Єдиний унікальний номер 725/1457/16-к
Номер провадження 1-кп/725/67/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2016 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0001529 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, при наступних обставинах.

Так, 23 січня 2015 року на підставі наказу директора ТОВ «Корпорація «Новус» ОСОБА_7 № 6, ОСОБА_6 був прийнятий на посаду тортового представника.

Крім того, 23 січня 2015 року між ТОВ «Корпорація «Новус» в особі директора ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, за умовами частини 1 якого працівник, який займає посаду торгового представника бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому підприємством матеріальних цінностей і в зв`язку з цим зобов`язується: дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або для інших цілей матеріальних цінностей підприємства та вживати заходів щодо запобігання збитків; своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, які загрожують забезпечення зберігання ввірених йому матеріальних цінностей; своєчасно на протязі одного дня здавати у касу підприємства грошові кошти отримані від клієнтів (покупців), які розрахувалися за придбаний товар.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 , у період часу з 23 січня по 31 серпня 2015 року виконував покладені на нього обов`язки торгового представника за визначеним підприємством маршрутом на КП МТК "Калинівський ринок", який розташований в місті Чернівці по вулиці Калинівська, 13а. В силу наданих повноважень він був зобов`язаний отримувати від покупців (контрагентів) підприємства замовлення на продовольчі товари, після чого отримувати кошти у приватних підприємців (контрагентів) за доставлений товар, про що розписувався на копіях товарно-транспортних накладних та інших документах, які залишалися у приватного підприємця, який передав йому гроші та здавати грошові кошти в касу підприємства.

Однак, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення умов договору про повну матеріальну відповідальність, виписав для контрагентів товариства накладні на товар, а саме: 03.06.2015 року за видатковою накладною №13771 на ОСОБА_8 на суму 2245,60 грн., 16.06.2015 року за видатковою накладною №16433 на ОСОБА_9 на суму 1849,27 грн., 03.07.2015 року за видатковою накладною №491 на ОСОБА_10 на суму 1540,08 грн.,06.07.2015 року за видатковою накладною №817 на ОСОБА_10 на суму 1540,01 грн., 07.07.2015 року за видатковою накладною №1243 на ОСОБА_11 на суму 2027,21 грн., а всього на загальну суму 9202,17 грн., який зазначені вище контрагенти не отримали, оскільки він був реалізований ОСОБА_6 в іншому місці за невстановлених обставин, а отримані від реалізації кошти в касу товариства не вніс та привласнив на власні потреби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в привласненні чужого майна, яке було ввірене особі визнав повністю, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.
При цьому вказав, що дійсно у період з 23 січня по 31 серпня 2015 року виконував обов`язки торгового представника ТОВ «Корпорація «Новус» та був матеріально-відповідальною особою. Також зазначив, що за визначеним підприємством маршрутом був зобов`язаний на КП МТК "Калинівський ринок" доставляти продовольчі товари, за які отримувати від покупців (контрагентів) підприємства кошти за доставлений товар та здавати грошові кошти в касу підприємства. Однак, ним у червні липні 2015 року було виписано ряд видаткових накладних на товар, всього на загальну суму 9202,17 грн., який контрагенти не отримали, оскільки він був реалізований ним в іншому місці, а отримані від реалізації кошти в касу товариства не внесені та використані на власні потреби.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілої особи вказав, що фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення відповідають викладеним у обвинувальному акті обставинам вчинення кримінального правопорушення. Також суду пояснив, що дійсно обвинуваченим було привласнено кошти підприємства на загальну суду 9202 грн. 17 коп. та на даний час вказана сума коштів обвинуваченим не відшкодована. Просив, у зв`язку із тим, що завдана внаслідок протиправних дій обвинуваченого товариству матеріальна шкода не відшкодована, поданий цивільний позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Корпорація Новус» заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 9202,17 грн.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення та визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, з`ясувавши при цьому те, що обвинувачений правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого, представника потерпілого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України доведена в повному об`ємі та органом досудового слідства правильно кваліфіковано дії підсудного за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що обвинувачений своїми діями вчинив привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання у відповідності до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 191 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, також враховуються й фактичні обставини та характер вчиненого злочинного діяння та відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно, за місцем колишньої роботи характеризується посередньо, на диспансерному обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога, є особою раніше судимою за вчинення корисливого злочину та дане кримінальне правопорушення вчинив у період незнятої і непогашеної у визначеному законом порядку судимості, завдану підприємству матеріальну шкоду не відшкодував.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Тому, ураховуючи данні про особу обвинуваченого, а також дані, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, тому останньому слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити останнього від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з цивільно-матеріальною відповідальністю на строк 3 роки.
Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Щодо поданого представником потерпілого цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, то суд вважає, що даний позив підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин, суд, виходячи з доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, а також з урахуванням положень ст. ст. 1166, 1192 ЦК України та визначеного у обвинуваченні розміру заподіяної потерпілій особі шкоди і визнання судом цього обвинувачення доведеним, приходить до висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню й відповідно з ОСОБА_6 на користь товариства підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 65- 67 КК України, ст.ст. 366-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з цивільно-матеріальною відповідальністю на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, якщо він протягом даного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Цивільний позов ТОВ «Корпорація Новус» задовольнити та стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Корпорація Новус» матеріальну шкоду в сумі 9202,17 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1