Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 жовтня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого-судді : ОСОБА_1 ,
суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання : ОСОБА_4 ,
з участю прокурора : ОСОБА_5 ,
захисника : ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю м. Здолбунів, Рівненської області, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та поміщено в слідчий ізолятор №24 м. Рівне. Визначено рахувати строк тримання під вартою до 17 год. 00 хв. 18 листопада 2016 року. Визначено заставу в розмірі 60 мінімальних розмірів заробітної плати.
В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказується на те, що ОСОБА_7 , за попередньою змовою, спільно з ОСОБА_8 , в ніч на 21 вересня 2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом пошкодження вікна, незаконно проникли до приміщення підстанції ПАТ "Укртелеком", що за адресою : с. Миротин, вул. Хмельницького, 70, Здолбунівського району Рівненської області, звідки таємно викрали обладнання зв`язку з АТТС Донець-3М на загальну суму 2722,85 грн., чим спричинили для ПАТ "Укртелеком" майнову шкоду на вказану суму.
В поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначає, що судом було визнано встановленими обставини, які є недоведеними. Суддя не навів в ухвалі жодного доводу що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Зазначає про те, що фактичні обставини справи в розрізі зазначених раніше норм процесуального права та судової практики свідчить про відсутність правових та фактичних підстав для взяття ОСОБА_7 під варту. Підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки за місцем свого постійного проживання. ОСОБА_7 одружений, проживає разом із дружиною, яка перебуває на 32-33 тижні вагітності. Будь-яких підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перешкоджатиме кримінальному провадженню, буде переховуватися від правоохоронних органів, впливатиме на свідків в суду не було. Також вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме - домашній арешт.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, думку прокурора, який вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення, обговоривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Згідно з п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчим суддею вірно встановлено, що останній є раніше судимий, новий злочин вчинив під час іспитового строку; підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ухилявся від явки до органів досудового розслідування, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи захисникам адвоката ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді у зв`язку з неврахуванням особи підозрюваного його сімейного стану є безпідставними та на увагу не заслуговують, оскільки зазначені обставини були враховані судом 1-ї інстанції при обранні йому виду запобіжного заходу. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо незадовільного стану здоров`я підозрюваного чи наявності у нього захворювань, які виключають можливість тримання під вартою.
З урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, тому посилання захисника про те, що судом не було розглянуто можливість застосування інших запобіжних заходів є необґрунтованими.
При апеляційному розгляду порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.
На підставі наведеного, керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 17 год.00 хв. 18 листопада 2016 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

___________ __________ _________

ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ОСОБА_3