№ 204/4362/15-к
№ 1-кп/204/313/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинувачених ОСОБА_4
захисника потерпілих ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002315 за обвинуваченням:
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 263 ч.1, 353 ч.1 КК України;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_2 ; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 353 ч.1 КК України;
- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта неповна вища, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 353 ч.1 КК України;
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_11 , в невстановлений час, вступив в злочинну змову з обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також іншими не встановленими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), з метою вчинення злочинів пов`язаних з вимаганням грошових коштів у громадян. Згідно розробленого учасниками злочинної групи плану та розподілу ролей, невстановлені особи за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет» на сайтах знайомств розміщували об`яви від імені молодих дівчат з пропозицією знайомства та підшукували чоловіків, яким в подальшому пропонували зустріч в межах міста Дніпропетровська. Під час зустрічі чоловіків та дівчат, учасники злочинної групи використовуючи надуманий привід, представляючись працівниками правоохоронних органів, звинувачували чоловіків в тому, що дівчина не досягла 15 річного віку та звинувачували останнього в розбещенні малолітніх. В подальшому використовуючи вказаний привід вимагали від чоловіків передачу їм грошових коштів.
Так, приблизно в лютому 2014 року невстановлені особи, розмістили в розділі знайомств Інтернет сайту «Mail.ru» анкету з даними дівчини на ім`я « ОСОБА_14 ». 14.02.2014 року потерпілий ОСОБА_9 , з метою знайомства вів переписку з останньою в процесі якої домовились про зустріч за адресою: АДРЕСА_4 .
14.02.2014 року близько 15.00 години, ОСОБА_9 прибув за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, 137, та спілкуючись по мобільному телефону став очікувати не встановлену особу жіночої статі. В той же час, ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та іншими невстановленими учасниками злочинної групи, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів підійшли до потерпілого ОСОБА_9 , представились працівниками правоохоронного органу, запропонували ОСОБА_9 сісти до автомобіля. Знаходячись в автомобілі ОСОБА_11 та інші співучасники правопорушення, із застосуванням образ, погроз застосування насильства, звинуватили ОСОБА_9 в розбещенні неповнолітніх, після чого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інша не встановлена особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, висунули потерпілому вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 20 000 гривень.
Знаходячись під погрозою застосування фізичного насильства, потерпілий вимушено погодився передати грошові кошти. В той же день, близько 16.00 години ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, на автомобілі приїхали за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_9 у свого знайомого зайняв грошові кошти в сумі 20 000 гривень та в тому ж місці передав невстановленій особі. Після чого, невстановлена особа, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залишили ОСОБА_9 .
Злочинними діями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлених осіб, потерпілому ОСОБА_9 була заподіяна матеріальна шкода в сумі 20 000 гривень.
Органом досудового розслідування, згідно обвинувального акту встановлено, що приблизно в червні 2014 року невстановлені особи, що діяли за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розмістили в розділі знайомств Інтернет сайту «Мамба» анкету з даними дівчини на ім`я « ОСОБА_15 ». 27.06.2014 року потерпілий ОСОБА_10 з метою знайомства вів переписку з останньою, в процесі якої домовився про зустріч на зупинці «вул. Образцова» по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську.
27.06.2014 року близько 20 години, ОСОБА_10 зустрівся з не встановленою особою жіночої статі на зупинці «вул. Образцова» по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську. В той же час, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи повторно, разом з обвинуваченим ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілого ОСОБА_16 , представились оперативними працівниками правоохоронного органу, запропонували ОСОБА_16 сісти до автомобіля. Знаходячись в автомобілі ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 із застосуванням образ, погроз застосування насильства, висунули потерпілому вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 30 000 гривень.
ОСОБА_16 вимушено погодився 01.07.2014 року передати ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншим невстановленим особам грошові кошти в сумі 30 000 гривень, однак в подальшому від зустрічі з ОСОБА_11 . ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та іншим невстановленим особам відмовився.
Після того, приблизно в третій декаді вересня 2014 року, ОСОБА_17 під приводом допомоги громадській організації в боротьбі з педофілами, не усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_11 направлений на вимагання грошових коштів, розмістив в розділі знайомств Інтернет сайту «Mail.ru» анкету з даними дівчини на ім`я « ОСОБА_18 ». В період часу з 26.09.2014 року по 03.10.2014 року потерпілий ОСОБА_7 з метою знайомства вів переписку з останньою, в процесі якої користувач « ОСОБА_18 » запропонувала останньому зустріч біля продуктового магазину, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, 1.
03.10.2014 року близько 12 години, ОСОБА_7 зустрівся з неповнолітньою ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_6 . В той же час, ОСОБА_11 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом з іншими не встановленими учасникам злочинної групи, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , представились працівниками правоохоронного органу, запропонували ОСОБА_7 сісти до автомобіля, де ОСОБА_11 та інші не встановлені особи, застосовуючи образи, погрози застосування насильства, звинуватили ОСОБА_7 в розбещенні неповнолітніх та в подальшому висунули вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 3 000 доларів США. Знаходячись під погрозою застосування фізичного насильства, потерпілий був змушений погодитись на передачу ОСОБА_11 та іншим невстановленим особам грошових коштів. Отримавши згоду потерпілого на передачу грошових коштів, двоє не встановлених осіб спільників ОСОБА_11 , з метою реалізації їх спільного злочинного умислу по вимаганню грошових коштів, в той же день у вечірній час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_7 , отримали від ОСОБА_7 кошти в сумі 3 000 доларів США, що станом на 03.10.2014 року становило 38 820 гривень.
Злочинними діями ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 38 820 гривень.
Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на вимагання грошових коштів від громадян, приблизно в другій декаді вересня 2014 року, неповнолітній ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_5 , під приводом допомоги громадській організації в боротьбі з педофілами, не усвідомлюючи злочинний умисел ОСОБА_11 , направлений на вимагання грошових коштів, розмістив в розділі знайомств Інтернет сайту «www.dating24.com» анкету з даними дівчини на ім`я « ОСОБА_14 ». В період часу з 15.09.2014 року по 06.10.2014 року потерпілий ОСОБА_6 , з метою знайомства вів переписку з користувачем « ОСОБА_14 », в процесі якої домовився про зустріч за адресою: АДРЕСА_8 .
06.10.2014 року близько 17 години 50 хвилин, ОСОБА_6 зустрівся з неповнолітньою ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_8 . В той же час, ОСОБА_12 діючи повторно, разом ОСОБА_13 , невстановленою особою, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом ОСОБА_11 , який вчинюючи злочин повторно, знаходився поблизу місця скоєння правопорушення, контролював навколишню обстановку, надавав вказівки іншим учасникам правопорушення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, підійшли до потерпілого ОСОБА_6 та запропонували йому сісти в автомобіль. Знаходячись в автомобілі ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інша не встановлена особа із застосуванням образ, погроз застосування насильства, висунули вимогу потерпілому про передачу їм грошових коштів. Знаходячись під погрозою застосування фізичного насильства, потерпілий ОСОБА_6 був змушений погодитись передати грошові кошти. В той же день, близько 19 години, ОСОБА_6 отримав в банкоматі за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Пушкіна 65, зі своєї кредитної карти грошові кошти в сумі 2 500 гривень, які передав ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .
Отримавши грошові кошти ОСОБА_13 , ОСОБА_12 вказали ОСОБА_6 про необхідність в подальшому перерахувати їм грошові кошти на номер рахунку НОМЕР_1 .
07.10.2014 року та 08.10.2014 року, ОСОБА_6 побоюючись за своє життя, перерахував на наданий йому ОСОБА_12 , ОСОБА_13 рахунок грошові кошти в сумі 2 000 гривень, які в подальшому були отримані ОСОБА_11 від ОСОБА_22 , якому не було відомо про злочинний умисел учасників злочинної групи.
Злочинними діями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 та іншою не встановленою особою, потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду в сумі 4500 гривень.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 , маючи намір на придбання та зберігання вибухових речовин, у не встановленому місці придбав корпус осколкової наступальної гранти «РГН», який переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_9 .
11.02.2015 року в період часу з 08 години 10 хвилин до 11 години 45 хвилин, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_9 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , працівники правоохоронних органів виявили та вилучили предмет, який згідно з висновком вибухово-технічної експертизи № 70/26-61, являється спорядженим корпусом осколкової, наступальної гранати «РГН» промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речовин, який ОСОБА_11 незаконно придбав, переніс та зберігав за місцем свого мешкання.
Крім того, приблизно у першій декаді березня 2014 року, невстановлені особи розмістили в розділі знайомств Інтернет сайту «www.dating24.com» анкету з невстановленими даними дівчини. 13.03.2014 року потерпілий ОСОБА_8 , з метою знайомства вів переписку з невстановленою дівчиною, в процесі якої домовився про зустріч за адресою: АДРЕСА_10 .
13.03.2014 року близько о 13 години, потерпілий ОСОБА_8 прибув за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівельників, 27, де спілкуючись по мобільному телефону з невстановленою особою жіночої статі, став на неї очікувати. В той же час, обвинувачений ОСОБА_12 діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, разом з іншими невстановленими учасниками злочинної групи, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , представились оперативними працівниками правоохоронних органів, запропонували потерпілому сісти до свого автомобіля. ОСОБА_12 , знаходячись з іншими особами в автомобілі, діючи умисно, із застосуванням образ, погроз застосування насильства, звинуватили ОСОБА_8 в розбещенні неповнолітніх, після чого ОСОБА_12 та інші не встановлені особи висунули потерпілому вимогу про передачу їм грошових коштів в сумі 4 000 гривень.
Знаходячись під погрозою застосування фізичного насильства, потерпілий був змушений погодитись на передачу грошових коштів. В той же день, близько 14 години, ОСОБА_8 отримав в банкоматі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будівників, 28, зі своєї кредитної карти грошові кошти в сумі 1 000 гривень, після чого направився на своєму автомобілі до ломбарду «Капітал», який розташований навпроти ТЦ «Терра» в районі 12 кварталу у м. Дніпропетровську, де заклав свою золоту прикрасу та отримав грошові кошти у сумі 1 600 гривень. Потім, ОСОБА_8 знаходячись в тому ж місці, дістав всі грошові кошти в сумі 4 000 грн., які знаходились при ньому та залишив їх в автомобілі невстановленої особи, яка отримала грошові кошти. Після чого, невстановлені особи та ОСОБА_12 залишили ОСОБА_8 .
Злочинними діями ОСОБА_12 та невстановлених осіб потерпілому ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода в сумі 4 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, суду пояснив, що займається громадською діяльністю, яка спрямована на соціальну, психологічну та юридичну підтримку малозабезпечених сімей з дітьми. В вересні 2013 року до нього звернувся ОСОБА_23 з проханням скласти заяву до правоохоронних органів про розбещення неповнолітніх. Він же познайомив його з ОСОБА_24 , який займався неформальними зустрічами з педофілами виховного характеру. Обвинувачений відмовився від дій, які були поза межами закону, тільки надавав юридичну підтримку стосовно написання заяв та їх реєстрації в ЄРДР. 14 лютого 2014 року, він дійсно на прохання ОСОБА_25 , приїхав на зустріч з потерпілим ОСОБА_9 на пр. Кірова в м. Дніпропетровську, де були присутні ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та співробітник міліції. Саме останній повідомив потерпілого, що він є працівником міліції і показав ОСОБА_9 переписку з інтернет-сайту та запропонував проїхати до райвідділу. ОСОБА_9 нервував та просив не відвозити його в міліцію. Особисто він не висував жодних вимог та не застосовував ніякого тиску до потерпілого. Разом із працівником міліції потерпілий поїхав у невідомому напрямку. Подальші дії відносно ОСОБА_9 йому не відомі. Стосовно потерпілого ОСОБА_10 пояснив, що був присутній на зустрічі з останнім на прохання ОСОБА_29 . Також там були ОСОБА_30 , ОСОБА_28 і працівник міліції. Він показав потерпілому переписку з неповнолітньою дівчиною, яка містила фото порнографічного характеру, запропонував останньому проїхати разом до міліції. В машині потерпілий намагався виправдатись, він пояснив йому, що таке спілкування з неповнолітніми тягне за собою кримінальну відповідальність, після чого вони розійшлись. Жодних вимог до потерпілого він не заявляв, ніякого тиску не чинив. Відносно потерпілого ОСОБА_7 пояснив наступне. Від свого знайомого ОСОБА_17 йому стало відомо про переписку потерпілого з неповнолітньою дівчиною інтимного характеру. Він запропонував ОСОБА_17 та дівчині звернутися з заявою до відділу міліції. Після того, ОСОБА_17 зателефонував йому, повідомив, що потерпілий призначив неповнолітній дівчині зустріч та запевнив, що відповідна заява подана до Красногвардійського райвідділу міліції. Він поїхав на зустріч, куди також прибув його знайомий ОСОБА_31 , де вони побачили неповнолітню дівчину, з якою спілкувався потерпілий. Вони підійшли до останнього, попросили його пояснити, з якою метою він прибув на зустріч. Потерпілий заперечував спілкування та фактичну зустріч з дівчиною, а він запропонував останньому проїхати до райвідділу. Потерпілий погодився, але коли вони прибули до відділу міліції, відмовився виходити з машини. В зв`язку з тим, що він спізнювався на зустріч по особистим справам, вони проїхали на автомобілі в центр міста, де ОСОБА_31 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_32 , разом з ОСОБА_7 вони сіли в автомобіль БМВ до ОСОБА_33 і поїхали в невідомому напрямку. Більше про ОСОБА_7 йому нічого не відомо. Відносно потерпілого ОСОБА_6 суду пояснив, що зустрівся з ним біля Красногвардійського відділу міліції, коли потерпілий сидів в автомобілі ОСОБА_34 , та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності пропонував гроші в розмірі 2 000 гривень. Він відмовився брати гроші, сказав потерпілому, що якщо той хоче зробити добру справу, може перерахувати гроші на рахунок волонтерської організації. ОСОБА_6 погодився, тому він повідомив свого знайомого ОСОБА_35 , що є бажаючий підтримати волонтерів та попросив скинути йому реквізити волонтерської організації, які він повідомив потерпілому. більше ніяких дій відносно потерпілого він не вчиняв. Крім того, обвинувачений не визнає зберігання вибухових речовин за місцем свого мешкання, походження запчастини від гранати, яка була вилучена в його квартирі, йому не відомо.
Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, суду пояснив, що він був присутнім на зустрічах з деякими потерпілими з метою виявлення осіб, які бажали мати стосунки з неповнолітніми дівчатами інтимного характеру, щоб пояснити потерпілим неправомірність їх дій, при цьому жодного тиску чи застосування насилля відносно потерпілих не було. На зустріч з потерпілим ОСОБА_9 він приїхав з ОСОБА_11 , ОСОБА_36 та працівником міліції. Ініціатора зустрічі він не пам`ятає. До потерпілого підійшли разом, представився працівник міліції, з потерпілим відбулася розмова щодо недопустимості інтимних стосунків з неповнолітніми дівчатами, після чого він залишив місце зустрічі. Аналогічно відбулася зустріч з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Стосовно потерпілого ОСОБА_6 доповнив, що той пропонував їм гроші, але вони відмовились.
Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень свою вину не визнав, суду пояснив, що познайомився з обвинуваченими на спортивних тренуваннях. Він не пам`ятає, хто саме з хлопців запропонував ловити педофілів, яких виявляли за допомогою переписки в соціальних мережах. Він не вбачав нічого незаконного в тому, що був присутній на зустрічах з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , адже там був присутній працівник міліції, а потерпілі на його думку самі вчиняли злочин. Жодного тиску, вимог, або застосування насильства до потерпілих не було, він тільки був присутній на зустрічі серед інших, де з потерпілими відбувалась роз`яснювальна розмова щодо недопустимості інтимних стосунків дорослих чоловіків з неповнолітніми дівчатами.
Про винність обвинувачених суд робить висновок виходячи з наступних доказів.
Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що на сайті в Інтернеті він познайомився з дівчиною ОСОБА_37 . Під час спілкування, вона повідомила, що їй 15 років, він сприйняв це за жарт. Вони домовились про зустріч, яка відбулася 03.10.2014 року. Одразу після зустрічі до нього підійшло троє незнайомих чоловіків, один із яких обвинувачений ОСОБА_11 , представились працівниками міліції, один з них показав службове посвідчення, але він не мав можливості його розгледіти. Вони запропонували йому сісти в автомобіль ОСОБА_11 , де спитали про наявність у нього грошей. Він відповів, що грошей немає, після того почали висловлювати на його адресу погрози, образи, нецензурну лайку, хто саме і що говорив сказати не може. ОСОБА_11 разом з іншими особами говорили, за його злочинні дії щодо знайомства з неповнолітньою особою передбачена кримінальна відповідальність. На його заперечення, ОСОБА_11 особисто вдарив його пластиковою пляшкою наповненою водою в обличчя. Після того, його відвезли на автомобілі до парку ім. Глоба в м. Дніпропетровську, при цьому працівник міліції вийшов біля райвідділу. До парку приїхав автомобіль БМВ, ОСОБА_11 поїхав звідти, а його на автомобілі БМВ незнайомі особи відвезли в район вул. Паторжинського, куди під`їхав ще один автомобіль в якому були невідомі йому особи, як він зрозумів представники Правого сектору, які погрожували йому фізичною розправою, вбивством, при цьому один з чоловіків вдарив його ногою в обличчя. Він намагався з`ясувати, що від нього хочуть невідомі особи. Вони пояснили, що їм потрібно 3000 доларів США на бронежилети, щоб їх людей не забрали в зону АТО. Він відповів, що у нього немає таких грошей, після чого йому дали дві години, щоб знайти кошти. Він вимушений був вирішити цю ситуацію, взяв гроші у свого брата і віддав їх невстановленим особам, які вимагали гроші.
Під час проведення слідчого експерименту від 17.01.2015 року, потерпілий ОСОБА_7 вказав дату, місце та обставини вчиненого відносно нього злочину (а.п.120-123 т.2)
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.12.2014 року, потерпілий ОСОБА_7 вказав на обвинуваченого ОСОБА_11 , як особу, що вимагала у нього грошові кошти (а.п.146-148 т.1)
Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання, потерпілий ОСОБА_38 впізнав автомобіль Opel Vectra державний номер НОМЕР_2 , в який його посадили ОСОБА_11 та невідомі особи, та в якому у нього вимагали грошові кошти. (а.п.32-36 т.4)
Свідок ОСОБА_39 суду підтвердив, що 03.10.2014 року до нього приїхав брат ОСОБА_7 на автомобілі БМВ з двома незнайомими чоловіками. ОСОБА_7 зайняв у нього 3000 доларів, для вирішення питання щодо відшкодування нібито завданої матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Особи, що були з братом, йому невідомі, але 14.10.2014 року до нього знову приїхали незнайомі чоловіки, які повідомили, що ОСОБА_7 причетний до розбещення неповнолітньої дівчини і для вирішення питання щодо закриття справи потрібні гроші. Він відмовився надати гроші, чоловіки поїхали від нього.
Свідок ОСОБА_40 підтвердила суду викладені її сином - свідком ОСОБА_41 обставини.
Свідок ОСОБА_19 суду підтвердила, що на прохання ОСОБА_17 допомагала йому виявляти чоловіків, які бажали інтимних стосунків з неповнолітніми дівчатами. З цією метою, призначала їм зустріч, куди приходила, після чого з чоловіками спілкувався ОСОБА_11 . В даному випадку саме вона, як ОСОБА_37 прийшла на зустріч з потерпілим.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що знайомий з обвинуваченими, сприяв їх громадській діяльності щодо виявлення педофілів. З цією метою на сайтах знайомств, він створював анкети з вигаданими даними неповнолітніх дівчат, від імені яких вів переписку з чоловіками, які бажали інтимних стосунків з неповнолітніми дівчатами. Для анкет та розмов по телефону, для зустрічі з такими чоловіками, він використав свою знайому ОСОБА_19 , яка одразу залишала місце зустрічі, а в подальшому з чоловіками вже спілкувалися обвинувачені.
Свідок ОСОБА_42 суду пояснила, що деякий час проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_17 , який приймав участь в громадській діяльності по виявленню чоловіків, які бажали інтимних стосунків з неповнолітніми дівчатами. На прохання останнього інколи призначала по телефону зустріч невідомим їй чоловікам.
Свідок ОСОБА_43 суду пояснив, що в якості водія автомобіля БМВ, відвіз потерпілого ОСОБА_7 до н.п. Губиниха, потім до м. Дніпропетровська, але обставини справи йому не відомі.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що в Інтернеті познайомився з дівчиною ОСОБА_14 , спілкувалися, домовились про зустріч на 17 годину 30 хвилин 06.10.2014 року, а коли зустрілись, дівчина його покинула, а до нього підійшли троє незнайомих чоловіків, хтось із них представився працівником міліції, один з них невстановлена особа, а інші ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , запропонували сісти в автомобіль, де пред`явили йому обвинувачення в розбещенні неповнолітніх, показали йому роздруківку його переписки з дівчиною в Інтернеті, вимагали пояснень, погрожували кримінальною відповідальністю за його злочинні дії щодо неповнолітньої. Відвезли до райвідділу, де він написав свої пояснення, потім вивели до автомобіля. Він намагався втекти, а потім зупинився, його наздогнали, ОСОБА_28 вдарив один раз в бік ногою, відвели назад до авто. На нього чинили моральний тиск обвинувачені ОСОБА_28 , ОСОБА_30 погрожуючи поміщенням в місця позбавлення волі, або передати на розправу представникам Правого сектору. Склалась така ситуація, що він намагаючись уникнути її наслідків, запропонував обвинуваченим гроші, щоб його відпустили. Йому запропонували перерахувати кошти на рахунок волонтерської організації, невідомий смс-повідомленням надав реквізити. Він пояснив, що гроші на банківській карті, його відвезли до банкомату, де він зняв готівку в сумі 2500 гривень, які йому сказали покласти в салон автомобіля. Після того, невідомий чоловік йому дзвонив двічі з питанням про перерахування грошей і він двічі перераховував по 1000 гривень.
Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_6 вказав на обставини вчиненого відносно нього злочину (а.п.1-5 т.7)
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.10.2014 року, потерпілий ОСОБА_6 вказав на обвинувачених: ОСОБА_13 , як особу, яка висловлювала погрози (а.п.80-82 т.1), ОСОБА_12 , як особу, що висловлювала погрози, наздоганяла його та вдарила ногою в тулуб (а.п.83-85 т.1)
Згідно матеріалів тимчасового доступу до руху грошових коштів рахунку № НОМЕР_1 «ПриватБанку», належного свідку ОСОБА_44 , встановлено два перекази грошових коштів здійснених потерпілим ОСОБА_6 на суму 2 000 гривень (а.п.52-78 т.1)
Відповідно до пояснень неповнолітнього свідка ОСОБА_21 , вона знайома з ОСОБА_20 , від якого їй стало відомо про громадську організацію, яка займається виявленням та притягненням до відповідальності чоловіків, що схильні до інтимних зустрічей з неповнолітніми дівчатами. Вона погодилась на пропозицію ОСОБА_20 на використання її фото на сайті знайомств в мережі Інтернет, але з чужими анкетними даними. На прохання ОСОБА_20 вона приходила на зустріч в громадських місцях з чоловіками, яких їй показували на фото. Після нетривалої розмови з незнайомим чоловіком, вона під різними приводами покидала місце зустрічі, а з тим чоловіком вже спілкувались обвинувачені. Саме вона прийшла на зустріч з ОСОБА_6 , після чого з ним спілкувались обвинувачені, а вона пішла звідти.
Відповідно до пояснень неповнолітнього свідка ОСОБА_20 , він знаходиться в товариських стосунках з обвинуваченими, допомагав їм створювати анкети дівчат на сайті знайомств мережі Інтернет, вести листування з чоловіками, що виявили бажання познайомитися з неповнолітніми дівчатами. Коли відбувалась зустріч дівчини ( ОСОБА_45 ) з такими чоловіками, туди приходили обвинувачені, які усаджували чоловіка до автомобіля та везли напевно до відділу міліції. На думку свідка, він допомагав обвинуваченим притягнути чоловіків, що бажали мати інтимні стосунки з неповнолітніми дівчатами до кримінальної відповідальності.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що є виконавчим директором громадської організації «Дніпропетровськ», яка займається волонтерською діяльністю. Він знайомий з ОСОБА_11 , якому запропонував долучитися до волонтерського руху, надання допомоги бійцям АТО. Для перерахування коштів, він надав обвинуваченому розрахунковий рахунок банківської установи, який належить його знайомій ОСОБА_46 , куди зі слів ОСОБА_11 , якийсь чоловік перерахував 2 000 гривень., в подальшому на вимогу обвинуваченого він повернув останньому зазначені кошти.
Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що він теж познайомився в Інтернеті з дівчиною ОСОБА_15 , спілкувалися, домовились про зустріч на 27.06.2014 року, але до нього прийшли обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і невстановлена особа. Хтось із них представився працівником міліції, звинуватили його в розбещенні неповнолітніх, ображали, погрожували кримінальною відповідальністю за його злочинні дії щодо неповнолітньої дівчини. Щоб уникнути негативних для себе наслідків, він сам запропонував їм гроші, обіцяв перерахувати на наданий ними рахунок, але в подальшому цього не зробив, уникав з ними зустрічі.
Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 07.04.2015 року, потерпілий ОСОБА_10 впізнав обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 як осіб, що вимагали у нього грошові кошти (а.п.220-222, 223-225, 226-228 т.4)
Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що в Інтернеті познайомився з дівчиною, спілкувалися, домовились про зустріч 13.03.2014 року, куди прийшов обвинувачений ОСОБА_28 , з невстановленими особами. Хтось із них представився працівником міліції, пояснили, що він спілкувався з неповнолітньою дівчиною, погрожували йому кримінальною відповідальністю за його злочинні дії щодо розбещення неповнолітніх, вимагали гроші. Намагаючись уникнути негативних для себе наслідків, він зняв 1000 гривень в банкоматі, заклав до ломбарду свій золотий ланцюжок, отримав за це гроші 1600 гривень, додав грошові кошти, що були у нього в наявності та поклав в салон автомобіля 4000 гривень. Обвинувачений ОСОБА_12 особисто не погрожував та не вимагав гроші, але був присутній поряд.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2015 року, потерпілий ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, що разом з іншими невстановленими особами, вимагала у нього грошові кошти (а.п.121-123 т.4)
Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_8 вказав на обставини вчиненого відносно нього злочину (а.п.162-165 т.5)
Згідно протоколу був оглянутий золотий ланцюжок, належний потерпілому ОСОБА_8 (а.п.158 т.5), який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.п.160 т.5)
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що також познайомився в Інтернеті з дівчиною ОСОБА_14 , з якою спілкувалися, домовились про зустріч. 14.02.2014 року, де до нього підійшли обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і невстановлена особа в міліцейській формі, представились працівниками міліції. Йому запропонували сісти до автомобіля, де ображали його, погрожували фізичною розправою, притягненням до кримінальної відповідальності за його злочинні дії розбещення неповнолітніх, оскільки дівчина, з якою він спілкувався та домовився про зустріч, була начебто неповнолітньою. ОСОБА_11 вимагав з нього гроші за начебто пошкоджений автомобіль, разом з ОСОБА_12 ображали його. Він змушений був звернутися до свого знайомого ОСОБА_47 , щоб позичити гроші. На автомобілі разом з обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленою особою, вони поїхали на вул. Героїв Сталінграду, де він взяв у свого знайомого грошові кошти в розмірі 20 000 гривень, які віддав невстановленій особі, після чого його відпустили.
Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 16.03.2015 року, потерпілий ОСОБА_9 впізнав обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як осіб, що вимагали і отримали у нього грошові кошти (а.п.154-156, 160-162 т.4)
Під час проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_9 вказав на обставини вчиненого відносно нього злочину (а.п.167-170 т.5)
Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_47 , в лютому 2014 року, він надав в займи ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 20 000 гривень, які були потрібні останньому в якості начебто матеріальної компенсації за скоєну ним дорожньо-транспортну пригоду.
Свідок ОСОБА_24 , суду пояснив, що познайомився з обвинуваченими під час спортивних тренувань в громадській організації «Спротив». Від тренера йому стало відомо, що організація також займається виявленням та доставкою до правоохоронних органів педофілів, він погодився їм в цьому допомогти. Від ОСОБА_11 він отримав логіни, паролі до сайту знайомств «Мамба», а також адресу поштової скриньки, за допомогою яких вів переписку з зареєстрованими на сайті чоловіками, які виявляли бажання спілкуватися з неповнолітніми дівчатами. Роздруківку переписки він передав ОСОБА_11 . Одного разу він звернувся до своєї знайомої ОСОБА_48 , з проханням призначити зустріч з чоловіком, з яким вів переписку на сайті.
