ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/760/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з середньою спеціальною освітою, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 02.06.2016 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи у маршрутному таксі сполученням «Суми-Київ» помітив раніше незнайому ОСОБА_5 та вирішив таємно викрасти майно, що належить останній.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та своєю рукою таємно потягнув дріт акумулятора живлення «Greewave» вартістю 300 гривень (без ЦДВ), який був з`єднаний до мобільним телефоном марки «Леново», чорно-білого кольору вартістю 2000 гривень (без ПДВ) та поклав вище вказані речі до правої кишені своєї олімпійки, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2300 гривень, виконавши всі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак довести свої злочинні дії ОСОБА_4 до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений та затриманий пасажиром маршрутного таксі «Суми-Київ».
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України при обставинах викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), при якому особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінсено з причин, які не залежили від її волі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Також враховуючи те, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, враховуючи те, що шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі, суд приходить до висновку, що останнього на підставі ст.ст. 75,76 КК України слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази мобільний телефон марки «Леново А319» та зарядний пристрій, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у власності останньої.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: