ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1420/16-к

04 листопада 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта середня, непрацюючого, раніше судимого, останній раз 19.02.2016 р. Костопільським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив майновий злочин.

Так, 24 лютого 2016 року, близько 14 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства гр. ОСОБА_5 , що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , де таємно, з корисливих спонукань, шляхом проникнення всередину приміщення, викрав гроші в сумі 1550 гривень, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 25.02.2016 року близько 11 год. виявила зникнення грошей в сумі 1550 гривень, які зберігала в своєму будинку, зокрема в тумбочці. У вчиненні даної крадіжки потерпіла відразу запідозрила свого сусіда ОСОБА_4 , який напередодні заходив до неї додому. Також пояснила, що на даний час гроші їй не повернуто у зв`язку з чим притензії матеріального характеру до обвинуваченого має. Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 під час розгляду кримінального провадження не заявлявся.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 вчинив повторно крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, а саме: 24.02.2016 року - у громадянки ОСОБА_5 грошових коштів в сумі - 1550 грн., тому ці його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, неодноразово судимий, тому призначити міру покарання необхідно в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений ним злочин.

Сукупність досліджених судом обставин свідчить про те, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Враховуючи невідбуте покарання ОСОБА_4 за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 19.02.2016 року, за яким він засуджений за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3(трьох) років 5 місяців позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд частково приєднує невідбуту частину за попереднім вироком .

Оскільки, ОСОБА_4 з 17 жовтня 2016 року утримується у слідчому ізоляторі у зв`язку з етапуванням його з Катеринівської виправної колонії №46, де він відбуває покарання, тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати срок попереднього ув`язнення в строк відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 349, 368, 373,374 КПК України, ст.65, 66, 67, 70, 71, 72, ч.3 ст.185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання - 3 (три) роки 3(три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України та враховуючи те, що ОСОБА_4 не відбув покарання за вироком Костопільського районного суду від 19 лютого 2016 року частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком - 4(чотири) місяці позбавлення волі та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 (сім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 31.03.2016 року.

Зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2016 року по 04 листопада 2016 року у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1