Справа № 727/3178/16-к
Провадження № 1-кп/727/207/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2016 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю потерпілого ОСОБА_6

за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо неповнолітнього:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, студента Чернівецького професійного ліцею сфери послуг, раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так 26.12.2015 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_2 , що в садовому товаристві «Легмаш-1», маючи на меті таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю в кімнаті останнього, таємно викрав з гаманця, який знаходився в кишені брюк гроші в сумі 1000 грн., чим своїми умисними діями спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 . Після вчиненого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, 04.03.2016 року приблизно об 11:00 год. неповнолітній ОСОБА_8 , маючи вільний доступ до будинку АДРЕСА_2 , що в садовому товаристві «Легмаш-1», зайшов до потерпілого ОСОБА_6 . Знаходячись у вказаному будинку та маючи на меті таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , діючи умисно, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрав гроші в сумі 4 500 грн., які знаходилися в кімнаті під килимом, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму. Після вчиненого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Неповнолітній ОСОБА_8 в судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому діяннях визнав та пояснив, що в грудні 2015 року перебував в гостях у ОСОБА_6 . Вони разом дивились телевізор. Коли потерпілий вийшов з кімнати, то неповнолітній ОСОБА_8 побачив гаманець, з якого витягнув гроші та пішов додому. Викраденими грошима розпорядився на власний розсуд. Матері сказав, що це йому заплатили за роботу. З приводу другого епізоду інкримінованого йому діяння, неповнолітній ОСОБА_8 пояснив, що потерпілий просив його доглянути за дачним будинком, він у потерпілого працював. Кошти знайшов в будинку під килимом, всього близько 3-х тисяч гривень, хоча не заперечує, що там могло бути і 4500 грн., та вказані кошти неповнолітній викрав, в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. У вчиненому розкаюється, запевнив суд, що більше такого робити не буде.
Незважаючи на визнання своєї вини неповнолітнім, вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена показами потерпілого, спеціаліста та письмовими доказами по справі.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з неповнолітнім ОСОБА_8 близько пів року. Кликав неповнолітнього ОСОБА_8 до себе, щоб той допомагав по господарству, допомагав пиляти дерева, тощо. Також залишав ОСОБА_8 ключ від будинку, коли сам виїжджав. До цих подій у потерпілого зникало по 200 грн., він здогадується, що це міг бути ОСОБА_9 . Також вказав, що одного разу ОСОБА_8 телефонував йому з приводу того, що у потерпілого зламали замок у вхідних дверях. Пояснив, що з приводу першого епізоду, коли він виходив з будинку і у нього пропали кошти, то він відразу подумав на ОСОБА_8 . Також в судовому засіданні потерпілий вказав, що цивільний позов на досудовому слідстві не заявляв, хоча шкода йому не відшкодована.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ключ від дачного будинку потерпілого цілий місяць перебував у них та у її сина, який доглядав за вказаним дачним будинком, у сина був постійний доступ до майна потерпілого.
Допитана в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_10 пояснила, що має свідоцтво судового експерта з проведення трасологічних експертиз, кваліфікація спеціаліст-криміналіст. Вказала, що приймала участь у огляді місця події 15.03.2016 року по даному кримінальному провадженню. Вона здійснювала фотографування. Замка на місці у вхідних дверях не було, хоча потерпілий стверджував, що раніше там був навісний замок. Сам ключ знаходився під килимом. Потім неповнолітній ОСОБА_8 близько години шукав навісний замок. Також вказала, що при детальному огляді цього навісного замка будь-яких слідів втручання сторонніх предметів помічено не було, не було також і свіжих слідів. Спеціаліст підтвердила, що у замка дійсно була відколота частина, однак це було здійснено значно раніше, а тому не мало значення. При візуальному огляді вона встановила, що навісний замок близько місяця знаходився у землі, а тому увесь був покритий корозією, при цьому перебував у несправному стані, не міг зачинятись. При цьому, дужка там була не зігнута і не перекошена.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 25.04.2016 року та фото таблиці до нього, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_8 вказав на будинок, з якого вчинив крадіжку коштів, підтвердив те, що по другому епізоду дійсно скористався відсутністю потерпілого та тим, що замок був відчинений, а також, перебуваючи всередині, неповнолітній вказав на місце, де знаходився столик, з якого він викрав кошти, також вказав на місце на підлозі біля тумбочки, де з-під коврика викрав кошти.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина неповнолітнього ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. А також дії неповнолітнього за вказаними статтями КК України кваліфіковані правильно, останній своїми умисними діями здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
При призначенні неповнолітньому покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, при призначенні покарання суд враховує, що скоєні неповнолітнім ОСОБА_8 злочини належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Вивченням особи неповнолітнього ОСОБА_8 встановлено, що він є особою раніше не судимою (а.п.41), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.44), за місцем навчання характеризується позитивно (а.п.43), на обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.п.47); на обліку у лікаря нарколога не перебуває (а.п.46), згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №170 від 22.04.2016 року на даний час ОСОБА_8 ознак психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.48-49).

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження неповнолітнього ОСОБА_8 до покарання у вигляді позбавлення волі. Однак, враховуючи вищевказані обставини справи, а саме, те що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вчинив злочин в неповнолітньому віці, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, а також враховуючи думку прокурора, який просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_8 покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_8 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст.185 КК України у вигляді 1-го року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1-го року та 3-х місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити до відбуття ОСОБА_8 покарання у вигляді 1-го року та 3-х місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: