Справа № 495/6777/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000233 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянки України, не одруженої, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта середньотехнічна, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої за ст. 190 ч.1, 190 ч.2, ч.3 ст. 15 ст. 185 ч.3 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6

потерпілий ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_3

захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2016 року у вечірню годину, обвинувачена ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні коридору хірургічного відділення КУ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», розташованої за адресою: вулиця Московська, 1, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, з корисливою метою та злочинним умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, підійшла до потерпілої ОСОБА_9 , котра перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні, шляхом зловживання довірою останньої, попросила в неї мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що потерпіла ОСОБА_9 не заперечуючи віддала обвинуваченій ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки Nokia X2-02. Далі, обвинувачена ОСОБА_3 користуючись тим, що потерпіла розмовляла з подругою, під виглядом розмови по телефону з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши мобільний телефон марки Nokia X2-02, вартістю 250 грн. з sim-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн., на рахунку були грошові кошти в сумі 22 грн. та носієм інформації вартістю 50 грн. на свою користь. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла шкоду потерпілій на загальну суму 332 грн.

Далі, 31 січня 2016 року в обідню годину обвинувачена ОСОБА_3 зайшла до приміщення релігійної громади свідків Єгови міста Білгород-Дністровський, розташованого за адресою: вулиця Сонячна, 31, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, з корисливою метою та злочинним умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, підійшла до потерпілої ОСОБА_10 , котра входить до даної громади, шляхом зловживання довірою останньої, попросила в неї мобільний телефон щоб зателефонувати, на що потерпіла ОСОБА_10 не заперечуючи, віддала обвинуваченій ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «GSMART Rey R3». Далі обвинувачена ОСОБА_3 користуючись тим, що потерпіла відволіклась, під виглядом розмови по телефону з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши мобільний телефон марки «GSMART Rey R3» вартістю 1000 грн. на свою користь, з sim-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 10 грн. Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 1020 грн.

Далі, 02 лютого 2016 року приблизно о 15.10 годині, точний час встановити не надалось можливим, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в будівлі КУ «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», розташованої по вулиці Жовтнева 16, місто Білгород-Дністровський, Одеська область, зайшла до службового приміщення де знаходився потерпілий ОСОБА_7 , який є працівником вказаної установи. Далі обвинувачена ОСОБА_3 з корисливою метою та злочинним умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, підійшла до потерпілого ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою останнього, попросила в нього мобільний телефон, щоб зателефонувати, на що ОСОБА_7 відразу віддав обвинуваченій ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «LG-E440». Далі, обвинувачена ОСОБА_3 користуючись тим, що потерпілий розмовляв зі своїми колегами, під виглядом розмови по телефону з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, обернувши мобільний телефон марки «LG-E440» вартістю 1500 грн., з sim-карткою оператора стільникового зв`язку «лайфселл» вартістю 10 грн. та носієм інформації Transcend microSD, об`ємом 2Гб, вартістю 50 грн. на свою користь. Своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 1560 грн.

