнав повністю, у скоєному розкаявся. Суду пояснив обставини скоєного злочину таким чином, як вони викладені вище у вироку. Також пояснив, що калитка була закрита на замок, але він відігнув сітку і проник на подвір`я.

Ухвалою суду згідно ч.3 ст.349 КПК України, з відома учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім пояснень ОСОБА_5 із визнанням своєї винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив у судовому засіданні, що в АДРЕСА_2 він має у спадок будинок. Там він постійно не проживає. Останній час він був у своєму домоволодінні 27.02.2016 року, все було в порядку, а 29.02.2016 року, йому подзвонила сусідка і повідомила, що з огорожі знято сітку - рабицю, а двері в літній кухні відкриті. Він виявив, що з літньої кухні вкрадено газову плиту, а також знято 12 метрів сітки-рабиця. Плиту йому повернули, а сітку рабицю залишили зберігати в гаражі бабусі обвинуваченого, звідки вона потім зникла. Позов на даний час він не заявляє.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази та оцінивши все у сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у судовому засіданні доведена повністю, а його дії у вчиненні кримінального правопорушення правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчинених кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, раніше не судимого, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах інкримінованого йому діяння у вигляді позбавлення волі. При призначенні покарання за сукупністю вироків, застосувати ст.70 ч.4 КК України.

Позов про справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 373- 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та за вироком Синельниківського міськрайонного судувід 22.03.2016 року шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим призначити остаточно покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три ) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає всі покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 351-84 грн., одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському р-ні м. Дніпропетровська, розрахунковий рахунок 0004, МФО 805012, , установа банку: ГУДКСУ у Дніпропетровській області, призначення платежу: за експертизу №6/12.1/1014 від26.04.2016 (а.с.38).

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які передані потерпілому (а.с.23, т.2) залишити у його користуванні.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1