Свідок ОСОБА_49 суду підтвердила, що на прохання свого знайомого ОСОБА_24 одного разу розмовляла по мобільному телефону, щоб призначити зустріч з чоловіком, який виявив бажання зустрітися з неповнолітньою дівчиною, для знайомства. Зі слів ОСОБА_24 той чоловік нібито був педофілом, його збиралися затримати та доставити в правоохоронні органи.
Відповідно до протоколу огляду від 15.02.2015 року, були оглянуті документи та предмети вилучені в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_11 (а.п.120-122 т.3)
Згідно пояснень свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , в якості понятих вони були присутні під час обшуку квартири, розташованої по АДРЕСА_9 , за місцем мешкання ОСОБА_11 , де був вилучений предмет, зовні схожий на корпус гранати.
Згідно висновку експерта від № 70/26-61 від 20.02.2015 року, предмет вилучений за адресою: АДРЕСА_9 , тобто за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_11 , являється спорядженим корпусом осколкової, наступальної гранати РГН промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речовин. Із довідкової літератури відомо, що вага вибухової речовини в корпусі гранати РГН становить 90 грамів, споряджається вибуховою речовиною А-ІХ-1 «флегматизований гексоген». Предмет наданий на дослідження придатний для виробництва вибуху. (а.п.153-157 т.3)
Дослідивши наявні докази, суд приймає до уваги твердження сторони захисту та пояснення обвинувачених щодо їх непримиренної громадянської позиції у виявленні та притягненні до кримінальної відповідальності повнолітніх осіб, які бажають мати, або мають інтимні відносини з неповнолітніми особами. В якості доказу сторона захисту надала ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.03.2015 року, про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР про вчинення потерпілим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 156, 301 КК України, а також роздруківку переписки з сайту знайомств в мережі Інтернет та обмін фото порнографічного характеру між потерпілими та неповнолітніми дівчатами.
Одночасно, аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню докази, суд критично ставиться до пояснень обвинувачених щодо відсутності вимог про передачу грошей, висловлювання погроз фізичної розправи з боку обвинувачених до потерпілих, та розцінює невизнання своєї вини обвинуваченими, як бажання уникнути відповідальності за вчинені злочини.
Суд вважає, що погроза вбивством з боку обвинувачених відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому зазначена кваліфікуюча ознака підлягає виключенню із пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 189 КК України.
Крім того, стороною обвинувачення суду не доведено наявність в діях ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 застосування до потерпілих фізичного насильства про що стверджували деякі потерпілі, оскільки це не підтверджено об`єктивними доказами у справі, крім того, така кваліфікуюча ознака не зазначена стороною обвинувачення в кваліфікації дій обвинувачених в дослідженому обвинувальному акті, а тому суд не приймає до уваги покази потерпілих в цій частині.
На думку суду в діях обвинувачених в наявності інша кваліфікуюча ознака розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, тобто відомостей, які в подальшому могли мати негативні наслідки для потерпілих, в тому числі притягнення їх до кримінальної відповідальності, яка відсутня в обвинувальному акті.
Сторона обвинувачення в якості доказів вчинених злочинів посилається на протоколи спостереження за місцем, протоколи зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, протоколи тимчасового вилучення роздруківок по телефонній сім-карті, трафіків телефонних з`єднань, які нібито підтверджують процес підготовки обвинувачених до злочину.
Сторона захисту в судовому засіданні не заперечувала факт спілкування по телефону, але сумнівається в тому, що записи є достовірними та відповідають дійсності.
Суд не приймає до уваги зазначені стороною обвинувачення докази, оскільки вони не підтверджені відповідними експертними висновками (експертизою звукозапису), а аналіз телефонних з`єднань не є однозначним доказом про вчинення злочину, а тому відповідно зазначені докази не можуть бути належними та достовірними.
Таким чином, суд вважає можливим покласти в основу обвинувального вироку пояснення потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в частині вимагання з них грошових коштів обвинуваченими, яких вони сприймали за працівників правоохоронних органів, з погрозою вчинення насильства. Ці покази, зокрема, об`єктивно підтвердженні банківськими документами про спричинення потерпілим матеріальної шкоди, поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілих, протоколами впізнання обвинувачених за фотознімками, в яких потерпілі виклали своє суб`єктивне бачення злочину.
Аналізуючи досліджені докази за фактом вчинення вимагання відносно потерпілого ОСОБА_10 , суд приходить до наступного.
Сторона обвинувачення в якості доказів посилається на пояснення потерпілого, протокол впізнання потерпілим обвинувачених, протокол огляду СД-диску з записами телефонних розмов, копію депозитного договору, які підтверджують правдивість показів потерпілого про наявність у нього грошових коштів та вимагання у нього їх обвинуваченими.
Відповідно до висновку експерта № 70/32-362 від 19.06.2015 року (а.п.45-45-51 т.6), вирішити питання чи належить голос та мовлення зафіксоване у файлах, які містяться на диску і яке позначене індексом «М1» у протоколі огляду від 26.04.2015 року ОСОБА_11 або ОСОБА_12 не виявилось можливим, оскільки вказане мовлення в зазначених фонограмах розмов є непридатним для проведення ідентифікаційних досліджень автоматизованими інструментальними методами.
З урахуванням зазначеного експертного висновку, лише покази потерпілого та протокол впізнання ним обвинувачених, за відсутності інших об`єктивних доказів вимагання, не можуть бути прийняті судом як достовірні, належні та достатні докази, щоб дійти висновку про склад злочину.
Об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 353 КК України, утворює сукупність двох взаємопов`язаних ознак: самовільне присвоєння владних повноважень та вчинення особою, яка присвоїла такі повноваження, суспільно небезпечного діяння.
За відсутності доведеного факту вимагання, відповідно відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 353 КК України самовільне присвоєння владних повноважень.
Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Враховуючи викладене, суд вважає не доведеною вину обвинувачених у вчиненні злочинів відносно потерпілого ОСОБА_10 , інших доказів стороною обвинувачення не представлено та судом не здобуто.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 373 КПК України, коли не доведено участі обвинувачених у вчиненні злочину, суд постановляє виправдувальний вирок. Оскільки при розгляді кримінального провадження в суді участь обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 353 КК України відносно потерпілого ОСОБА_10 не доведена, суд вважає, що їх слід за вказаним епізодом визнати невинуватими та виправдати.
Відповідно із пред`явленого ОСОБА_13 обвинувачення виключається кваліфікуюча ознака кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України вчинене повторно.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинувачених:
ОСОБА_11
- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України;
- у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаних із вчиненням суспільно небезпечного діяння, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 353 КК України;
- у незаконному зберіганні і придбанні вибухових речовин, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_12
- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України;
- у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаних із вчиненням суспільно небезпечного діяння, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 353 КК України.
ОСОБА_13
- у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України;
- у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаних із вчиненням суспільно небезпечного діяння, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 353 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особи обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які раніше не судимі, не притягувались до будь-якої відповідальності, загалом мають виключно позитивну соціальну характеристику, ОСОБА_11 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що суд загалом відносить до пом`якшуючих їх покарання обставин. Обставин, які б обтяжували покарання обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 судом не встановлено.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, що буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.
Питання про речові докази по даному кримінальному провадженню, суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених фактичну вартість проведення експертиз у кримінальному провадженні, згідно наданих довідок.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Позовні вимоги зазначених потерпілих в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне залишити без розгляду, в зв`язку з несплатою потерпілими судового збору за розгляд позовних заяв про відшкодування моральної шкоди.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 263 ч.1, 353 ч.1 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.189 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.263 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 353 КК України у вигляді трьох років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_11 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом трьох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_11 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді застави скасувати, заставу повернути заставодавцю.
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 353 ч.1 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.189 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 353 КК України у вигляді трьох років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_12 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.
ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 353 ч.1 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.189 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 353 КК України у вигляді двох років обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_13 від відбуття призначеного покарання, якщо засуджений протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 189 ч.2, 353 ч.1 КК України відносно потерпілого ОСОБА_10 , визнати невинуватими та виправдати, за недоведеністю їх участі в скоєнні кримінальних правопорушень.
Речові докази: два чеки ПриватБанку № 4735, № 2743, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження; системний блок Asus, вилучений під час обшуку у ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_11 (а.п.43 т.5) повернути власнику ОСОБА_24 .
Предмети і документи, що були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_11 , що визнані речовими доказами, згідно постанови старшого слідчого СУГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_52 від 30.05.2015 р., в кримінальному провадженні № 0002315 (а.п.44-45 т.5), що зберігаються в камері схову повернути власнику ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим власникам за відповідним зверненням.
Предмети і документи, що були вилучені за місцем мешкання ОСОБА_11 , що визнані речовими доказами, згідно постанови старшого слідчого СУГУМВС України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_52 від 15.02.2015 р., в кримінальному провадженні № 0000667 (а.п.134-136 т.3), що зберігаються в камері схову повернути власникам за відповідним зверненням.
Золотий ланцюжок, визнаний речовим доказом, що зберігається у потерпілого ОСОБА_8 повернути власнику ОСОБА_8 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової дактилоскопічної експертизи № 70/01-107 від 19.02.2015 року, в сумі 491 гривня 40 копійок на рахунок 0004 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, , одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38 820 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 500 гривень.
Стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 20 000 гривень.
Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1