У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1376/16-к
Провадження №1-кс/348/221/16
16 серпня 2016 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна скаргу ОСОБА_5 про визнання бездіяльності першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
02 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернуся до суду із скаргою про визнання бездіяльності першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_4 , думку прокурора, дослідивши матеріали даної справи слідчий суддя прийшов до наступного висновку:
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним Кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого чи прокурора, яка крім інших випадків, полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Тобто законодавцем передбачено оскарження у суді бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, окрім чітко визначених у вказаній нормі закону.
Відповідно до ч.1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. А згідно ч.2 даної статті КПК заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.
Перелік прав заявника, встановлений ч. 2 ст. 60 КПК України, є вичерпним.
Разом з тим, кримінальним процесуальним законодавством не передбачено зобов`язання службових осіб органу досудового розслідування до вчинення дій, як-то надати відповідь заявнику про процесуальні рішення та дії, вчиненні під час досудового розслідування.
Як ствердив судовому засіданні ОСОБА_5 , потерпілою стороною в кримінальному провадженні він не визнавався.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник не позбавлений права звернутися до суду зі скаргою на рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_8 про про визнання бездіяльності першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Керуючись ст..ст. 214, 218, 303, 304 та 307 КПК України, слідчий суддя
Відмовити ОСОБА_9 в задоволенні скарги про визнання бездіяльності першого заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1