Справа № 199/3835/16-к
У Х В А Л А
іменем України
31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ АНД ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про тимчасовий доступ з можливістю ознайомлення та вилучення належним чином завірених копій документів із цивільної справи №175/2612/14-ц від 18.07.2014, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу АНД відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській областіперебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001324 від 24 червня 2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 03.10.2014 невстановлені особи, шляхом використання завідомо підроблених документів, які було надано до реєстраційної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зареєстрували право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 . Допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що на підставі договору дарування від 22.09.2014 року, вона є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 . Однак їй стало відомо, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності за вказаною ділянкою належить ОСОБА_5 , на підставі рішення Дніпропетровського р/с Дніпропетровської області від 18.07.2014 року. Право власності було зареєстроване державним реєстратором ОСОБА_6 , після скасування Апеляційним судом Дніпропетровської області рішення суду першої інстанції, в зв`язку з чим вважає, що державний реєстратор ОСОБА_6 , перевищила надані їй повноваження. Допитано в якості свідка ОСОБА_7 доньку ОСОБА_4 , яка показала, що уклала з ОСОБА_4 , договір дарування від 22.09.2014 року, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 . Також було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , державний реєстратор, яка показала, що 16.09.2013 року до Реєстраційної служби надійшла заява про державну реєстрацію нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Заявником зазначено ОСОБА_7 15.08.2014 року до Реєстраційної служби надійшла заява про державну реєстрацію нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Заявником зазначено ОСОБА_5 , уповноважена особа ОСОБА_8 . При цьому в усіх наданих документах, окрім заяви та техпаспорту, зазначалась адреса: АДРЕСА_3 . В заяві та техпаспорті зазначалась адреса: АДРЕСА_3 . В зв`язку із цим було прийняте рішення про зупинення розгляду заяви. Таким чином в ІНФОРМАЦІЯ_3 було відкрито два розділи на два окремі самостійні об`єкти. 19.12.2014 року до реєстраційної служби надійшла заява про внесення змін на виконання рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 24.02.2011 року, про зміну адресу об`єкту нерухомого майна з АДРЕСА_4 . Таким чином в ІНФОРМАЦІЯ_3 утворились два об`єкти нерухомого майна з ідентичною адресою. Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення на підставі поданих заявником документів, відповідальність за подані документи та їх зміст несе заявник. Таким чином встановлено, що державним реєстратором ОСОБА_6 , внесені відомості про право власності на об`єкт нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_5 , саме на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.07.2014 року, справа №175/2612/14-ц, провадження №2/175/986/14, хоча на той час вказаний об`єкт нерухомого майна на праві приватної власності належав ОСОБА_7 . На підставі вищевикладеного та виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, а також встановлення осіб причетних до скоєння злочину, проведення почеркознавчої та техніко-криміналістичної експертизи у даному провадженні необхідно провести тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю вилучення оригіналів документів цивільної справи №175/2612/14-ц від 18.07.2014, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий вважає неможливим іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вищевказаних документів.

Заслухавши слідчого ОСОБА_3 та дослідивши додані до клопотання документи, суд дійшов висновку про те, що докумети, на які вказує слідчий, самі по собі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відомості, що містяться в цих документах, можливо використати як доказ, і іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів неможливо, а вилучення зазначених документів необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309, 477 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Надати старшому слідчому СВ АНД ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області капітану поліціїОСОБА_3 право тимчасового доступу з можливістю ознайомлення та вилучення належним чином завірених копій документів із цивільної справи №175/2612/14-ц від 18.07.2014, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати (забезпечити) тимчасовий доступ слідчому ОСОБА_3 до зазначених документів та надати йому можливість їх вилучити.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.

Згідно ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів

Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя:

31.05.2016