Справа №560/596/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження №0000026 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, з подальшою зміною обсягу обвинувачення на ч.1 ст.368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 грудня 2015 року близько 13 год. 27 хв. обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи при виконанні службових обов`язків старшого державного інспектора митного поста "Удрицьк" Рівненської митниці Державної фіскальної служби України в Рівненській області, будучи службовою особою, здійснюючи митний контроль та митне оформлення переміщуваного на митну територію України товарів пасажирами поїзду сполученням м.Горинь Республіки Білорусь - м.Здолбунів Рівненської області України, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби та посадової інструкції, яка затверджена начальником Рівненської митниці Державної фіскальної служби України 02 грудня 2014 року, перебуваючи в тамбурі поїзда, який знаходився на залізничній станції в с.Удрицьк Дубровицького району Рівненської області, із метою незаконного збагачення, вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 400 грн. за безперешкодне ввезення із Республіки Білорусь на територію України (не внесення до митної декларації) товарів для власного споживання (5 ящиків із побутовою хімією), які перевозив ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_5 18 грудня 2015 року близько 13 год. 30 хв. перебуваючи при виконанні службових обов`язків старшого державного інспектора митного поста "Удрицьк" Рівненської митниці Державної фіскальної служби України в Рівненській області, будучи службовою особою, здійснюючи митний контроль та митне оформлення переміщуваного на митну територію України товарів пасажирами поїзду сполученням м.Горинь Республіки Білорусь - м.Здолбунів Рівненської області України, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби та посадової інструкції, яка затверджена начальником Рівненської митниці Державної фіскальної служби України 02 грудня 2014 року, перебуваючи в тамбурі поїзда, який знаходився на залізничній станції в с.Удрицьк Дубровицького району Рівненської області, із метою незаконного збагачення, вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 700 грн. за безперешкодне ввезення із Республіки Білорусь на територію України (не внесення до митної декларації) товарів для власного споживання (6 ящиків із побутовою хімією), які перевозив ОСОБА_6 .

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

Однак, в результаті судового розгляду прокурор дійшов до переконання, що необхідно змінити обсяг обвинувачення, оскільки було встановлено нові фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні кваліфікуючі ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, як вимагання неправомірної вигоди та отримання неправомірної вигоди повторно, а тому його дії слід перекваліфікувати із ч.3 ст.368 КК України на ч.1 ст.368 КК України.

У зв`язку із встановленими вище обставинами, прокурором було складено новий обвинувальний акт, затверджений 01 листопада 2016 року, в якому сформульовано змінений обсяг обвинувачення та викладено обґрунтування прийнятого рішення.

Отже, згідно обвинувального акту із зміненим обсягом обвинуваченням, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що близько 13 год. 27 хв. 12 грудня 2015 року та 13 год. 30 хв. 18 грудня 2015 року, маючи єдиний умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 за безперешкодне переміщення ним товарів побутової хімії на територію України, перебуваючи при виконанні службових обов`язків старшого державного інспектора митного поста "Удрицьк" Рівненської митниці Державної фіскальної служби України в Рівненській області, будучи службовою особою, здійснюючи митний контроль та митне оформлення переміщуваного на митну територію України товарів пасажирами поїзду сполученням м.Горинь Республіки Білорусь - м.Здолбунів Рівненської області України, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби та посадової інструкції, перебуваючи в тамбурі поїзда, який знаходився на залізничній станції в с.Удрицьк Дубровицького району Рівненської області, із метою незаконного збагачення, отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 1100 грн. за безперешкодне ввезення із Республіки Білорусь на територію України товарів для власного споживання (11 ящиків із побутовою хімією), які перевозив ОСОБА_6 .

Вказані дії, після зміни обвинувачення, кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України, так як ОСОБА_5 вчинив одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

01 листопада 2016 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000026 та ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.368 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 25500 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень) з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 (два) роки та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ньому міру покарання та інші передбачені угодою заходи. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.368 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 01 листопада 2016 року про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01 листопада 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 25500 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень) з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 (два) роки.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази:

- грошові кошти на загальну суму 350 грн., а саме: купюру номіналом 100 гривень ЕЮ9631800, купюру номіналом 100 гривень МЗ7627999, купюру номіналом 50 гривень ПА9286701, купюру номіналом 50 гривень ДП7377468, купюру номіналом 50 гривень ТБ8248309 - конфіскувати;

- лазерний диск DVD-R №13/433 від 17.12.2015 року, лазерний диск DVD-R №13/440 від 23.12.2015 року - залишити при матеріалах наглядового провадження у військовій прокуратурі Рівненського гарнізону.

Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 491,04 грн. (чотириста дев`яносто одна гривня 04 копійки) - за проведення судово-технічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду ОСОБА_1