Справа № 368/770/16-к
Провадження № 1-кп/368/44/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" липня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7
законні представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
розглянувши клопотання ОСОБА_11 про повернення речового доказу у розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженню № 0000138 від 01.03.2016 р. щодо ОСОБА_12 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України, -
встановив:

Кагарлицьким районним судом Київської області розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженню № 0000138 від 01.03.2016 р. щодо ОСОБА_12 , який вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ст. ст. 15 ч. 2, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.
ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням, де зазначив, що у кримінальному провадження як речовий доказ було визнано автомобіль ВАЗ 21063 1990 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . Необхідно зазначити, що він, ОСОБА_11 , є володільцем вищевказаного автомобіля та наділений повноваженнями власника згідно нотаріально посвідченого генерального доручення від 01.04.2016 р. До вилучення автомобіля ОСОБА_11 володів та розпоряджався вказаним автомобілем. Згідно ч. 1 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160- 166, 170-174 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки на даний час всі слідчі дії та експертизи щодо вищевказаного автомобіля проведені та необхідності у зберігання автомобіля як речового доказу немає, слід вирішити питання про повернення автомобіля його володільцю, тобто ОСОБА_11 .
В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечували проти заявленого клопотання.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки питання про повернення речових доказів заявлено передчасно, а вказане питання вирішується судом під час винесення вироку чи ухвали.
Законні представники ОСОБА_12 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_10 щодо клопотання ОСОБА_11 покладались на погляд суду.
Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, враховуючи наступне.
В ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Відповідно до ст. 98 КПК України, Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Порядок зберігання речових доказів встановлений в ст.100 КПК України.
Так, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_11 про повернення речового доказу заявлено передчасно, може перешкодити встановленню істини у справі та безпосередньому дослідженню доказів, а тому не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися, розпоряджатися певним його майном.
З огляду на наведене, зазначені речові докази, які належать ОСОБА_11 , не є тимчасово вилученим майном.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 110, 372 КПК України суд, -
ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_11 про повернення речового доказу.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3