АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1409/16-к Номер провадження 11-сс/786/109/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 28.01.2016 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2016 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавської області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 08-30 год. 18.05.2016 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільна Терешківка, Кременчуцького району Полтавської області, не заміжньої, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше судимої:

08.12.2015 року Київським районним судом м Полтава за ч.1,2 ст.309, ч.3 ст.311,69, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70,75 КК України на п`ять років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

Одночасно визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК у розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27560 грн.
Ухвалюючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення під час іспитового строку передбаченого ч.3 ст. 309 КК України. Вказав, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не є можливим, оскільки ОСОБА_8 не працює та не має засобів до існування, що свідчить про можливість продовжувати вчинення кримінальних правопорушень; вона не заміжня, позбавлена батьківських прав, не проживає за місцем реєстрації. що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, Перебуваючи на волі, підозрювана може перешкодити встановленню істини в справі, впливати на свідків в кримінальному провадженні. Слідчий суддя послався на те, що місце фактичного проживання ОСОБА_8 є тимчасовим, що також унеможливлює застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та ухвалення нової, якою просить застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Апелянт стверджує, що ні прокурором, ні слідчим не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, апелянт стверджує, що обґрунтованість підозри викликає сумнів, оскільки квартира в якій вилучено наркотичні засоби ОСОБА_8 не належить, в даній квартирі проживає ще 4 особи, одній з яких і належить даний наркотичний засіб.

Вказав, що домашній арешт буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання процесуальних дій та рішень підозрюваною ОСОБА_8 ..

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника ОСОБА_7 та підозрювану ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 ; слідчого ОСОБА_10 який навів доводи щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розсліду4вання, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000234 від 28.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
22.03.2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України.
Слідчий СВ відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавської області за погодженням з прокурором Полтавської місцевої прокуратури звернувся до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК у розмірі 20 мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 27560,00 грн.
Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, а у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось необґрунтованого чи довільного не вбачається. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, твердження підозрюваної та її захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_8 .

Крім того, зі змісту оголошеної підозри вбачається, що кримінальне правопорушення здійснювалось саме за місцем тимчасового проживання підозрюваної, а в ході санкціонованого обшуку за місцем тимчасового проживання підозрюваної вилучено приладдя для незаконного виготовлення наркотичних та психотропних речовин. З пояснень слідчого в апеляційній інстанції та наданих на огляд колегії суддів документів вбачається, що слідчий планує оголосити ОСОБА_8 про підозру у вчиненні інших епізодів злочинної діяльності, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

З викладеного вбачається, що при ухваленні рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано визначив заставу у розмірі, передбаченому щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості , а саме 20 мінімальних розмірів заробітної плати, що складає 27560 грн. Такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї законом обов`язків, і підстав вважати його завідомо непомірним, колегія суддів не вбачає.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу, не встановлено.

Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Виходячи з викладеного доводи апеляційної скарги є безпідставними, а підстави до скасування ухвали слідчого судді відсутні.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 422 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строком 60 днів відносно підозрюваної ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
С У Д Д І :

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13