Справа № 740/3917/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/106/2016
Категорія - в порядку УПК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року, який набув законної сили, ОСОБА_8 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1,3 ст. 71 КК України йому до покарання призначеного за новим вироком, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 18.11.2011 року частково, у виді одного року позбавлення волі з конфіскацією майна, і остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16 грудня 2014 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року - без змін.

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про відстрочку виконання вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2014 року.

Клопотання обґрунтоване тим, що він хворіє на туберкульоз легенів, і відповідно до медичного висновку, йому необхідне стаціонарне лікування в Чернігівському протитуберкульозному диспансері. В місцях позбавлення волі відсутні спеціалізовані відділення для лікування наявної у нього хвороби.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2015 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про відстрочку виконання вироку залишено без задоволення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції вказав, що відсутні перешкоди для відбування ОСОБА_8 покарання, оскільки він пройшов протитуберкульозне лікування і в даний час на лікуванні не перебуває.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить відстрочити виконання вироку в зв`язку з наявністю у нього захворювань ВІЧ та туберкульозу і погіршенням стану його здоров`я та необхідності продовження лікування в спеціалізованій лікарні. Посилається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для відстрочки виконання вироку, оскільки надана відповідь з Чернігівського протитуберкульозного диспансеру від 03.11.2015 року на запит районного суду щодо перебування його на стаціонарному лікуванні не відповідє дійсності. Вказує на те, що з часу подання ним до суду клопотання і по теперішній час проходить стаціонарне лікування.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі може бути відстрочено у разі тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання.

При вирішенні питання про відстрочку виконання вироку засудженому у зв`язку з тяжкою хворобою суд повинен встановити не лише факт хвороби, а й те, що вона перешкоджає відбуванню покарання. На підтвердження того й іншого має бути наданий висновок спеціальної лікарської комісії.

Згідно з переліком захворювань, у розумінні ст. 536 КПК України, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, який затверджений наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я за №3/6 від 18.01.2000 року зі змінами та доповненнями, визначений вичерпний перелік захворювань, в тому числі і психічних.

Відповідно до довідки Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» від 03.11.2015 року, ОСОБА_8 знаходився на диспансерному обліку з приводу туберкульозу легень та останній раз перебував на стаціонарному лікуванні у другому терапевтичному відділенні з 13.07.2015 р. по 19.08.2015 р. На даний час на лікуванні не перебуває.

Згідно повідомлення Обласного комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинський протитуберкульозний диспансер» від 07.03.2016 року, окрім іншого, ОСОБА_8 05.02.2014 року був повторно взятий на «Д» облік як прибувший з місць позбавлення волі. З 14.04.2014 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в обласному протитуберкульозному диспансері м. Чернігова. 28.07.2014 року був виписаний через відмову від стаціонарного лікування. Поновив стаціонарне лікування в обласному протитуберкульозному диспансері з 28.01.2015 року та за порушення стаціонарного режиму 09.06.2015 року був виписаний. У проміжках між стаціонарними лікуваннями, протягом усього часу перебування на «Д» обліку в Ніжинському протитуберкульозному диспансері, амбулаторно лікуватись хворий відмовлявся.

Відповідно до повідомлення Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» від 18.03.2016 року, ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в 6 терапевтичному відділенні з 11.06.2015 по 10.07.2015 р. На даний час на лікуванні не перебуває.

Згідно довідок Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні від 16.11.2015 року, 23.11.2015 року та 07.03.2016р., ОСОБА_8 з 26.08.2015 року і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні у Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів.

Проте не дивлячись на наявність у засудженого ОСОБА_8 ряду захворювань, в тому числі і туберкульозу легень, на наявність якого, як на підставу відстрочки виконання вироку посилався засуджений в клопотанні, висновок лікарської комісії, чи інших відомостей відносно того, що наявна у засудженого ОСОБА_8 хвороба перешкоджає відбуванню ним покарання і що утримання його в місцях позбавлення волі загрожує життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків, засудженим ні суду першої, ні апеляційної інстанцій не надано.

Крім того, з отриманих від медичних закладів відповідей вбачається, що засуджений за порушення стаціонарного режиму 09.06.2015р. був виписаний з протитуберкульозного диспансеру, відмовлявся від амбулаторного лікування, а в останній час лікувався від іншого захворювання - психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, яке не відноситься до переліку захворювань, які можуть бути підставою для відстрочки виконання вироку.

За таких обставин, враховуючи ставлення засудженого до лікування, колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про відстрочку виконання вироку.

Твердження засудженого про те, що надана відповідь з Чернігівського протитуберкульозного диспансеру від 03.11.2015 року на запит районного суду щодо перебування його на стаціонарному лікуванні не відповідає дійсності є необґрунтованими.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_8 не надав жодного медичного документу, який би міг спростувати медичні дані викладені у вищезазначеній довідці. Більш того, ні суд першої інстанції, ні колегія суддів не мають підстав для сумнівів щодо невірного медичного висновку та інформації щодо часу перебування на лікуванні засудженого у Чернігівському протитуберкульозному диспансері.

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка є законною та обґрунтованою, та задоволення апеляційної скарги засудженого, оскільки при вирішенні питання про відстрочку виконання вироку судом першої інстанції дотримані вимоги чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4