Справа № 131/968/16-к
Провадження №11-кп/772/1237/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.07.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000338 від 30.10.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працівника ТОВ «Люстдорф», раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця і жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 14 квітня 2016 року Іллінецьким районим судом Вінницької області по ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, учня Жаданівської ЗОШ І-Ш ступенів, раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_10
обвинувачених : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисника : ОСОБА_11
В с т а н о в и в :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу , просив вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.07.2016 року в частині призначеного покарання скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особам обвинувачених внаслідок м`якості .

Ухвалити новий вирок, яким :

ОСОБА_7 визнати винним, призначити покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді 2-х років позбавлення волі , за ст.185 ч.3 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.

Згідно ст. 70ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4-х років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

ОСОБА_8 визнати виним, призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3КК України у виді 4 - х роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначити за сукупністю злочинів шляхом часткового складання цього покарання із покаранням, призначеним за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.04.2016 по ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі, призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

ОСОБА_9 визнати виним, призначити йому покарання по ст.185 ч. 3 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

В решті вирок залишити без змін.

Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.07.2016 року ОСОБА_7 визнано винним, призначено покарання за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 -х років позбавлення волі, за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 -х років позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.1 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 х років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

ОСОБА_8 визнано винним , призначено покарання за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 х років позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч.4 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначено за сукупністю злочинів шляхом часткового складання цього покарання із покаранням, призначеним за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

ОСОБА_9 визнано винним, призначено покарання за ст.185 ч.3 КК України у виді 3 -х років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Згідно ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено долю речових доказів.

Як убачається з вироку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнано винними та засуджено за те, що вони за попередньою змовою між собою з метою вчинення крадіжки чужого майна в середині вересня 2015 року, біля 13 год., шляхом виймання шибки через віконний отвір проникли до належного ОСОБА_12 житлового будинку в АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали DVD програвач Dex Dwd Player Dvp-311 вартістю 300 грн., три конвектори до супутникової антени марки Eurocky Single моделі EHKF-3101А загальною вартістю 180 грн. та газову плитку на дві конфорки вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 780 грн.

Крім того ОСОБА_7 28 жовтня 2015 року, біля 23 год., в с.Жадани Іллінецького району Вінницької області з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу із належного ОСОБА_13 автомобіля ВАЗ-2106, державний номер НОМЕР_1 , що знаходився на подвір`ї домогосподарства по АДРЕСА_4 таємно викрав автомагнітолу «Pioneer» вартістю 300 грн., флеш-накопичувач ємністю 8 гБт вартістю 150 грн. та акумуляторну батарею «Westa» вартістю 600 грн., а всього майна на загальну суму 1050 грн.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що суд призначаючи покарання засудженому ОСОБА_8 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме при призначенні міри покарання допустив порушення вимог ст.70 ч.4 КК України, оскільки призначивши фактично реальну міру покарання засудженому за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, поглинувши покарання призначене за вироком Іллінецького районного суду від 14.04.2016 року застосував положення ст.75 КК України та звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Суд першої інстанції всупереч вимог ст.65 КК України, роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року призначив покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості, оскільки обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальні правопорушення, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, а також судом не враховано, те, що вказаний злочин ними вчинено за попередньою змовою групою осіб , а також те, що ОСОБА_7 вчинив два епізоди крадіжок чужого майна, що вказує на системність злочинної діяльності засудженого.

Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність ( ст.ст. 50, 65, 66 КК України) призвело до невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості, що є підставою для скасування вироку відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.409, ст.ст. 413,414 КПК України

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила вимоги скарги задоволити, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора , дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України та доведеності їх вини у вчиненні кримінальних правопорушень у апеляційній скарзі не оспорюються.

Однак, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_8 , визначив покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України. При цьому, призначивши фактично реальну міру покарання засудженому ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, поглинувши покарання призначене за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.04.2016 року , суд застосував положення ст.75 КК України та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Викладене вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність .

Відповідно доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Згідно п.4 ч.1ст.409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для зміни вироку суду першої інстанції.

Виходячи із положень ст.65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року №7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.суворо додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання щодо покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в дотримання вимог ст..65 КК України, положень

постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року №7 врахував те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості та тяжке, раніше несудимий, одружений, працює, характеризується позитивно, ОСОБА_8 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, раніше судимий, неодружений, не працює, характеризується позитивно за місцем проживання, ОСОБА_9 вчинив тяжке кримінальне правопорушення , раніше несудимий, є неповнолітнім, за місцем навчання, проживання характеризується позитивно, прийняв до уваги думку потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , які не мають претензій до обвинувачених.

При цьому, судом належним чином умотивовано рішення щодо застосування ст.75 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визначено покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених є достатнім та необхідним для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів.

Твердження у апеляційній скарзі, що судом не враховано при призначенні покарання вчинення злочинів за попередньою змовою є безпідставними, оскільки вчинення за попередньою змовою групою осіб є кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тому не є обставиною, яка відповідно ст.67 КК України обтяжує покарання.

За таких обставин, вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково .

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.07.2016 року змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність відносно ОСОБА_8 .

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:
Суддя: