№ 207/111/16-к
№ 1-кп/207/169/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0001269 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше судимого:

- 19.08.2011 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;
- 24.05.2012 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 19.08.2011 року, до позбавлення волі 3 роки 6 місяців; звільнений від покарання згідно Закону України Про амністію від 08.04.2014 року, звільнився з Криворізької ВК № 80 13.06.2014 року;
- 29.07.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, в період іспитового строку за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2015 року, на шлях виправлення не став і вчинив повторно корисливий злочин. Так, 20.09.2015 року о 10.00. годині, діючи повторно, знаходячись у квартирі потерпілого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , залишившись один у кімнаті вказаної квартири і скориставшись тим, що потерпілий знаходився разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 на кухні та за діями обвинуваченого не спостерігав, реалізуючи корисливий злочинний намір, який виник раптово, спрямований на таємне викрадення майна потерпілого, обвинувачений ОСОБА_6 шляхом вільного доступу таємно умисно викрав з тумбочки для телевізора мобільний телефон марки Samsung GALAXY Core prime SM-G361H/DS, imei НОМЕР_1 , imai НОМЕР_2 , вартістю 1530 грн., що належав потерпілому, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у скоєнні вказаного злочину, пояснив, що матеріальне становище є незадовільним, тому вирішив вкрасти мобільний телефон потерпілого; напередодні крадіжки був у гостях у потерпілого, стосунки з ним нормальні, оскільки був пізній час, за пропозицією потерпілого залишився переночувати у нього вдома на АДРЕСА_2 , вранці наступного дня 20.09.2015 року, коли потерпілого не було у кімнаті, побачив на тумбочці мобільний телефон Samsung GALAXY Core prime і забрав його, після чого вийшов з квартири, потерпілому не сказав, що взяв його телефон; одразу у той же день продав цей телефон незнайомому таксисту приблизно за 1000 грн., а гроші витратив на власні потреби. Як пояснив у судовому засіданні обвинувачений, він припускає, що вказаний телефон був переданий до ломбарду таксистом, якому він продав телефон; про те, що телефон викрадений, він таксисту не повідомляв. На даний час матеріальну шкоду, тобто вартість викраденого телефону, потерпілому повністю відшкодовано, відшкодували її родичі обвинуваченого; також пояснив, що працював неофіційно, але на час вчинення крадіжки роботи не було; підтримує шлюбні стосунки з жінкою і виховує дитину, однак батьком офіційно не записаний; розуміє, що вчинив злочин в період іспитового строку, про наслідки свого вчинку не подумав, стверджує, що не має наркотичної або алкогольної чи іншої залежності, свій вчинок пояснює відсутністю коштів. В подальшому обіцяє не вчиняти нових злочинів, у скоєному щиро розкаюється і просить не призначати йому суворого покарання.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою прокурора, обвинуваченого, його адвоката, потерпілого, суд не досліджував доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, покази свідків, дані під час досудового слідства, про виклик яких клопотань від сторін не надходило. Обвинуваченому роз`яснено зміст обставин, на підтвердження яких свідками надано покази на досудовому слідстві. Судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції. Також в судовому засіданні судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:
- даними у судовому засіданні показами потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що напередодні 20.09.2015 року ОСОБА_6 , якого він до цієї події знав близько року, був у нього в гостях, мешкає він далеко, тому коли гості розійшлися, була вже пізня година і він запропонував йому переночувати в себе вдома, той залишився; вранці 20.09.2015 року, коли потерпілий зі своїм приятелем готували сніданок на кухні, обвинувачений залишався один у кімнаті, мобільний телефон Samsung GALAXY Core prime потерпілого лежав там же, ОСОБА_6 сказав, що вийде за цигарками, а коли він вийшов з квартири, потерпілий зайшов до кімнати і побачив, що мобільного телефону немає, перед цим користувався телефоном хвилин за двадцять до того, як ОСОБА_9 вийшов з квартири; ніхто інший взяти телефон не міг, оскільки обвинувачений був один у кімнаті; раніше знав його з позитивної сторони і не міг передбачити, що той здатен вчинити крадіжку; після зникнення телефону намагався зв`язатись з обвинуваченим, телефонував йому, однак у нього телефон був відключений, адресу його не знав, тому одразу звернувся до правоохоронних органів, так як хвилювався з приводу повернення телефону, який придбав за два тижні до крадіжки за суму понад 3 тис. грн.; під час перебування справи у суді завдану матеріальну шкоду йому відшкодовано повністю у розмірі вартості викраденого телефону, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, навпаки, співчуває йому, так як знає, що у нього в родині є діти, просить не карати його за вчинене;

протоколом огляду місця події від 20.09.2015 року зі схемою та фототаблицями (л.с. 9- 10, 11-14);
висновком щодо ринкової вартості викраденого майна (л.с.31);
договором фінансового кредиту під заставу ПТ Ломбард Онікс, з якого видно, що мобільний телефон марки Samsung GALAXY Core prime SM-G361H/DS, imei НОМЕР_3 передано під заставу за 900 грн. (л.с. 86), згідно довідки ПТ Ломбард Онікс умови договору фінансового кредиту не виконано, тому його розірвано, а майно передано на користь підприємства та реалізовано (л.с.85).
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який раніш судимий неодноразово, судимості не зняті і непогашені, вчинив новий злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює, перебував на обліку у нарколога з 2005 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання летючих розчинників зі шкідливими наслідками, знятий з обліку в 2013 році за відсутністю відомостей більше року за місцем проживання (л.с.58), не перебуває на обліку у психіатра; як пом`якшуючу вину обставину суд враховує визнання своєї вини обвинуваченим та каяття у скоєному, добровільне відшкодування у повному обсязі завданої злочином матеріальної шкоди, обставин, котрі б обтяжували вину обвинуваченого, протягом судового розгляду не встановлено, тому суд, враховуючи думку потерпілого, який просив суд взагалі не карати обвинуваченого, оскільки вибачив його вчинок, вважає необхідним призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі 6 (шести) місяців, з застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання, невідбуте покарання за вироком від 29.07.2015 року.
Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, скоїв новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним в максимальному розмірі, повинно бути більшим покарання, призначеного за новий злочин, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На підставі ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року, суд вважає необхідним зарахувати у строк призначеного покарання термін попереднього ув`язнення (перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з часу його затримання згідно протоколу затримання 16.00. 10 грудня 2015 року) по день ухвалення вироку, тобто по 11 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину за ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.07.2015 року у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_6 до відбування покарання у вигляді 02 (двох) років 07 (семи) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Зарахувати у строк призначеного покарання термін попереднього ув`язнення - перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою з часу його затримання згідно протоколу затримання - з 16.00.
10 грудня 2015 року по день ухвалення вироку, тобто по 11 березня 2016 року, згідно ст. 72 КК України - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з часу затримання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно протоколу затримання - з 10 грудня 2015 року з 16 години 00 хвилин.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1