АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/49/16 Справа № 1-203/12 Категорія: ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурораОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінальної справи за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця м. Черкаси, неодруженого, непрацюючого, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

- 26.03.2008 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст.187 ч.1, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 07.09.2009 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ст.121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі;

визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України і призначено покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді 8 років позбавлення волі, за ч.4 сат.187 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_9 до відбування покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.09.2009 року та остаточно призначено до відбування ОСОБА_9 покарання у виді 10 (десяти ) років 2 (двох) місяців 2 (двох ) днів позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Зараховано ОСОБА_9 в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення і перебування його в СІЗО, що згідно перерахунку становить 10 років 2 місяці 2 дні та звільнено з під варти по відбуттю строку покарання негайно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набуття вироком законної сили змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду, завдану злочином в розмірі 100 000 гривень

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду першої інстанції ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він в період часу з 23 години 22.09.2006 року до 03 години 23.09.2006 року, перебуваючи в районі гелікоптерного майданчика, розташованого в Центральному районі м. Новокузнецька, Кемеровської області, Російської Федерації, умисно, діючи з корисних спонукань, вчинив розбій, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме: зазначений вище час та місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння напав на ОСОБА_11 , нанісши потерпілому не менше 19 ударів руками та ногами, не менше 11 ударів, спеціально підібраним для цієї мети знаряддям злочину - монтировкою, в життєво важливі частини тіла, голову та тулуб, а також по верхнім та нижнім кінцівкам. При цьому він, з метою реалізації умислу на заволодіння майном ОСОБА_11 , відвів потерпілого на узбіччя дороги в кущі, де продовжував наносити удари монтировкою по тулубу та голові ОСОБА_11 , і де діями ОСОБА_9 спричинено потерпілому ОСОБА_11 закриту черепно-мозкову травму у вигляді травматичного крововиливу під тверду оболонку головного мозку, в ліву півкулю, що супроводжується набряком, дислокацією мозку, та відповідно до висновку експерта № 2840 від 29.09.2009 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Після цього, ОСОБА_9 заволодів майном ОСОБА_11 , сотовим телефоном Моторола моделі С 650 вартістю 7000 рублів та МП3-плеєром вартістю 4000 рублів, на загальну суму 11000 рублів, відповідно до курсу Національного банку України становить за 10 рублів становить 1 гривню 88 копійок, на загальну суму 2068 гривень та з викраденим з місця скоєння злочину зник, завдавши потерпілому значної шкоди.

Він же, в період часу з 23 години 22.09.2006 року до 03 години 23.09.2006 року, перебуваючи в районі гелікоптерного майданчика, розташованого в Центральному районі м. Новокузнецька, Кемеровської області, Російської Федерації, під час вчинення розбою, умисно, з метою заподіяння насильства, небезпечного для життя чи здоров`я людини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_11 не менше 19 ударів руками та ногами, не менше 11 ударів, спеціально підібраним для цієї мети знаряддям злочину -монтировкою, в життєво важливі частини тіла, голову та тулуб, а також по верхнім та нижнім кінцівкам, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з травматичним крововиливом під тверду оболонку головного мозку, в ліву півкулю, що супроводжується набряком, дислокацією мозку та відповідно до висновку експерта № 2840 від 29.09.2009 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

В поданій апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 не заперечуючи фактичних обставин вчиненого злочину, доведеності вини, кваліфікації дій засудженого, просив вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі засудженого внаслідок мякості і неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність. При цьому просив постановити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів та засудити ОСОБА_9 за ч.4 ст.187 КК України до 10 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю, за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю та відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначити до відбуття покарання 11 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неповній мірі враховано вимоги ст.ст.50, 65 КК України та Постанову Пленуму Верховного суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити з наведених у ній підстав; захисника ОСОБА_6 який вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, засудженого ОСОБА_9 , який в судових дебатах та останньому слові просив вирок місцевого суду залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції прокурора, виходячи з наступних міркувань.

Так, відповідно до вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим.

Висновок суду про винність засудженого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на досліджених в порядку ч.3 ст.299 КПК України доказах, які суд належним чином дослідив та дав їм юридичну оцінку у відповідності до чинного законодавства і детально викладені у вироку та в апеляції не ставиться питання про їх сумнів.

Дії засудженого ОСОБА_9 судом кваліфіковано за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України вірно з чим і погоджується колегія суддів.

Призначене покарання судом засудженому ОСОБА_9 , відповідає вимогам ст.65, 66, 67 КК України та роз`ясненням до вказаних статей постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику застосування і призначення судами кримінального покарання» і призначене з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину і даних про особу, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на час вчинення злочинів був не судимий.

Також суд врахував пом`якшуючі покарання обставини визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином дане рішення умотивоване і відповідає вимогам кримінального закону, а тому підстав для скасування вироку через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, про що прокурор ставить питання в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Судом вірно зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним і обґрунтованим, а тому підстав передбачених ст.367 КПК України в редакції 1960року для зміни чи скасування вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає, а тому в задоволенні апеляції прокурора слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.362, 365, 366 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.05.2016 року відносно ОСОБА_9 без змін.

Головуючий :

Судді :