У Х В А Л А

15 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_4, розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2016 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року ОСОБА_2 засуджено: за частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; за частиною другою статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців; за частиною третьою статті 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі частини першої статті 70 КК за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 13 вересня 2016 року вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 20 квітня 2016 року щодо ОСОБА_2 залишив без змін, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

У заяві захисник ОСОБА_1 порушує питання про перегляд Верховним Судом України і скасування судових рішень щодо ОСОБА_2 з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Як на підстави для перегляду посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення кримінального процесуального закону судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

На обґрунтування наявності підстав для перегляду Верховним Судом України судових рішень заявниця надає копії рішень суду касаційної інстанції від 2 червня 2011 року, 11 грудня 2014 року, 14 липня 2015 року та 5 травня 2016 року.

Вивчивши заяву захисника та долучені до неї копії судових рішень, вважаю, що заява не відповідає вимогам частини другої статей 448, 449 КПК, відповідно до яких вона повинна містити обґрунтування підстав для перегляду судових рішень, передбачених статтею 445 КПК.

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється виключно нормами глави 33 КПК. Тому заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону і тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення. Відповідно до вимог статті 449 КПК у заяві про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, вимоги мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України. У заяві особа має зазначати: а) два і більше різні за змістом судові рішення, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального чи процесуального права у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (рішення, яке оспорюється, і конкретне рішення, яке має бути порівнюваним); б) конкретну норму (норми) матеріального чи процесуального права, яка (які) у подібних правовідносинах застосована касаційним судом неоднаково.

Усупереч зазначеним вимогам закону заява захисника ОСОБА_1 не містить належного обґрунтування підстав для перегляду судового рішення Верховним Судом України. У заяві, як убачається з її змісту, захисник поза зв'язком із предметом судового перегляду оспорює фактичні обставини справи, заперечує обґрунтованість висновків суду касаційної інстанції і просить дати їм інакшу правову оцінку, з урахуванням наведених у заяві мотивів.

Зазначені твердження не стосуються (виходять за межі) визначеного законом предмета перегляду судового рішення.

Також у заяві, поданій із зазначених вище підстав, повинно бути наведено, яка саме норма права, передбачена цим Кодексом, неоднаково застосовано судом касаційної інстанції в двох і більше рішеннях цього суду, у чому вбачається подібність правовідносин в оспореному рішенні і наданих для порівняння рішеннях касаційного суду, у чому полягає різниця змісту цих рішень з обґрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні у порівнянні з іншими.

Однак захисник чітко не визначився у заяві щодо конкретної норми (норм) кримінального та кримінального процесуального закону, яка неоднаково застосована судом касаційної інстанції, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, оскільки в одному випадку зазначив про неоднакове застосування статті 190 КК, а в другому посилається на порушення норм кримінального процесуального закону при цьому не зазначає, що саме було порушено. Відсутність чіткого визначення неоднаково застосованої норми (норм) виключає можливість здійснення відповідного порівняння.

Крім того, відповідно до статті 449 КПК до заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Однак, захисник ОСОБА_1 надала копії судових рішень не завірені відповідно до вимог Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Також, у доданих до заяви копіях ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2016 року та 11 грудня 2014 року у яких судові рішення скасовані, а справу направлено на нове розслідування, а від 14 липня 2015 року та 5 травня 2016 року - скасовано ухвали апеляційних судів, та призначено новий розгляд у судах апеляційних інстанцій, відсутній правовий висновок щодо застосування тієї норми права, яка застосована неоднаково.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Згідно з частиною другою статті 450 КПК у разі невідповідності заяви вимогам цього Кодексу заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Керуючись статтею 450 КПК,

у х в а л и в:

Про вказані недоліки заяви повідомити захисника ОСОБА_1 та надати строк для усунення недоліків до 15 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_4