Провадження №1-кп/331/260/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/331/260/2016 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоуспенівка, Веселівського району, Запорізької області,українця, громадянина України,який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, навчається на 3-му курсі економіко-правового факультету Запорізького національного університету, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
11 травня 2016 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_3 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку №56 по вул. Шкільній в м.Запоріжжя, підійшов до раніше йому не знайомого неповнолітнього ОСОБА_6 та під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінка попрохав останнього скористатися його мобільним телефоном. Отримавши від неповнолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон, ОСОБА_3 замість здійснення телефонного дзвінка став намагатися втекти. В цей же час неповнолітній ОСОБА_6 , чітко усвідомлюючи злочинні дії ОСОБА_3 , став вимагати від останнього припинити злочині дії та повернути мобільний телефон. ОСОБА_3 чітко розуміючи, що його злочинні дії викриті неповнолітнім ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця скоєння злочину, тим самим відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_6 майно його батька - ОСОБА_7 , а саме:
- мобільний телефон марки «Padfone Asus» моделі Т008, вартістю 3097 гривень,
- сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайф», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 2 гривні.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 3099 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 11 травня 2016 року він проходив по вул. Шкільній та побачив неповнолітнього хлопця років 12-13, у руках якого був мобільний телефон. У цей момент він вирішив забрати телефон собі та продати його на ринку. Він підійшов до хлопця та попросив віддати йому телефон, щоб подзвонити, після чого став швидко убігати. Але хлопець намагався його наздогнати та кричав: "Зупинись!". Однак він не відреагував та поїхав на ринок ОСОБА_8 , щоб одразу продати телефон, однак не встиг це зробити т.я. його затримали працівники поліції. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, навчається на денній формі навчання, проживає у гуртожитку, отримує дохід у розмірі 2800 грн. у вигляді стипендії, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України необхідно визнати щире каяття та добровільне відшкодування спричиненої шкоди. Інших додаткових фактичних обставин, які б значно пом`якшували покарання обвинуваченому сторони кримінального провадження суду не навели і судом таких обставин при дослідженні доказів не встановлено.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п"ятдесят) грн..
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Речові докази: мобільний телефон марки «Padfone Asus» моделі Т008, імеі НОМЕР_1 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1