Провадження №1-кп/751/46/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
при секретарі ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 ,
16.10.2015 року, близько 06 год. 50 хв., ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, проник на подвір`я будинку АДРЕСА_2 де з автомобіля марки «ВАЗ 2106» днз. НОМЕР_1 таємно викрав відео-реєстратор марки «RS DVR-13» вартістю 500 грн., що належить ОСОБА_4 заподіявши йому матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний в суді, як обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково та показав, що він дійсно викрав відео реєстратор з автомобіля, який стояв у дворі, однак до двору був вільний доступ через хвіртку. Просить суворо не карати.
Таку поведінку обвинуваченого суд оцінює критично, як природну захисну реакцію на пред`явлене обвинувачення з метою уникнути покарання за вчинений злочин, заплутати суд та перешкодити встановленню істині у справі. Крім того покази обвинуваченого не відповідають дійсності, обставинам справи, характеру скоєного злочину, повністю спростовуються показами свідків, та матеріалами справи, а саме:
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 16.10.2015 року біля 7 год. Він вийшов з дому, оскільки його брат ОСОБА_9 сказав, що з його автомобіля, який стояв у дворі будинку було викрадено відео реєстратор. Також він сказав, що чоловік поліз на кришу та став тікати. Вони почали його шукати, та на вулиці побачили ОСОБА_10 , який не міг втекти, та стояв біля автомобіля. Вони стали підходити до нього, а ОСОБА_10 став чинити опір та викинув усе з кишені. Після цього вони викликали міліцію. До двору будинку вільного доступу нема, огорожа висотою 1,6 метри, однак хвіртка не була замкнута, але була закрита. У дворі він зберігав будівельні матеріали, стоїть автомобіль. До двору без дозволу сторонні не заходять, оскільки він призначений для обслуговування будинку. У дворі розташовані сараї, інші сусіди також зберігають майно безпосередньо у дворі, також використовують двір як палісадник для вирощування квітів. Даний відео реєстратор йому подарували, а тому було отримано чек за аналогічний товар.
Свідок ОСОБА_9 дав аналогічні покази, що і потерпілий, доповнивши, що коли він прокинувся та виходив з будинку, то почув стук дверцят автомобіля, а потім побачив чоловіка, який побіг за ріг будинку. Після цього він покликав брата та вони стали його шукати.
Крім вищезазначених доказів, вина обвинуваченого повністю підтверджується іншими доказами по справі, а саме:
- протоколом огляду місця події від 16.10.2015 року в ході якого було оглянуто автомобіль та неподалік від будинку на вулиці відео регістратор (а.с.65-66).
- протоколом затримання ОСОБА_5 , який був затриманий потерпілим неподалік від місця вчинення злочину, безпосередньо після вчинення злочину (а.с.73).
Суд критично відноситься до позиції захисту, що двір будинку АДРЕСА_2 не є володінням потерпілого, оскільки земельна ділянка, на якій розташований будинок та дворова територія не може бути приватизованою, так як відноситься до земель історико-культурного призначення.
На думку суду, не приватизування даної ділянки потерпілим, не свідчить, що вона не є його володінням, оскільки приватизація земельних ділянок під пам`ятками археології можлива лише за умови проведення за кошти замовника охоронних археологічних досліджень на всій площі земле відводу. Однак дана обставина ніяким чином не може вплинути на можливість користуватись даною земельною ділянкою. Крім того дана земельна ділянка обнесена забором висотою 1,6м., тобто не має вільного доступу і використовується жильцями для постійного та тимчасового зберігання свого майна.
Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого, які виразились у таємному викраденні майна ОСОБА_4 , поєднаними з проникненням до чужого володіння, підлягають кваліфікації за ст.185 ч.3 КК України.
Обставиною, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, та обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.
металеві ножиці та викрутку, які було вилучено під час огляду місця події знищити,
- відео регістратор та присоску від нього які зберігаються у ОСОБА_4 залишити в його користуванні.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставину, що пом`якшує відповідальність, враховується особа обвинуваченого, його характеристика, яка є позитивною, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, його матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я, його захворювання на тяжку хворобу, відшкодування заподіяної шкоди, та враховуючи його вік, суд приходить до висновку, що покарання за скоєне обвинуваченому повинно бути призначене без ізоляції від суспільства.
Керуючись ст.ст.368-370, 373-374 КПК України, суд -
Засудив:
ОСОБА_5 визнати винним по ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.
Зарахувати в строк відбування покарання знаходження ОСОБА_5 під вартою з часу його затримання - з 16.10.2015 року по 30.10.2015 року.
металеві ножиці та викрутку, які було вилучено під час огляду місця події знищити,
- відео регістратор та присоску від нього які зберігаються у ОСОБА_4 залишити в його користуванні.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів із дня його проголошення, через суд який його ухвалив.

Суддя ОСОБА_1