Ухвала іменем україни 12 липня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року щодо неї, встановила:
У касаційній скарзі засудженої ставиться питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам

ст.427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженій строк для усунення недоліків.
Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.
Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судових рішень, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону засудженою не виконано, оскільки порушуючи питання про скасування судових рішень, засуджена не наводить конкретного обґрунтування щодо того, у чому полягає їх незаконність з огляду на вимоги ст.438 КПК України.
Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.
Так, відповідно до ст.436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
4) змінити судове рішення.

Як вбачається з касаційної скарги, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України щодо результатів розгляду касаційної скарги судом касаційної інстанції, оскільки засуджена не вказала, яке конкретно судове рішення має ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Крім того, засуджена порушує питання про перегляд у касаційному порядку «вироку» Апеляційного суду Запорізької області від 25 травня 2016 року, хоча фактично судом було постановлено ухвалу.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.429 КПК України залишити касаційну скаргу засудженої без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде в межах строку, визначеного у ст.426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (засуджена має підтвердити, що вона не пропустила цей п`ятнадцятиденний строк при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.429 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 залишити без руху, надавши їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху у встановлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3