Ухвала іменем україни 31 жовтня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , яка брала участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2016 року стосовно ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а:

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор звернулася до суду з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам ст. 427 КПК, а тому ухвалою колегії суддів ВССУ від 29 вересня 2016 року її було залишено без руху та надано семиденний строк на усунення недоліків.

Зазначена ухвала ВССУ надійшла до прокуратури 11 жовтня 2016 року.

18 жовтня 2016 року в межах встановленого строку прокурор повторно звернулася до суду з касаційною скаргою, однак, як вбачається з її змісту, вимог ст. 427 КПК не дотрималася та не усунула недоліки, зазначені в ухвалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав потрібно керуватися статтями 412414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому в ч. 2 ст. 412 КПК наведено перелік порушень цього Кодексу, за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.

Частиною 1 ст. 414 КПК передбачено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом і розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Прокурором не дотримано вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК. Посилаючись на істотні порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону і на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок м`якості, прокурор у касаційній скарзі не навела обґрунтування своїх вимог щодо необхідності скасування оскаржуваного рішення із вказаних підстав відповідно до статей 412, 414 КПК, не зазначила, у чому конкретно полягає явна несправедливість призначеного ОСОБА_5 покарання з урахуванням положень ст. 414 КПК, а також не послалася на жодну з підстав, передбачених ч. 2 ст. 412 цього Кодексу. Натомість вона вказує на порушення, допущені судом першої інстанції, рішення якого у касаційній скарзі не оскаржує.
Крім того, прокурор не зазначила, чи заявлялися стороною обвинувачення клопотання, які всупереч ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний суд безпідставно не задовольнив.

Оскільки прокурор не усунула усі викладені в ухвалі суду недоліки в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Повернути прокуророві ОСОБА_4 її касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2016 року стосовно ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3