Справа № 164/829/16-к
п/с 1-кп/164/31/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року. Смт. Маневичі.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим Луцьким міськрайонним судом Волинської області 08 грудня 2004 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ч. 1 ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 1 рік; 17 січня 2006 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; 02 листопада 2007 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, судимості не зняті та погашені в законному порядку, на шлях виправлення не став, протягом жовтня та в грудні 2015 року вчинив ряд кримінальних правопорушень проти власності.
Так, ОСОБА_5 11 жовтня 2015 року приблизно о 12 годині з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, зайшов у магазин «Цифротех», що в смт. Маневичі по вул. Луцькій, 9, до знайомого ОСОБА_4 , який здійснює реалізацію мобільних телефонів та аксесуарів до них. Під час розмови з останнім ОСОБА_5 вважаючи, що своїми розмовами сприяв налагодженню довірливих відносин, тобто увійшов в довіру до нього, попросив ОСОБА_4 передати йому у власність мобільний телефон марки «НТС Oneх +», вартістю 1600 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа G 1020», вартістю 1300 гривень, два стартові пакети оператора мобільного зв`язку «МТС-Смартфон 3G», вартістю 20 гривень за кожен, на загальну суму 40 гривень, та дві скретч-картки поповнення рахунку мобільного терміналу оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 45 гривень за один, на загальну суму 90 гривень. Отримавши зазначені речі, ОСОБА_5 запевнив, що гроші відшкодує за декілька днів, при цьому наміру їх повертати не мав, як і вказані предмети, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 3030 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 15 жовтня 2015 року приблизно о 10-й годині 30 хвилин, з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, зайшов у магазин «Цифротех», що в смт. Маневичі по вул. Луцькій, 9, до знайомого ОСОБА_4 , який здійснює реалізацію мобільних телефонів та аксесуарів до них. Під час розмови з останнім, ОСОБА_5 , вважаючи, що своїми розмовами сприяв налагодженню довірливих відносин, тобто увійшов до нього в довіру, попросив останнього передати йому у власність музичну колонку «Мюзік спікер», вартістю 250 гривень, одну флеш-карту «Кінгстон» 2 Гб, вартістю 95 гривень, шнур-AUX (провідний шнур від телефону до колонки), вартістю 100 гривень, дві скретч-картки поповнення рахунку мобільного терміналу оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 55 гривень за кожне, на загальну суму 110 гривень. Отримавши зазначені речі, ОСОБА_5 запевнив, що гроші відшкодує за декілька днів, при цьому наміру їx повертати не мав, як і вказані предмети, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 555 гривень.
Разом з тим, ОСОБА_5 16 жовтня 2015 року приблизно о 10-й годині, з метою повторного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, зайшов в магазин «Цифротех», що в смт. Маневичі по вул. Луцькій, 9, до знайомого ОСОБА_4 , який здійснює реалізацію мобільних телефонів та аксесуарів до них. Під час розмови з останнім, ОСОБА_5 , вважаючи, що своїми розмовами сприяв налагодженню довірливих відносин, тобто увійшов до нього в довіру, попросив ОСОБА_4 передати йому у власність мобільний телефон марки «НТС Oneх +», вартістю 1500 гривень. Отримавши зазначені речі, ОСОБА_5 запевнив, що гроші відшкодує за декілька днів, при цьому наміру їx повертати не мав, як і вказані предмети, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 21 жовтня 2015 року приблизно о 10-й годині 30 хвилин, перебуваючи неподалік будинку № 29, що по вулиці Комарова в смт. Маневичі, зустрів свого знайомого ОСОБА_4 , з яким під час розмови, з метою повторного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, надав вигадану інформацію про терміновість оплати ним деяких послуг. Вважаючи, що своїми розмовами сприяв налагодженню довірливих відносин, тобто, увійшов до нього в довіру, попросив ОСОБА_4 передати йому в якості позики грошові кошти в сумі 950 гривень, запевнивши, після їх отримання, що борг відшкодує за декілька днів, при цьому наміру їх повертати не мав, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 950 гривень.
Разом за тим, ОСОБА_5 23 жовтня 2015 року приблизно о 10-й годині, з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, зайшов у магазин «Цифротех», що в смт. Маневичі по вул. Луцькій, 9, до знайомого ОСОБА_4 , який здійснює реалізацію мобільних телефонів та аксесуарів до них. Під час розмови з останнім, ОСОБА_5 , вважаючи, що своїми розмовами сприяв налагодженню довірливих відносин, тобто увійшов до нього в довіру, попросив ОСОБА_4 передати йому у власність мобільний телефон марки «Леново А 338 Т», вартістю 1950 гривень та універсальний чохол до нього, вартістю 140 гривень. Отримавши зазначені речі, ОСОБА_5 запевнив, що гроші відшкодує за декілька днів, при цьому наміру їx повертати не мав, як і вказані предмети, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 2090 гривень.
Своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 17 грудня 2015 року приблизно о 12 годині, з дозволу ОСОБА_4 , зайшов до приміщення магазину «Цифротех», який знаходиться в смт. Маневичі по вул. Луцькій, 9, та на правах оренди належить останньому, помітив, що ОСОБА_4 періодично відволікається від уваги, реалізовуючи товари, переслідуючи корисливий умисел, який виник під час перебування в середині приміщення, та мету таємного повторного викрадення чужого майна, вважаючи, що його дії є непомітними для інших осіб, ОСОБА_5 з прилавку, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Леново А560», вартістю 2000 гривень, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 11 березня 2016 року укладено угоду про примирення, згідно з якою, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_5 призначається покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити до відбування покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі та з урахуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку.
Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК Українита наслідки її невиконання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Потерпілий та обвинувачений в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував.
Судом роз`яснені обвинуваченому та потерпілому наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно вимог ч. 3 ст. 469 цього ж Кодексуугода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК Українита повністю підтвердив обставини його вчинення, щиро розкаявся, матеріальні збитки відшкодував повністю, зазначаючи, що примирився із потерпілим та погоджується на призначення узгодженого покарання.
У відповідності до вимог ст. 12 КК Україниза ступенем тяжкості вчинені ОСОБА_5 злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК Українивідносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому та потерпілому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення узгодженого покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити до відбування покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі та з урахуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 3 роки.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення як ним нових злочинів, так і іншими особами.
Речові докази: мобільний телефон марки «Леново А 560», коробку із документацією до мобільного телефону «Леново А 338 Т» - передати власнику ОСОБА_4 .
Судові витрати та цивільний позов у даній справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, -
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції за місцем проживання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Леново А 560», коробку із документацією до мобільного телефону «Леново А 338 Т» - передати власнику ОСОБА_4 .
Судові витрати та цивільний позов у даній справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя Маневицького районного суду ОСОБА_1