Справа № 282/482/16
Провадження № 1-кп/282/57/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

В складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі судових засідань : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого : ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

потерпілої : ОСОБА_7

представника служби у справах дітей : ОСОБА_8

представник Любарського ВП Бердичівського

ВП ГУНП у Житомирській області: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Любар обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000053 від 23.02.2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, учня ліцею №44 м. Вінниця, раніше судимого 01.02.2016 року Любарським районним судом за ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 186, ст.ст. 70,75,104, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців; 05.02.2016 року Любарським районним судом за ч.2 ст. 186, ст.ст. 75,104,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи судимим за вчинення майнових злочинів (грабежів і крадіжок) та звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив повторний умисний злочин.

Так, 23 лютого 2016 року о 10 годині 43 хвилини неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату №А0500031, що відноситься до ПАТ «Територіально відокремленого безбалансового відділення №10005/043 філії- Житомирського обласного управління АТ «Державний Ощадний банк України» та розташований по вулиці Незалежності, 38 в смт. Любар Житомирської області, маючи попередню усну домовленість із ОСОБА_10 про те, що допоможе останньому зняти із платіжної (пенсійної) картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 власником якої являється ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 500 гривень, узяв у ОСОБА_10 вказану банківську картку та з метою зняття готівки вставив її у банкомат.

Водночас, маючи умисел на викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_10 , не приховуючи від останнього свого наміру заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, з вищевказаної банківської картки № НОМЕР_1 зняв готівку в сумі 850 гривень, з яких 500 гривень разом із карткою віддав ОСОБА_10 , а 350 гривень відкрито поклав у кишеню своїх штанів, ігноруючи при цьому волю ОСОБА_10 , який просив віддати йому вказані гроші.

Забравши викрадені грошові кошти з собою, неповнолітній ОСОБА_4 швидко пішов по вул. Незалежності в напрямку Любарської гімназії №1, а ОСОБА_10 намагався наздогнати ОСОБА_4 з метою припинення його протиправних дій.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 частиною викрадених грошових коштів розпорядився на власний розсуд, а решта - були вилучені у нього 23.02.2016 року у службовому кабінеті Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області.

Враховуючи викладене, даним грабежем потерпілій ОСОБА_7 заподіяно матеріальної шкоди на суму 350 гривень.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та вказав, що 23 лютого 2016 року біля 10.00 годин він зустрів Вітю, вони пішли за школу до туалету там покурили, потім пішли з ним знімати гроші, він знімав гроші в банкоматі в будинку культури і пішли в магазин «Острів продуктів», купили сигарети, пішли за будинок культури після чого він забрав в Віті гроші в сумі 100 грн. і пішов до школи. Карточка була Віті, він не знав чия вона.

Готівку він знімав, бо його попросив ОСОБА_11 . Він не пам`ятає хто вводив код, спочатку зняли 50 грн., які він забрав і поклав до кишені. Далі він ввів пін-код і зняв 200 грн. і теж поклав собі до кишені, потім гроші зняв ОСОБА_11 . ОСОБА_12 знаходився біля нього і попросив, щоб я віддав гроші, але я сказав, що віддам пізніше. Собі положив до кишені десь 250 грн. Він три рази просив віддати гроші, але я не віддав. ОСОБА_13 казав, що це гроші потерпілої. Скільки заплатив за цигарки не пам`ятає. Потратив 30 грн., а решту віддав поліції. Розуміє, що він вчинив тяжкий злочин та усвідомлює що він робив. Його не примушували знімати гроші.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що його син пішов хибним шляхом у своєму житті, коли почав мати стосунки зі старшими від нього хлопцями, які і втягували його у різні неприємні ситуації. Вплив на сина не має. Заявляв клопотання про виклик інших свідків однак згодом зняв своє клопотання.

ОСОБА_14 , вчитель Любарської Гімназії №1 класний керівник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що не виправдовує останнього, дивує, що він зустрів такого хлопця, який довірив йому чужу карточку. Школу не відвідував, не хотів до неї ходити, тому були змушені просити працівників поліції щоб ОСОБА_4 привели для здачі іспитів. Він перебував на обліку і з ним проводились постійні бесіди. Вона навіть вела зошит де він ставив свій підпис за проведену бесіду. Він слухав, що йому кажуть але не сприймав це, вчительському та батьківському впливу не піддавався. Коли був молодший був слухняніший, а коли став старший казав,що батька не боїться.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона дала свою пенсійну картку та пін-код до неї сину ОСОБА_15 , щоб він поїхав в смт. Любар і зняв кошти з неї. Вона знає, що обвинувачений знімав гроші з її картки, бо про це їй сказали працівники поліції. Коли працівники поліції віддали їй картку на її рахунку було 400 грн., а син привіз 800 грн. в поліції віддали 370 грн. Син звернувся в поліцію, бо обвинувачений не хотів віддавати йому зняті гроші. Ніяких претензій до обвинуваченого зараз не має.

Представник Любарської РДА у справах неповнолітніх ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що протягом літа з ОСОБА_4 не вдалося поспілкуватися тому, що він був постійно відсутній за місцем проживання. Умови для проживання є як у його батька так і у бабусі, однак він не хоче жити з ними. На контакт йде не охоче. Батько впливу на нього не має, стоїть на обліку та з ним проводиться профілактична робота. Йому бракує виховання, кишенькових грошей у нього немає. До школи він не ходив або тікав з уроків. Хоче свободи.

Представник Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 пояснив, що був дуже короткий період часу коли ОСОБА_4 намагався навчатися, але це було недовго, почав вчиняти злочини. Знає, що батько давав йому кишенькові гроші у межах своїх можливостей. Проводилися з ним бесіди у службовому кабінеті або у нього вдома два рази в тиждень. Слухав, але не реагував та не сприймав сказаного. Причинами такої його поведінки є спосіб життя не по можливостям, а по потребам.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що взимку 23 числа, місяця не пам`ятає 2016 року він приїхав з с. Бичева в смт. Любар, щоб зняти з карткового рахунку кошти бо попросила мати. Коло магазину «Наш Край» зустрів ОСОБА_16 і дав йому картку, щоб він зняв гроші, бо сам не вмів. Разом пішли до «ПриватБанку», однак там біля банкомату була велика черга людей і вони пішли до банкомату, який знаходиться в приміщенні Любарського будинку культури. Також дав і сказав пін-код від карточки. Гроші знімали декілька раз. З початку знімав обвинувачений 50 грн., які він же ж і забрав собі та поклав до кишені, потім зняв ще 500 грн. собі забрав 300 грн., а йому віддав 200 грн. Потім за будинком культури ОСОБА_17 сказав щоб я йому дав ще 100 грн. Тоді пішли в магазин, де купили три пачки сигарет. Потім він пішов в школу, а я пішов за ним щоб забрати гроші, йшов ззаду нього і коли дійшов до «ПриватБанку», то побачив міліціонера і повідомив йому, що обвинувачений зняв та забрав у нього гроші. Прийшовши з міліціонером до школи, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_17 і казав щоб той віддав гроші, на що останній відповів відмовою. Потім вони втрьох пішли до відділу поліції, де він написав заяву про скоєння злочину. Мама казала, що на карточці знаходилось близько 1600 грн. та просила їх зняти. До цього часу він гроші з банкомату не знімав, а просив людей, щоб зняли йому. ОСОБА_18 знаходився поряд з ОСОБА_17 і бачив як він знімав кошти і клав їх до кишені просив віддати їх, але він не віддавав.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором в Любарському відділі поліції і в лютому числа не пам`ятає 2016 року він проходив біля «ПриватБанку» і до нього підійшов ОСОБА_13 та повідомив, що у нього вкрав гроші ОСОБА_20 . Вони прийшли до школи де ОСОБА_21 показав на ОСОБА_17 і вказав що це зробив він. Біля «ПриватБанку він проходив разом із старшим інспектором Любарського ВП Замулою. ОСОБА_13 називав суму грошей, але яку точно не пам`ятає.

Крім визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується показами свідків та оголошеними в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження з якими обвинувачений, його законний представник та захисник погодилися, заперечень, зауважень до оголошених матеріалів не заявляли.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке виразилося у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Суд враховує, що ОСОБА_4 визнав свою вину, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, а також те, що вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення від покарання, що обтяжує його покарання.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення грабежів та крадіжок, на шлях виправлення не став і даний злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення за вироками Любарського районного суду Житомирської області від 01.02.2016 року та від 05.02.2016 року, а тому призначає його в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, то суд на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим злочином частково приєднує йому невідбуту частину покарання за вироками Любарського районного суду Житомирської області від 01.02.2016 року та від 05.02.2016 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк перебування під вартою згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту взяття під варту.

Речові докази по справі: грошові кошти в сумі 270 гривень, платіжна (пенсійна) картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , передані на зберігання їх власнику ОСОБА_7 - повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Любарський районний суд Житомирської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1