Справа № 680/709/16-к
№ 1-кс/680/125/16
УХВАЛА
"26" вересня 2016 р.смт. Нова Ушиця

Слідчий суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо повернення тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження №0000354 від 08 грудня 2014 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України ,

встановив:
01 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою зазначивши, що у провадженні начальника СВ Новоушицького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 08 грудня 2014 року до ЄРДР за № 0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW 725, д.н.з. НОМЕР_1 .

Автомобіль було вилучено під час огляду місця події 08.12.2014 року за його згоди, про що свідчить написана ним заява та поміщено на територію Новоушицького ВП Дунаєвецького ВП ГУНП України в Хмельницькій області.

26 серпня 2016 року він звернувся до слідчого з клопотанням про повернення його автомобіля, однак постановою від 26.08.2016 року у задоволені клопотання начальником СВ відмовлено через не підтвердження факту володіння транспортним засобом.

Вважає зазначену вище постанову незаконною, оскільки відповідно до п.1.6 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власниками транспортних засобів є, зокрема, фізичні особи, які відповідно до законів України правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Крім того зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Арешт на значений автомобіль не накладався, він не перебуває у розшуку та не є об`єктом підробки.

Просив зобов`язати начальника СВ ОСОБА_3 повернути йому автомобільBMW 725, д.н.з. НОМЕР_1 , який на даний час знаходиться на території Новоушицькогорайвідділення поліції, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, від 08 грудня 2014 року за № 0000354, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

.

У судовому засіданні ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав викладених у ній.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, вказав на відсутність підстав для її задоволення та передачі автомобіля скаржнику, оскільки останній не є його володільцем.

Заслухавши скаржника та слідчого, вивчивши скаргу та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким, зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

З поданої скарги та матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2014 року працівниками ВДАІ по обслуговуванню Новоушицького району на 99км. +500 м. автодороги «Гуків-Дунаївці-Могилів-Подільський» був зупинений автомобіль BMW 725, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 08 грудня 2014 року органом досудового розслідування внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 по факту виявлення свідоцтва про реєстрацію зазначеного вище транспортного засобу серії НОМЕР_2 з ознаками підробки. Власником автомобіля BMW 725, д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до реєстраційного свідоцтва, являється ОганесянОвікПаргевович, житель АДРЕСА_1 .

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння.

Відповідно до ч.1 ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.Частиною 3 цієї статті встановлено презумпцію правомірності фактичного володіння, яке вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Згідно з п.1.6 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Пунктом 1.6 Правил дорожнього руху передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

З пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні вбачається, що він придбав автомобіль та правомірно його експлуатував, тому вважає себе володільцем даного майна.

Згідно з п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів`документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

- договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;

- укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на

транспортний засіб;

- нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

- договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності);

- договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання повноваженою особою та скріплені печаткою (за її наявності),

- у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;

-свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або

консульською установою, чи їх дублікати;

- рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті

власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими

управляти таким майном;

- рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність

чи з комунальної власності в державну власність;

- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

- довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

- акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

-митна декларація;

-договір фінансового лізингу;

-акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби.

Пунктом 6 Порядку також передбачено, що за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами,сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

В документах доданих до скарги та матеріалах кримінального провадження, досліджених судом, відсутні будь-які законні підстави виникнення ОСОБА_4 права власності, володіння та/чи користування автомобілем BMW 725, д.н. НОМЕР_1 , оскільки поняття правомірність керування транспортним засобом та правомірність володіння та/чи користування ним не є тотожними. Правомірність керування транспортним засобом передбачена п. 2.1. Правил дорожнього руху України, яка передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, однак, жодним чином, не є правовою підставою набуття права володіння та /чи користування транспортним засобом.
Згідно з п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України .

Відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, чи прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.

Постановою слідчого автомобіль BMW 725, д.н.з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом і вирішено його долю - він залишеній на зберіганні на майданчику тимчасового утримання.

Стаття 100 КПК України регламентує питання пов`язані з вирішенням долі речових доказів і нею не передбачено вирішення питання про речові докази, шляхом розгляду клопотання слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

Стаття 169 КПК України містить вичерпний перелік підстав припинення тимчасового вилучення майна, а відповідно досягнення бажаних заявником процесуальних наслідків на підставі заяви особи щодо транспортного засобу, який визнаний речовим доказом, - вказаною нормою не передбачено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
У задоволені ОСОБА_5 про зобов`язання начальника СВ Новоушицького відділення поліції Дунаєвецького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 передати йому на відповідальне зберігання автомобіль BMW 725, д.н.з. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом в кримінальному проваджені за №0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1