АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року ОСОБА_6 повернуто її скаргу на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга подана після закінчення строку, перебаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа, яка її подала, питання про поновлення цього строку не порушила.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №000511, повернути тимчасово вилучене під час обшуку, який проводився 21 вересня 2015 року, майно, що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За доводами адвоката ОСОБА_5 слідчий суддя безпідставно повернув скаргу, оскільки 19.04.2016 ОСОБА_6 подала слідчому заяву про повернення їй грошових коштів, вилучених під обшуку 21.09.2015, і ця заява на час звернення зі скаргою не була розглянута, а тому, на переконання апелянта, оскаржена бездіяльність слідчого виникла після подачі ОСОБА_6 заяви про повернення грошових коштів і продовжує тривати на даний час.

Крім того, за твердженням апелянта своє рішення про повернення скарги слідчий суддя належним чином не обґрунтував, а лише констатував висновок про пропуск строку оскарження бездіяльності, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження за скаргою, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження №1-кс/761/12139/2016, ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000511, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. У скарзі зазначила, що 21 вересня 2015 року на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 вересня 2015 року у межах даного кримінального провадження було проведено обшук в індивідуальному сейфі № НОМЕР_1 , що розташований у сховищі індивідуальних сейфів у приміщенні Дарницького відділення ПАТ «Укрсоцбанк», який орендував її чоловік. Стверджуючи, що за результатами проведеного обшуку, крім іншого, було вилучено грошові кошти в розмірі 66500 доларів США, 4500 євро та 20000 гривень, що належать їй та її матері ОСОБА_7 , просила зобов`язати слідчого повернути вказані кошти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

При цьому відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту такої бездіяльності.

Згідно вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої було вилучено.

Як вбачається з матеріалів скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , вилучення майна під час обшуку відбулось 21 травня 2015 року.

Разом з тим, скаргу слідчому судді ОСОБА_6 подала 27 травня 2016 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і при цьому питання про поновлення цього строку не порушувала.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин слідчий суддя відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України прийшов до обґрунтованого висновку про повернення скарги ОСОБА_6 як такої, що подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та за відсутності порушеного питання про поновлення цього строку.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що 19 квітня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до слідчого із заявою про повернення вилучених під час обшуку коштів, і така заяава слідчим не була вирішена, а тому оскаржена бездіяльність виникла після подачі вказаної заяви та триває на даний час, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки початок строку оскарження бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, конкретно визначено ч. 1 ст. 304 КПК України, і він не пов`язаний з невирішенням слідчим заяви про повернення майна. Більше того, як вбачається з долучених до апеляційної скарги пояснень ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_5 , про вилучення під час обшуку працівниками міліції грошових коштів з індивідуального сейфу № НОМЕР_1 , в якому вона зберігала заощадження, їй стало відомо у грудні 2015 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернув скаргу ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року, якою ОСОБА_6 повернуто її скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3