Далі, 16 червня 2016 року приблизно о 18.30 годині точний час встановити не надалось можливим, обвинувачена ОСОБА_3 зайшовши на територію бази відпочинку «Трембіта», яка розташована по вул. Приморській, Центрального курортного району, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, де з метою таємного викрадення майна, шляхом вільного доступу через відчинені двері проникла в номер для відпочинку № 16, корпусу № 2 вказаної бази. Далі, обвинувачена ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний намір взяла телевізор марки «ST Led» вартістю 3000 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_11 , котра здійснює підприємницьку діяльність на б/в «Трембіта» та вийшла з номеру почавши рух в сторону виходу з бази. Не виконавши усі необхідні дії для викрадення майна, які обвинувачена ОСОБА_3 вважала необхідними, довести свій злочинний намір до завершення їй не надалося можливим, оскільки вона була зупинена робітниками бази. Своїми діями обвинувачена ОСОБА_3 намагалась заподіти майнову шкоду потерпілій ОСОБА_11 на суму 3000 грн.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину визнала у повному обсязі, щиро розкаялась у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_7 , дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої та дослідженням доказів щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачена ОСОБА_3 погодилась з тим щоб судовий розгляд обмежився її допитом, допитом потерпілого ОСОБА_7 , дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої та дослідженням доказів щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 . Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що 27 січня 2016 року ввечері перебувала в приміщенні коридору хірургічного відділення міської лікарні, розташованої по вул. Московській, 1, м. Білгород-Дністровський. Вона підійшла до потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала в лікарні на стаціонарному лікуванні та попросила в неї мобільний телефон для того, щоб зателефонувати. На що потерпіла погодилась та віддала їй свій мобільний телефон. Після чого вона побачила, що потерпіла розмовляла з подругою, а вона тим часом зникла. Зазначеним телефоном розпорядилась на власний розсуд, а саме продала його невідомій особі. Далі, 31 січня 2016 року в обідню годину вона зайшла до релігійної громади свідків Єгови, розташованої по АДРЕСА_2 , та підійшла до потерпілої ОСОБА_10 у якої попросила мобільний телефон для того, щоб зателефонувати. На прохання обвинуваченої потерпіла відразу віддала їй мобільний телефон для здійснення дзівка. Після чого потерпіла відволіклась, а вона вийшла із приміщення та зникла. Оскільки у неї були проблеми зі здоров`ям, треба були гроші, то вона продала мобільний телефон за 400 грн. 02 лютого 2016 року впісля обідню годину вона зайшла до будівлі Білгород-Дністровського центру культури та дозвілля, розташованого по АДРЕСА_3 до кабінету, де знаходився потерпілий ОСОБА_7 . Потім попросила у нього мобільний телефон щоб зателефонувати, на що потерпілий ОСОБА_7 віддав їй свій мобільний телефон. Після чого вона зникла, розпорядившись телефоном на власний розсуд. Далі, 16 червня 2016 року о 18.30 годині вона зайшла на територію бази відпочинку «Трембіта», яка розташована по вул. Приморській, смт. Затока, міста Білгород-Дністровський та через відчинені двері проникла в номер для відпочинку. Далі вона взяла телевізор та вийшла з номеру, намагаючись покинути територію бази відпочинку, однак була зупинена робітниками бази. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 визнала, але погодилась виплатити через деякий час. У скоєному щиро розкаялась та просила її суворо не карати, оскільки у неї є хвора дитина.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він працює в КУ «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля». 02.02.2016 року біля 14.00 години до приміщення центру культури де він працює зайшла обвинувачена до ОСОБА_12 та розмовляла з ним. Потім вона попросила у нього мобільний телефон щоб зателефонувати до когось. Він погодився та передав їй свій мобільний телефон. В якийсь момент він відволікся, а обвинувачена ОСОБА_3 зникла з його мобільним телефоном. Через декілька хвилин він зателефонував на мобільний телефон, але він був вже відключений. Він вийшов на вулицю та невідомі особи йому сказали, що бачили обвинувачену з чоловіком ромської національності, які попрямували дорогою до ринку. Після чого він звернувся із заявою до поліції. Просив задовольнити цивільний позов та стягнути з обвинуваченої на його користь майнову шкоду у сумі 2000 грн. та компенсацію моральної шкоди у сумі 2000 грн. Моральну шкоду він обґрунтовує тим, що він втратив електронні файли, переважно фотографії, що містилися на флеш-картці пам`яті, йому були заподіяні незручності, втратою всіх контактних номерів телефону. Просив суворо покарати обвинувачену.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_3 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях та кваліфікує її дії:

-за ст. 190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

-за ст. 190 ч.2 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;

-за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, не заміжньої, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вчинила кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії невеликої, середньої тяжкості та тяжких, завдану матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 не відшкодовано та його думка щодо призначення їй суворого покарання.

Судом встановлено, що викрадене майно у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинуваченою ОСОБА_3 не повернено, спричинена матеріальна шкода їм не відшкодована, однак потерпілі цивільні позови не заявляли.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_3 провину у вчинені злочину визнала повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на утримані має двоє малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хворобливий стан малолітньої дитини, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити їй покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого майнову шкоду у сумі 1560 грн., оскільки саме ця сума матеріальної шкоди інкримінована обвинуваченій досудовим розслідуванням, доказів спричинення майнової шкоди на решту суми потерпілим не надано. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію моральної шкоди у сумі 1000 грн., оскільки доводи, наведені потерпілим в судовому засіданні заподіяння йому моральної шкоди знайшли своє підтвердження. У задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити.

Судові витрати, речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.1, ст. 190 ч.2, ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України і на підставі санкцій даних статей призначити їй покарання:

-за ст. 190 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі;

-за ст. 190 ч.2 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;

- за ст. 15 ч.3 ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України визначити покарання обвинуваченій ОСОБА_3 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначити їй покарання у виді 2 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання рахувати обвинуваченій з моменту застосування до неї міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто, з 25.08.2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого майнову шкоду у сумі 1560 грн., у задоволенні решти суми майнової шкоди відмовити. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 компенсацію моральної шкоди у сумі 1000 грн., у задоволенні решти стягнення компенсації моральної шкоди відмовити.

Судові витрати, речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку видати обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