Справа № 367/2349/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/566/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 25.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2016 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
представника РВК №73 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.

18.03.2016 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

Мотивуючи своє рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 не бажає працювати, не має заохочень, а тому своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 з ухвалою суду першої інстанції не погоджується та зазначає, що має ряд хронічних захворювань таких як СНІД, гепатит «С», остеомієліт верхньої та нижньої щелепи в стадії загострення, тромбофлебіт глибоких вен нижніх кінцівок, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, думку представника колонії, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2013 року ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 121 ч.2, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.02.2016 року відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 10.11.2011 року по 05.08.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 10.11.2011 року, кінець строку 15.08.2017 року, тобто засуджений на час розгляду справи в суді фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Так, суд приймаючи рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 , обґрунтовано зазначив, що засуджений з 29.11.2013 року по день розгляду його клопотання відбував покарання в Бучанській виправній колонії №85 та за час відбування покарання допустив три порушення встановленого режиму відбування покарання, які знято та погашено у встановленому законом порядку. Має одне заохочення. Був працевлаштований на виробництві установи, однак на даний час не працює. Участь у роботах із самообслуговування не приймає. В установі отримав спеціальність електромонтажника з освітлення та освітлювальних мереж. В колективі серед засуджених вживається, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. У відношенні до представників адміністрації установи поводить себе стримано. Участь у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. Виконавчі листи на виконання до установи не надходили. Соціальні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, отримує посилки та передачі.

Крім того, згідно характеристики начальника відділення СПС №8 засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення та не заслуговує на застосування ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від подальшого покарання.

Посилання засудженого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на ряд хронічних захворювань як на підставу для умовно-дострокового звільнення не може бути прийнято до уваги, оскільки умовно-дострокове звільнення та звільнення від покарання за хворобою не є тотожними та регулюються різними нормами законодавства.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_7 немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2016 року, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання відмовлено залишити без зміни.

СУДДІ ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4