Справа № 194/571/16-к
Провадження 1-кп/185/280/16
В И Р О К
іменем України
09 червня 2016 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000168 від 26.03.2016, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Кам`яногорськ, Східно-Казахстанської області Казахстан, громадянина України, освіта неповна-середня, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

встановила:
ОСОБА_5 , 26.03.2016 року приблизно 18 години 00 хвилин спільно з ОСОБА_9 перебували у кімнаті літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Приблизно 20 години 10 хвилин до них зайшов племінник ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння. Через 3-5 хвилин після приходу ОСОБА_10 , між ним та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_10 висловлювався нецензурною лайкою та почав битися. Під час бійки, вони вдвох впали на підлогу. Після падіння, ОСОБА_5 опинився в положенні лежачи на спині, а ОСОБА_10 , знаходився зверху на ньому та не давав можливості ОСОБА_5 вибратися з-під нього та підвестись на ноги. ОСОБА_5 розуміючи, що самостійно фізично не зможе побороти ОСОБА_10 попросив ОСОБА_9 , допомогти йому зняти його з себе . Після чого ОСОБА_9 взяв своїми обома руками ліву руку ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 обома своїми руками праву руку ОСОБА_10 , та завели обидві руки останього за його спину, поклавши на живіт обличчям до підлоги. Потім зв`язали фрагментом тканини схожої на фартух обидві руки ОСОБА_10 за спиною. ОСОБА_5 шнурком від взуття вдруге зв`язав руки ОСОБА_10 , оскільки останній продовжував вести активний супротив, намагався визволити свої руки з вузлів, та перевернувся з живота на спину. Після чого ОСОБА_5 сів зверху на живіт ОСОБА_10 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяв кухонний ніж, який лежав на поверхні печі, та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 тримаючи ніж в своїй правій руці умисно наніс ним один удар в область грудей спереду ОСОБА_10 зверху вниз.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину за пред`явленим обвинувальним актом та пояснив, що 26 березня 2016 року ОСОБА_9 запропонував роботу з розкидання навозу по городу, де вони працювали разом до 17 години 00 хвилин. За обідом випили по чарці, по закінченню роботи ще по дві. Повернувшись додому, де проживали разом з ОСОБА_9 почали готувати вечерю. Приблизно 20 години 10 хвилин до них зайшов його племінник - ОСОБА_10 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, та з порогу почав висловлюватися нецензурною лайкою в їх адресу, після чого розпочалася бійка, яка тривала 10-15 хвилин. Внаслідок бійки, обидва впали на підлогу, ОСОБА_10 був зверху, сидячи на його животі.Він впоравшись з однією рукою покликав на допомогу ОСОБА_9 , який завів за спину іншу руку ОСОБА_10 , та допоміг вибратися з під нього. ОСОБА_9 тримав руку ОСОБА_10 за спиною, а він зв`язав фрагментом тканини схожої на фартух обидві руки на два вузли, скільки вистачило сил. ОСОБА_10 лежачи на підлозі намагався визволити свої руки з вузла, та розуміючи, що ОСОБА_10 ймовірно зможе визволити свої руки з вузла, взяв шнурок від взуття, та ним додатково зв`язав руки ОСОБА_10 ще на два вузла, для того, щоб останній не зміг розплутатись та визволити свої руки. Він хотів перетягнути ОСОБА_10 до ліжка, щоб останній до ранку заспокоївся, але той щось йому сказав, що саме не пам`ятає, після чого, він взяв кухонний ніж, який лежав на поверхні печі, тримаючи ніж в своїй правій руці, наніс ОСОБА_10 один удар в область грудей спереду зверху в низ. Спричинив тілесні ушкодження, оскільки боявся за своє життя, та оборонявся, бо ОСОБА_10 погрожував вбити, якщо визволить руки. Ніж не витягував, бо знав, що смерть в такому випадку настане раптово. Ніж витягнув ОСОБА_9 . Ніж був гострий, використовувся у господарстві. Додав, що після вчиненого він та ОСОБА_9 намагалися викликати швидку допомогу, але не дозвонилися.

Окрім зізнавальних показань обвинуваченого, його вина підтверджується зібраними під час досудового слідства та дослідженими судом наступними доказами.

Так, допитаний потерпілий, ОСОБА_7 , в судовому засіданні, пояснив, що обвинувачений є його рідний дядько, а загиблий ОСОБА_10 був старшим братом, з яким вони разом проживали в АДРЕСА_2 . 26.03.2016 року прийшов з роботи о 16 годині 00 хвилин, відпочівав, до нього прийшов ОСОБА_9 і сказав, що ОСОБА_5 встромив ніж ОСОБА_10 .. Вибіг з дому і побіг до будинку АДРЕСА_1 . Зайшовши до кухні побачив ОСОБА_10 , який лежав на боці, обличчям вниз із зв`язаними за спиною руками, почав розривати, знімати з рук частини фартуху та чорний шнурок. Всі були п`яні. Перевірив пульс у ОСОБА_10 , зрозумів, що останній помер. Просив призначити покарання на розсуд суду.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 26 березня 2016 року він запропонував ОСОБА_5 роботу з розкидання навозу по городу, де вони працювали разом до 17 години 00 хвилин. За вечерею випили. Прийшли до дому ОСОБА_5 , де вони разом тимчасово проживали. Через півтори- дві години прийшов племінник ОСОБА_5 ОСОБА_10 , в стані алкогольного сп`яніння. З якого приводу почалася сварка йому не відомо. ОСОБА_10 почав висловлюватись нецензурною лайкою, та битися. Вони вирішили заспокоїти його, зв`язавши руки ганчіркою ззаду. Бачив, що ОСОБА_5 сидів на колінах, але як саме , по відношенню до ОСОБА_10 , не пам`ятає. Сидячи на дивані, намагаючись дозвонитися родичам ОСОБА_10 , почув нанесення удару ОСОБА_5 , але сам момент удару не бачив. Що було далі не пам`ятає.

Протоколами огляду місця події з фото-таблицями та огляду трупа ОСОБА_10 , зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, виявлені та вилучені знаряддя вбивства, та труп потерпілого ОСОБА_10 з видимим колото-різаним пораненням грудної клітини. Під час проведення огляду місця події було вилучено 8 слідів пальців рук: з пластикової пляшки 3 сліди, з рюмки 4 сліди, з ножа 1 слід.

Висновок експерта № 7/4.6-241 від 04 квітня 2016 року, щодо дактилоскопічних досліджень колегія суддів вважає недопустимим доказом, оскільки чинним законодавством встановлено спосіб отримання доказів. Відповідно до ст. ст. 245, 110 КПК України, отримання зразків для експертизи це самостійна процесуальна дія, що проводиться стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи для обставин, що мають значення для кримінального провадження. Єдиною юридичною підставою для отримання зразків є постанова слідчого або прокурора, що здійснює досудове розслідування. Прокурором не надано будь-яких доказів які б свідчили про належність та допустимість отримання зразків під час досудового розслідування відповідно до КПК України від ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Отримані зразки не є доказами, проте несуть в собі інформацію, що має доказове значення.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 197 від 26.03.2016 року, встановлено, що потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням дуги аорти, гемоторакс в об`ємі 1700 мл, гострої крововтрати, яке утворилось від дії гострого колючо-ріжучого предмету, та відноситься до тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. Виявлене ушкодження на грудній клітині було заподіяне предметом, який має колючо-ріжучі властивості з плоским клинком, шириною біля 2,5 см на глибину занурення (глибина раньового каналу біля 15 см). Смерть ОСОБА_10 настала від гострої крововтрати, яка була зумовлена проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням аорти, даний висновок підтверджується морфологічною картиною виявленою при розтині трупу, а також судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів, при якому виявлено: порушення цілостності стінки аорти, з крововиливом у стінку та парааортальну жирову клітковину, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, чисельні свіжі крововиливи у легенях. Виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3,17 проміле, що відповідає ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб. Смерть настала в межах 24-36 годин до моменту експертизи трупа.

Відповідно до висновку експерта №654 встановлено, що кров ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. При подальшому серологічному дослідженні зразка крові, висушеного на марлевій серветці, трупа ОСОБА_10 , в ньому виявлений ще й супутній антиген Н; висновку експерта № 155к встановлено, що кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0; висновку експерта № 154к встановлено, що кров ОСОБА_5 належить до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти- В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта № 656 , встановлено , що при серологічному дослідженні слідів крові об`єктів №№1-4, розташованих на джемпері зеленого кольору, названому слідчим кофтою, виявлені анти-гени А і Н, а в слідах об`єктів №№1,2 - ще й ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості утворення вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, за ізосе- рологічною системою ABO, у тому числі не виключена можливість утворення їх за рахунок крові як потерпілого ОСОБА_10 , так і громадянина ОСОБА_9 , оскільки кров їх належить саме до вказаної групи. Однак, не виключена можли-

вість суміші крові в цих слідах від двох і більш осіб з виявленими груповими

властивостями, а саме: від осіб з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з

супутнім антигеном Н, за ізосерологічною системою ABO і від осіб з групою

крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою

ABO. І тільки в цьому випадку не можна виключити можливість домішки крові

в цих слідах й від громадянина ОСОБА_5 , оскільки в цих слідах крім анти-

гену Н, який є групо специфічним для його крові, виявлений ще антиген А, не

властивий їй.

Висновком експерта № 427, яким встановлено, що результати серологічного і цитологічного дослідження дають можливість припустити, що кров в піднігтьовому вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 та клітини середніх шарів епідермісу в піднігтьовому вмісті його лівої руки могли походити від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютининами анти-В із змістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від свідка ОСОБА_9 , враховуючи групові характеристики їх крові. Беручи до уваги групову характеристику крові підозрюваного ОСОБА_5 , домішок його крові в піднігтьоваму вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 та його клітин серед шарів епідермісу в піднігтьоваму вмісті обох рук трупа ОСОБА_10 не виключається.

Причиною смерті ОСОБА_10 , відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 197 від 28 березня 2016 року, стала гостра крововтрата, яка була зумовлена проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням аорти .
Даними висновку експерта № 430 та фото таблицею до нього, встановлено, ніж довжиною по середній повздовжній лінії - 24 см, який було вилучено з місця події, на якому виявлено сліди крові людини з групою крові А з ізогемаглютининами анти-В із змістом супутнього антигену Н ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від свідка ОСОБА_9 , враховуючи групові характеристики їх крові. Беручі до уваги вищенаведені результати досліджень та групову характеристику крові підозрюваного ОСОБА_5 , домішок його крові на досліджувальному ножі не виключається.

Відповідно до висновку експерта № 457-МК від 05 травня 2016 року та фототаблиці до нього, встановлено, що пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини у потерпілого гр. ОСОБА_10 , могло бути заподіяно клинком представленого на експертизу. У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що саме цим ножем був нанесений удар.

Згідно з протоколом затримання особи, в порядку ст. 208 КПК України від 27 березня 2016 року, затриманого ОСОБА_5 , було вилучено одягнені на останньому речі, а саме : светр в`язаний зеленого кольору, синього кольору кофту, верхня натільна білизна білого кольору, джинсові штани темного тону, зрізи нігтьових пластин з пальців рук, які визнані та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.
Відповідно до доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги особі від 27 березня 2016 року, адвокату ОСОБА_8 необхідно забезпечети надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 та прибути 27 березня 2016 року о 06 год 10 хв до СВ Тернівського ВП ПВП, таким чином було забезпечено право на захист обвинуваченого.
27.03.2016 року під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , відповідно до протоколу та фото таблиці до нього, обвинуваченим зазначено місце вчинення злочину, обставини та механізм боротьби між ним та ОСОБА_10 , знаряддя та спосіб нанесення удару ножем загиблому, обстановка вчинення вбивства, яка відповідає фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті. Також було зазначено, обвинуваченим, що ОСОБА_10 був ще живий, та ОСОБА_5 намагався викликати йому швидку допомогу. При відповіді на питання, чи міг ОСОБА_10 , розв`язати руки, ОСОБА_5 відповів навряд чи, так як шнурком вони були сильно замотані.
27.03.2016 року під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого, ОСОБА_8 , відповідно до протоколу та фото таблиці до нього, свідком зазначено місце вчинення злочину, обставини та механізм боротьби між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , знаряддя та спосіб нанесення удару ножем загиблому, обстановка вчинення вбивства, яка відповідає фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті. При відповіді на питання, чи міг ОСОБА_10 , розв`язати руки, ОСОБА_9 відповів, що руки були зв`язані сильно. На запитання скільки ви та ОСОБА_5 випили, відповів, що приблизно по 300 граммів самогону.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 197 від 26.03.2016 року показання надані ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту від 27.03.2016 року, та показання наданими ними в судовому засіданні, не суперечать обєктивним судово-медичним даним в частині способу спричинення колото-різаного поранення грудної клітини, встановленого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 та його орієнтовної локалізації.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, показання свідка та обвинуваченого про обставини та механізм спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_10 узгоджуються між собою та не протирічать один одному.
Смерть ОСОБА_10 настала від гострої крововтрати, яка була зумовлена проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням аорти, даний висновок підтверджується морфологічною картиною виявленою при розтині трупа, а також судово-гістологічним дослідженням шматочків внутрішніх органів, при якому виявлено: порушення цілостності стінки аорти, з крововиливом у стінку та пара аортальну жирову клітковину, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, чисельні свіжі крововиливи у легенях.

Таким чином, між спричиненим ОСОБА_5 вказаним пораненням (діянням) та настанням смерті ОСОБА_10 , як закономірний результат умисного діяння, є причинний зв`язок.
За ступенем тяжкості наведене ушкодження має ознаки:

проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням дуги аорти, гемоторакс в об`ємі 1700 мл, гостра крововтрата, відноситься до тяжких тілесних ушкодженнь, як небезпечне для життя в момент заподіяння.

Та обставина, що 26.03.2016 року у вечірній час, як ОСОБА_10 так і ОСОБА_5 , знаходилися у нетверезому стані підтверджується даними, що містяться у дослідженнях судово-токсилогічному дослідженні крові трупа ОСОБА_10 , № 197 від 26.03.2016 року, відповідно до якого у останнього виявлено етиловий алкоголь в концентрації 3,17 проміле, що відповідає тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння відносно живих осіб та висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення алкогольного сп`яніння від 26 березня 2016 року, яким встановлено що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Що не заперечується обвинуваченим, а зауваження захисника, що ОСОБА_5 було направлено на медичний огляд без захисника, колегія суддів розцінює як обраний спосіб захисту.
Колегія суддів, приходить висновку з встановлених судом обставин та наведених вище доказів, що ОСОБА_5 вчинив вбивство з непрямим умислом.

Прокурор у судовому засіданні підтримав державне обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_5 умисного вбивства з непрямим умислов.

Так, з урахуванням конфлікту, який виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 під час словесної нецензурної сварки ОСОБА_10 наніс один удар ОСОБА_5 кулаком правої руки та один удар кулаком лівої руки в обличчя, після чого розпочалась боротьба, в ході якої ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 зв`язали руки ОСОБА_10 , останній продовжуючи супротив намагався визволити свої руки з вузлів, обвинувачений сидячи з верху на ОСОБА_10 , у якого були зв`язані руки за спиною, реалізуючи раптовий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не бажаючи настання смерті ОСОБА_10 , але свідомо припускаючи її настання наніс удар ножем в область грудей.

Законодавча конструкція умислу розрахована на матеріальний склад злочину, який визначається закінченим з моменту настання суспільно небезпечного наслідку. При вбивстві суспільно небезпечним наслідком є настання незворотної смерті.

Про непрямий умисел свідчить також передбачення можливості настання, а не бажання, бо обвинувачений одразу не витягнув ніж з грудей ОСОБА_10 , бо знав, що точно останній помре, як що туди потрапить повітря та почав викликати швидку.

При цьому, вирішуючи питання про наявність в діянні ОСОБА_5 саме складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України, суд керується п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи № 2 від 07 лютого 2003 року, згідно якому питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Таким чином, враховуючи характер і локалізацію поранень поранення грудної клітини з пошкодженням аорти, раневий канал глибиною близько 15 см, знаряддя злочину кухонний ніж, стосунки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 сварка в стані алкогольного сп`яніння, бійка між ними, безпорадний стан ОСОБА_10 зі зв`язаними руками, який не був суспільно небезпечним в момент нанесення ОСОБА_5 одного удару ОСОБА_10 в життєво важливий орган в грудну клітину з пошкодженням аорти, що знайшло підтвердження в ході судового розгляду, колегія суддів вважає доведеним наявність непрямого умислу ОСОБА_5 на спричинення смерті потерпілому.
Позиція ОСОБА_5 щодо оборони від неправомірних дій та погроз потерпілого, які виразилися в спричиненні тілесних ушкоджень обвинуваченому свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли.
В ході судового розгляду встановлено, що у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження.Так, з висновку судово- медичного експерта № 90 від 27 березня 2016 року, у ОСОБА_5 виявлені синці та садна навколо лівого ока, які утровилися від дії тупого твердого предмету по ударному механізму, можливо в строк та за обставин вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, на тілі ОСОБА_10 , за висновком експерта № 197 від 26.03.2016 року, виявлено садна в області обличчя та шиї, які мають ознаки легких тілесних пошкоджень, але значення в настанні смерті не мали.
За загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною. Оборона проти явно закінченого посягання є неправомірною. В момент нанесення удару, ОСОБА_5 сидів з верху потерпілого, у якого були зв`язані руки за спиною, а тому колегія суддів приходить висновку, що дії щодо захисту були вчинені в умовах явного припинення посягання та не перебування обвинуваченого в обстановці необхідної оборони.
Відповідно до висновку комплексної стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи №93 від 05.05.2016 року, яким встановлено, що ОСОБА_5 у період інкрименованого йому діяння, хронічним, психичним захворюваннями, слабоумством, іншими захворюваннями стану психіки не страждав і не страждає. Виявляв раніше та в теперішний час психічний та поведінковий розлад в наслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період, до якого відноситься правопорушення, в якому він обвинувачується, ОСОБА_5 знаходився поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення в стані фізіологічного афекту, або в іншому емоційному стані, що суттєво вплинуло на його свідомість та поведінку, не перебував.
Зауваження сторони захисту щодо недопустимості висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 93, у звязку з тим, що він складений російською мовою, є необгрунтованими, оскільки згідно зі статтєю 29 КПК України процесуальні документи складаються державною мовою, стороною обвинувачення, слідчим суддею, та судом, до яких висновки судових експертиз не належать, а вказівка на суттєвість впливу на свідомість і поведінку обвинуваченного в стані фізіологічного афекту, або в іншому емоційному стані в момент скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 не встановлено, та зазначено, що в період інкримінованного йому діяння ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, тому визнається осудною особою, а колегія суддів розцінюю, зауваження як обраний спосіб захисту.

Питання щодо недопустимості висновків експертиз № 427, 428, 429, які були відібрані на підставі Постанови прокурора про відібрання біологічних зразків від 27.03.2016 року, та вилучені в ході огляду трупа та огляду предмета, на якому наполягала сторона захисту, колегія суддів розцінює, як спосіб захисту обвинуваченого та допустимими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони вчинені з дотриманням вимог ст.ст. 104,110, 245 КПК України. Посилання захисника на їх недопустимість є необґрунтованими.
Проте, висновки експерта №428, відповідно до якого в піднігтьовому вмісті обох рук свідка ОСОБА_9 , що був наданий на дослідження, наявність крові не встановлена та висновком експерта № 429, відповідно до якого піднігтьовому вмісті обох рук підозрюваного ОСОБА_5 , що був наданий на дослідження, наявність крові не встановлена, висновок експерта № 655, відповідно до якого на поверхні виробу, схожому на фартух, який слідчий називає мотузкою наявність крові не встановлена, висновок експерта № 657, відповідно до якого на речах громадянина ОСОБА_9 , а саме : на джинсових штанах, на джемпері, названому слідчим светром наявність крові не встановлена, висновок експерта № 658, відповідно до якого в одному сліді на джемпері темно-синього кольору громадянина ОСОБА_5 , який слідчий називає кофтою, а саме, - на виворотній поверхні лівого рукава (об`єкт №26), в одному сліді на лівому рукаві його «натільної білизни» (об`єкт №27) встановлена наявність крові людини. В двох слідах на джинсових штанах громадянина ОСОБА_5 (об`єкти №№1,2) знайдена кров, видова приналежність якої не встановлена. При серологічному дослідженні слідів крові об`єктів №№26,27, виявлений антигени Н, а в сліді об`єкта №27 - ще й ізогемаглютиніни анти-А і анти-В, що не виключає можливості утворення обох іказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою ABO, у тому числі не виключена можливість утворення їх за рахунок крові як громадянина ОСОБА_5 , оскільки кров його належить саме до вказаної групи. Оскільки в цих слідах не був виявлений антиген А, який є групоспецифі-чним для крові потерпілого ОСОБА_10 і громадянина ОСОБА_9 , тому даних про можливість утворення цих слідів за рахунок їх крові не отримано. Враховуючи те, що видова приналежність крові в слідах об`єктів №№1,2 не встановлена, групова приналежність її не визначалась, тому висловитись за рахунок чиєї саме крові були утворені вказані сліди виявилось не можливим, суд не бере до уваги в якості доказів винуватості ОСОБА_5 , оскільки ці докази не підтверджують та не спростовують вину останнього.
Стороною захисту до суду не надані докази, які б спростували докази сторони звинувачення.
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, доходить висновку, що такі докази об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою і тому в суду не виникає ніяких сумнівів щодо їх достовірності для прийняття відповідного процесуального рішення - постановлення обвинувального вироку, який відповідно до вимог ст.370 КПК України повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; розлучений, досяг пенсійного віку; раніше не судимий; має постійне місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , характеризується задовільно, підлягає покаранню за вчинення особливо тяжкого злочину.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненному, сприяв встановленню істини під час досудового розслідування так і судового розгляду.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, непрямого умислу вчинення злочину, негативної характеристики ОСОБА_10 , та відомостей про його судимості, ставлення ОСОБА_5 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченого, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд приходить висновку, що ОСОБА_5 становить небезпеку для суспільства, в зв`язку з чим, виправлення останнього можливе лише при призначенні покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції передбаченої частиною 1 статті 115 КК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого слід залишити без змін до набрання вироком законної сили та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами частини 5 статті 72 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати пов`язані із проведенням трасологічної експертизи № 7/4.6-241 від 04.04.2016 року, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 26 березня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - з 26.03.2016 року по день набрання вироком законної сили відповідно до вимог частини 5 статті 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням трасологічної експертизи в розмірі 703 (сімсот три ) гривні 68 копійок.

Речові докази:

- опечатаний поліетиленовий пакет з фрагментами тканини (виріб схожий на фартух) та мотузкою(шнурок) ; два паперові конверти зі зрізками краю нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_5 ; паперовий конверт з осадом на ниточках марлі; два паперові конверти зі зрізами краю нігтьових пластин свідка ОСОБА_9 ; паперовий конверт з осадом на ниточках марлі; два паперові конверти зі зрізами краю нігтьових пластин потерпілого ОСОБА_10 ; паперовий конверт з осадом на ниточках марлі; паперовий конверт з зразками крові ОСОБА_9 ; паперовий конверт з зразками крові ОСОБА_5 ; опечатаний поліетиленовий пакет з одягом трупа ОСОБА_10 з трьома кофтами (джемпер зеленого кольору, та двома джемперами темного кольору); опечатаний поліетиленовий пакет з одягом трупа ОСОБА_10 з двома штанами (штани чорного кольору, штани світло-сірого кольору); опечатану картонну коробку з ножем - передані на зберігання камери схову Тернівського ВП Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили підлягають знищенню;
- 4(чотири) опечатаних поліетиленових пакети з речами підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: джинсовими штанами, светром, кофтою(джемпер), натільна білизна, передані на зберігання камери схову Тернівського ВП Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили підлягає поверненню власнику ОСОБА_5 ;
- 2(два) опечатані поліетиленові пакети з речами свідка ОСОБА_9 , а саме: джинсовими штанами та светром(джемпер) - передані на зберігання камери схову Тернівського ВП Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили підлягає поверненню власнику ОСОБА_9 ;
-тканева доріжка з плямами бурого кольору, пластикова пляшка, об`ємом один літр з рідиною, чарки в кількості 3 штук - передані на зберігання камери схову Тернівського ВП Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили підлягають знищенню.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3