справа №176/2513/16-к
провадження №1-в/176/1272/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції з приміщенням Жовтоводської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 26), заяву про умовно-дострокове звільнення від покарання, яка надійшла від засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Неклинівського району Ростовської області РФ, громадянина України, засудженого: 17.06.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі 9 років, на підставі ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2016 року у строк відбування покарання у порядку ч. 5 ст. 72 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 03.03.2010 року по 02.07.2010 року, який відбуває покарання у Жовтоводській виправній колонії №26,
за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника Жовтоводської ВК №26 за довіреністю ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 являється засуджений 17.06.2010 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч. 1 КК України до позбавлення волі 9 років, початок строку відбування покарання 03.03.2010 року, кінець строку з врахуванням застосування положень ч. 5 ст. 72 КПК України є 04.11.2018 року, на цей час відбув 3/4 призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_3 від 25.10.2016 року (вх. 10761/16 від 03.11.2016 р.) заявляє клопотання про його умовно-дострокове звільнення з посиланням на положення ст. 81 КК України. В судовому засіданні підтримав клопотання.
Заслухав представника Жовтоводської ВК №26, який вважав, що засуджений може бути звільнений умовно-достроково, оскільки незважаючи на попередні стягнення залучений до праці та останній раз заохочувався, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та який вважав, що вже є досягнута мета виправлення засудженого ОСОБА_3 , вивчивши матеріали особової справи на засудженого та підстави клопотання, суд приходить до висновку про не достатність підстав для задоволення цього клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень, закріплених в ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване за умов, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Умовно-дострокове звільнення можливо при обов`язковій і одночасній наявності зазначених у законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Судом встановлено, що витікає і підтверджується матеріалами особової справи засудженого, характеристиками в особовій справі на засудженого, матеріалами про стягнення і заохочення, що в місцях позбавлення волі за вироком суду ОСОБА_3 знаходиться з 03.03.2010 в місцях попереднього ув`язнення в Дніпропетровському СІ, характеризувався посередньо, до праці не залучався, мав 2 стягнення оголошено догану 10.03.2010 року за порушення розпорядку, догану від 15.03.2010 року за вилучені заборонені речі (ч. 2 а. о/с 1, 6).

З 02.08.2013 року продовжує відбуватипокарання в Жовтоводській ВК №26.

За період відбування покарання з цього часу у виправній колонії мав стягнення 21.08.2014 року у вигляді догани - ч. 2 а. о/с 41.

Заохочення до ОСОБА_3 застосовані лише двічі правами начальника колонії за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці у вигляді подяки - від 30.03.2011 року та від 08.06.2016 року, як вбачається останнє майже менш ніж за півроку до звернення з клопотанням.

Згідно характеристик станом на 08.10.2014 року 13.10.2015 року, 21.10.2016 року (ч. 2 а. о/с 51, 54, 65) працевлаштований не був, за увесь передуючий час характеризувався задовільно, та лише з серпня 2016 року змінив поведінку на позитивну, до праці різноробочим бригади №11 з благоустрою установи у якості електрика був залучений лише з жовтня 2015 року, на виробництві з фіксуванням норм виробітку ніколи не працював.

Суд враховує, що ОСОБА_3 лише в поточному році залучений до праці різноробочим бригади №11 з обслуговування об`єктів установи.

В той час, враховуючи і оцінюючи у сукупності наявність 3 стягнень і 2 заохочень, які були накладні та застосовані до ОСОБА_3 на протязі часу відбування, які чередувались одне за одним (заохочення-стягнення-заохочення), та при цьому останнє заохочення від 08.06.2016 року було застосоване після накладення на нього стягнення, після накладання останнього стягнення від 21.08.2014 року з цього часу мав лише одне заохочення, а не два і більше, та яке застосоване тільки в останній період відбування покарання, менш за півроку зі звернення з клопотанням до суду про умовно-дострокове звільнення, враховуючи незміну посередню характеристику протягом попереднього тривалого часу відбування покарання, яку лише за півроку змінив на позитивну, суд приходить до висновку, що такі обставини не доводять сталу та однозначну поведінку засудженого, не вказують та не підтверджують, що ОСОБА_3 змінився та став на шлях виправлення , а тим більше виправився.

Крім того, неодноразово розглядався на комісії установи виконання покарання, останнього разу від 04.05.2016 року щодо можливості застосування ст. 82 КК України - відмовлено, від 21.10.2016 року - та йому відмовлено про переведення до дільниці соціальної реабілітації як засудженому, який не стає на шлях виправлення.

За таких обставин, оцінюючи їх в сукупності з даними про особу засудженого, який є судимий та відбуває покарання за особливо тяжкий злочин проти життя особи, а умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування призначеного покарання передбачає її повернення до суспільно-громадського життя, суд приходить до висновку, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від покарання є передчасним та клопотання на цей час не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від покарання - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення учасники процесу можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом її подачі через даний міський суд. Оскарження прокурором ухвали суду зупиняє її виконання.

Суддя :