Справа № 1-78/11 Провадження №11-кп/773/435/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: зарахування строку попереднього увязненняДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційні скарги заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 та засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2016 року щодо засудженої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 року ОСОБА_8 засуджена за ст.ст.149 ч.3; 28 ч.3, 301 ч.3; 209 ч.2 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю терміном на 3 роки, з конфіскацією порнографічних предметів відеопродукції, матеріальних носіїв комп`ютерних програм, засобів їх виготовлення, розповсюдження і документування та з конфіскацією всього належного їй майна в дохід держави.

Постановлено строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_8 обчислювати з часу затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час термін перебування під вартою з 10.02 до 17.02.2010 року включно.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 20.08.2013 року вирок Луцького міськрайонного суду від 18.11.2011 року щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2014 року вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.11.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 20.08.2013 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного засудженій покарання змінено. Призначено їй покарання за ч.3 ст.149; ч.2 ст.209; ст.69; ч.3 ст.28 ч.3 ст.301; ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з позбавленням права займатись підприємницькою діяльністю строком на 3 роки, з конфіскацією порнографічних предметів відеопродукції, матеріальних носіїв комп`ютерних програм, засобів їх виготовлення, розповсюдження і демонстрування, та з конфіскацією ? частини майна, яке є її власністю.

14.04.2016 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання від засудженої ОСОБА_8 про зарахування їй строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з 02.09.2014 року по даний час.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2016 року клопотання ОСОБА_8 задоволено частково, зараховано в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення із 10.02 по 17.02.2010 року включно; з 02.09.2014 року по 01.10.2014 року включно; з 23.10.2014 року по 25.03.2015 року включно; з 14.12.2015 року до набрання даною ухвалою законної сили, у співвідношенні: одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі. В задоволенні решти клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити ухвалу суду, зарахувавши засудженій ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 10.02 по 17.02.2010 року включно, з 02.09. по 01.10.2014 року включно, з 12.11.2014 року по 25.03.2015 року включно та з 22.12.2015 року по 08.06.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Посилається на те, що судом, всупереч вимогам ст.72 КК України, зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 14.12.2015 року, тобто з дати подання клопотання, до набрання даною ухвалою законної сили. Разом з тим, засудженій необхідно було зарахувати період перебування під вартою в Луцькому СІЗО з 22.12.2015 року по 08.06.2016 року, тобто до набрання законної сили ухвали Апеляційного суду Волинської області щодо вирішення долі речових доказів.

Також зараховано судом термін з 23.10.2014 по 25.03.2015, проте необхідно зарахувати період з моменту прийняття рішення за результатом розгляду клопотання про включення їй терміну покарання строку перебування під вартою на протязі 7 діб в лютому 2011 року та про влаштування її неповнолітнього сина на час відбуття нею покарання, до набрання ухвалою законної сили, тобто з 12.11.2014 року по 25.03.2015.

В своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджена ОСОБА_8 просить ухвалу суду змінити, зарахувавши їй строк попереднього ув`язнення періоди перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 1 жовтня 2014 року по 23 жовтня 2014 року, а також з 26 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року. Стверджує, що вона перебувала в СІЗО під вартою на підставі постанови суду, а тому останній період повинен бути зарахований їй у попереднє ув`язнення та перерахований у співвідношенні, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали суду і доводи апеляцій, пояснення ОСОБА_10 та її захисника, які подану апеляцію та доповнення підтримали і просили їх задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення, пояснення прокурора, який підтримував апеляційну скаргу заступника прокурора області та заперечував апеляцію засудженої, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, а апеляція прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції в частині зарахування ОСОБА_8 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 10.02.2010 року по 17.02.2010 року, а також з 02.09.2014 року по 01.10.2014 року, в апеляційних скаргах засудженої та прокурора не оспорюється, тому апеляційним судом відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряється.
Згідно з ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як передбачено вимогами ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.
Дані вимоги Закону місцевим судом в повному обсязі не були враховані під час ухвалення судового рішення.

Зокрема, зарахування ОСОБА_8 в строк основного покарання термін її попереднього ув`язнення з 23.10.2014 по 25.03.2015 року, а також з 14.12.2015 року до набрання оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції законної сили, на думку апеляційного суду, є передчасним.
Вимогами ч.2 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
З аналізу даної норми Закону вбачається, що суд апеляційної інстанції не вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим погіршується становище особи.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить замість зарахування ОСОБА_8 місцевим судом в строк основного покарання терміни попереднього ув`язнення з 23.10.2014 року по 25.03.2015 року включно та з 14.12.2015 року до набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили, зарахувати їй терміни попереднього ув`язнення з 12.11.2014 року по 25.03.2015 року включно, а також з 22.12.2015 року по 08 червня 2016 року включно.

А тому з врахуванням приписів ч.2 ст.404 КПК України, апеляційні вимоги прокурора підлягають до задоволення.
З матеріалів провадження вбачається, що до набрання вироком щодо ОСОБА_8 законної сили, остання утримувалась під вартою з 10.02. по 17.02.2010 року.
Після набрання вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області щодо ОСОБА_8 законної сили, засуджену було взято під варту 02.09.2014 року на виконання вироку суду.
Отже, тримання ОСОБА_8 під вартою з 02.09.2014 року не є попереднім ув`язненням згідно положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Що ж стосується доводів засудженої в її апеляційній скарзі про зарахування періодів попереднього ув`язнення з 1 жовтня 2014 року по 23 жовтня 2014 року, а також з 26 березня 2015 року по 14 грудня 2015 року, то дані доводи не заслуговують на увагу.

Перебування ОСОБА_8 в слідчому ізоляторі у зазначені періоди, для вирішення питань пов`язаних із виконанням вироку, не є безумовною підставою для зарахування даних строків у попереднє ув`язнення, оскільки вони не є попереднім ув`язненням на підставі вимог ч.5 ст.72 КК України.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає до повного задоволення, а апеляційна скарга засудженої до задоволення не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, ст.72 КК України, Законом України «Про попереднє ув`язнення» апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Ухвалу суду в частині зарахування ОСОБА_8 в строк основного покарання термін попереднього ув`язнення з 10.02. по 17.02.2010 року включно та з 02.09.2014 року по 01.10.2014 року включно, у співвідношенні, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі, залишити без зміни.

Замість зарахування засудженій судом першої інстанції в строк основного покарання терміни попереднього ув`язнення з 23.10.2014 року по 25.03.2015 року включно та з 14.12.2015 року до набрання ухвалою суду першої інстанції законної сили, зарахувати ОСОБА_8 терміни попереднього ув`язнення з 12.11.2014 року по 25.03.2015 року включно, а також з 22.12.2015 року по 08 червня 2016 року включно, у співвідношенні, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

В решті ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Головуючий:
Судді: