Справа № 357/1563/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/696/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 37 16.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції з Білоцерківською ВК №35 апеляційний розгляд за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:
11.03.16р. засуджений ОСОБА_7 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

12 квітня 2016 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволені клопотання ОСОБА_7 було відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Не погоджуючись з даним рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року скасувати та постановити нову, якою задовольнити подане ним клопотання та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що судом першої інстанції не було повною мірою враховані дані, які можуть свідчити про наявність підстав для його звільнення.

Так апелянт вказує, що порушення вказані у довідці наданої виправним центром він скоїв більше 18 місяців тому і за них він уже поніс покарання.

Також ОСОБА_7 зазначає, що судом не було враховано, що його матір ОСОБА_8 є інвалідом другої групи і потребує його опіки так як він є єдиним сином в родині, а сам ОСОБА_7 є інвалідом третьої групи та потребує медичної допомоги, оскільки хворіє на ряд хвороб і потребує хірургічного втручання по видаленню жовчного міхура.

Засуджений ОСОБА_7 також вказує, що під час відбування покарання він був залучений до праці на промзоні в другу зміну, в цеху по виготовленню мішків, а в першу зміну працює в загоні прибиральником, приймає участь в олімпіадах установи, є редактором стінгазети в загоні, що вказує на те, що він став на шлях виправлення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вказує на те, що засуджений не довів своєю добросовісною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, так як він мав два заохочення і п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а також, що він 5 разів засуджувався за умисні злочини і раніше звільнявся умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін; засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2013 року за ч.2 ст.296 КК України до 3 років обмеження волі, міру покарання відбуває з 21.03.2014р.

Утримуючись в Київському СІЗО ОСОБА_7 до праці не залучався, стягнень та заохочень не мав.

В Білоцерківській виправній колонії № 35 відбуває покарання з 18.04.2014р.

Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень станом на час розгляду справи ОСОБА_7 мав 5 стягнень: 05.06.14р., 17.06.14р., 17.07.14р., 27.09.14р., 31.10.14р., які зняті та погашені в установленому законом порядку та 3 заохочення за сумлінну поведінку і ставлення до праці: 02.05.2015р., 08.11.2015р., 03.03.16р. (а.с. 8 ).

З огляду на наведені порушення режиму суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_7 не довів свого виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Проте колегія суддів з таким висновком погодитись не може, оскільки такий висновок повинен базуватись як на даних про поведінку засудженого так і ставленням останнього до праці за весь період перебування у виправній установі.

Так поза увагою суду залишилось те, що всі стягнення, які були накладені на ОСОБА_7 були в 2014 році і на час розгляду клопотання останнього були вже більше року як погашені.

При цьому засудженими, які мають сумлінну поведінку, вважають і тих осіб, що притягнені до дисциплінарної відповідальності, але стягнення були погашені в установленому законом порядку (ч.14 ст.134 КВК України).

Слід зазначити, що у 2015, 2016 роках до ОСОБА_7 були застосовані лише заходи заохочення, що вказує на позитивні зміни у його поведінці та тенденцію засудженого до виправлення.

Крім того, відповідно до характеристики на засудженого за підписом начальника відділення № 5 соціально-виховної та психологічної служби Білоцерківської ВК №35 ОСОБА_7 за час відбуття покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок для установи. ОСОБА_7 працевлаштований днювальним відділення, відноситься до роботи добре, до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі; приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу для засуджених «Правова освіта»; приймає участь у роботі самодіяльних організацій є редактором стінгазети; підтримує зв`язки з рідними, дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості, не конфліктний, дотримується правомірних взаємновідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи.

На час розгляду клопотання 12.06.2016р. ОСОБА_7 відбув вже більше 2/3 частини призначеного покарання.

А тому оцінюючи поведінку засудженого, колегія суддів вважає, що сукупність даних, що характеризують засудженого, в тому числі його характеристика, ставлення до праці. Соціальна спрямованість, тривалий час з моменту погашення стягнень, наявність заохочень указують на те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 від 12.04..2014р. підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали, якою клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 537 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення задовольнити, звільнивши ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 8 місяців 29 днів з 21 червня 2016 року.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4