14.05.2015 Справа № 756/5928/15-к
Унікальний № 756/5928/15-к
Провадження № 1-кп/756/466/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м.Київ

Оболонський районним суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

законного представника

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

за участю представника служби у
справах дітей Оболонської РДА
у м.Києві ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Оболонського районного суду м. Києва кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянинки України, не заміжньої, не працюючої, учениця 10-в класу СЗШ №6 Подільського району м.Києва, раніше не судимої, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 02.04.2015 року о 20.00 год, перебувала у приміщенні магазину «Бершка», розташованого в ТРЦ «Дрім Таун», за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський 1-Б, в цей час у неї, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме двох жіночих штанів, що належить ТОВ « Бершка Україна». Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, за для власного збагачення, таємно, взяла з полиць в приміщенні магазину наступні речі: дві пари жіночих штанів чорного кольору, артикул № 0033/211/800, вартістю 500 гривень 17 копійок без урахування ПДВ кожна,а всього на загальну суму 1000 гривень 34 копійки, без урахування ПДВ.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 зайшла до примірочної магазину, де впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, руками від`єднала із вищевказаних штанів захисні магнітні кліпси та поклала їх до сумки із якою остання прийшла до магазину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , тримаючи при собі сумку,в якій знаходились неоплачені речі, вийшла за межі магазину внаслідок чого спрацювала магнітна рамка сигналізації, і остання була зупинена працівником охорони, у зв`язку з чим, не змогла довести свої злочинні дії до кінця, з причин, що не залежали від її волі.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 , могла спричинити ТОВ «Бершка Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень 34 копійок (вартість товару без ПДВ).

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні злочину визнала повністю і пояснила, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, 02.04.2015 року о 20.00 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Бершка» здійснила спробу крадіжки двох жіночих штанів, у скоєному щиро кається.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з"ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз"яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не оспорювалися, в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої доказана, її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України, як вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують її особу: раніше не судима, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд вважає визнання щире розкаяння у скоєному, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин які обтяжують покарання ОСОБА_7 суд не вбачає.

В судовому засіданні прокурор заявив про можливість застосування до неповнолітньої обвинуваченої ст.105 КК України, звільнення її від покарання та застосування до неї примусових заходів виховного характеру, у вигляді у вигляді передання її під нагляд матері.

Захистник, інші учасники кримінального провадження, кожен окремо, не заперечували по суті проти задоволення заявленого клопотання. Крім того, представник служби у справах дітей суду з даного приводу зазначила, що враховуючи особу обвинуваченої, її характеристики, негативну оцінку нею свого вчинку, наявність необхідних умов для виховання та навчання, ОСОБА_7 може бути звільненою від кримінального покарання с застосуванням до неї заходів виховного характеру.

Представник обвинуваченої пояснила суду, що вона має вплив на дитину та здатна забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченої, матеріальний стан її родини, її намагання встати на шлях виправлення, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити покарання обвинуваченій, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім за наведених вище обставин для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину. Призначення покарання у вигляді штрафу, відповідно до ст.99 КК України, до неї не може бути застосовано бо вона не працює, знаходиться на утриманні батьків і не має майна на яке може бути звернено стягнення .

У той же час, аналізуючи все наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що на момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки обвинувачена не потребує реального застосування покарання, а відповідно знаходить правові підстави для її звільнення від покарання, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передання її під нагляд матері, яка буде сприяти її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є в даному випадку справедливим, а також необхідним і достатнім для сприяння її виправленню та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй за цим Законом покарання у вигляді ста годин громадських робіт.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання і застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у вигляді передання її до досягнення нею повноліття під нагляд матері ОСОБА_5 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Головуючий (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя ОСОБА_1

Секретара ОСОБА_2

Станом на 18.05.2015 року вирок не набрав законної сили.