Справа № 746/41/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2016 року Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Срібне кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Прилуки Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, має на утриманні 2-є неповнолітніх дітей, освіта неповна середня, не судимого в порядку ст.89 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2016 року в близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , на грунті неприязних відносин, які склалися між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_5 , сівши на неї зверху почав наносити удари кулаками по голові, в область грудної клітки, після чого ОСОБА_4 наніс декілька ударів ногою по лівому стегну потерпілої. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 втратила свідомість.

Згідно висновку експерта №40 від 27.01.2016 року вбачається, що у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: закритий скалковий перелом кісток носа, синці на верхній та нижній повіках лівого ока. Тілесні ушкодження у вигляді закритого скалкового перелому кісток носа відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3, 4.6.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній та нижній повіках лівого ока відповідно до п.2.3.1а, 2.3.2б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я…»

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєному злочині визнав повністю та підтвердив всі обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому.

В зв"язку із визнанням своєї вини обвинуваченим у скоєному злочині і відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ст.349 ч.3 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи докази по справі і даючи їм оцінку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України органами досудового слідства кваліфіковані вірно, оскільки він умисно наніс потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а він законом віднесений до злочину невеликої тяжкості. Від скоєного злочину не настало тяжких наслідків. Обвинувачений, як особа, по місцю проживання характеризується позитивно, працездатний, але ніде не працює, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Матеріали кримінальної справи не містять в собі даних про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності. На обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебуває. Не судимий в порядку ст.89 КК України.

Як пом"якшуючі обставини суд враховує те, що обвинувачений щиросердно розкаявся в скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом"якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст.125 ч.2 КК України - у виді штрафу на користь держави у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, так як таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішеня судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження також мають отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1