Справа № 369/3257/16-к
Провадження № 1-кс/369/736/16
У Х В А Л А

Іменем України

13.04.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність слідчого.
Свої вимоги мотивував тим, що 24.09.2016 року ним через канцелярію СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області до слідчого ОСОБА_5 подано клопотаня про повідомлення підозри ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Станом на 05.04.2016 року адвокат ОСОБА_4 на своє клопотання офіційну відповідь у передбачений процесуальним законодавством спосіб так і не отримав, однак, слідчим ОСОБА_5 на прохання адвоката надав йому електронну фотокопію постанови про відмову у задоволенні клопотання від 25.09.2015 року та електрону фотокопію листа. ОСОБА_4 не погоджується з даною постановою, тому просив суд скасувати постанову слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 25.09.2015 року про відмову в задоволенні клопотання; визнати бездіяльність слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 щодо виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000401; зобов`язати слідчого виконати необхідні процесуальні дії для забезпечення виконання дотримання розумних строків та принципу публічності, повідомити про підозру винним особам.
ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити скаргу в повному обсязі, скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого виконати необхідні процесуальні дії для забезпечення виконання дотримання розумних строків та принципу публічності, повідомити про підозру винним особам.
Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, заперечував проти задоволення скарги.

Слідчий суддя заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, прокурора, перевіривши матеріали скарги долучені до неї матеріали, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 25.09.2015 року прийнято постанову про відмову в задоволенні клопотання.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Вказані дії та порядок їх проведення визначені главою 20 КПК України.
З урахуванням наведеного, повідомлення про підозру не відноситься до слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Главою 22 КПК України передбачені випадки повідомлення про підозру, вимоги до повідомлення про підозру та порядок її вручення.
Відповідно до вимог ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до норм кримінального процесуального закону оголошення підозри входить до компетенції слідчого чи прокурора і строки оголошення підозри не передбачені.
Як вбачається з наданих слідчому судді документів, клопотання ОСОБА_4 було розглянуто слідчим у строки, передбачені ст. 220 КПК України, і за результатами його розгляду, слідчим було винесено відповідну постанову про відмову у задоволенні клопотання про винесення підозри.
З огляду на зазначені вище положення КПК України, сама по собі постанова про відмову у задоволенні клопотання не може бути предметом оскарження слідчому судді, оскільки повідомлення про підозру входить до компетенції слідчого або прокурора і КПК України не передбачено строків для її винесення.
Враховуючи, що за змістом кримінально-процесуального закону лише слідчий та/або прокурор вправі надавати оцінку достатності (чи недостатності) доказів для оголошення особі підозри у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), а також з урахуванням того, що повідомлення про підозру не відноситься до слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 307, ч. 3 ст. 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1