Справа № 352/363/16-к
Провадження № 1-кп/352/85/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нивочин, Богородчанського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , студента 4-го курсу заочної форми навчання Інституту геології та фізики Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, розлученого, утриманця двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , офійно не непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Злочин скоєно за наступних обставин.

25.02.2016 близько 14 год. ОСОБА_5 , здійснював будівельні роботи на території будівельного майданчику ФОП « ОСОБА_6 », що знаходиться в АДРЕСА_2 . Побачивши низький заряд акумуляторної батареї свого мобільного телефону марки «Mikrosoft MR-1090», з метою його підзарядки піднявся на п`ятий поверх приміщення незавершеної новобудови та залишив його на електричному щитку на зарядці. В той час всередині вказаного приміщення на третьому поверсі знаходився ОСОБА_4 , який також здійснював будівельні роботи. В подальшому, близько 15 год. ОСОБА_4 піднявся на п`ятий поверх цієї ж новобудови до електричного щитка, щоб ввімкнути переноску, де виявив на ньому мобільний телефон марки «Mikrosoft MR-1090» у силіконовому чохлі.

Тоді ж у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону ОСОБА_5 , щоб використовувати для власних потреб.

Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Mikrosoft MR-1090» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 гривень, в якому знаходились два стартові пакети мобільного оператора «МТС» вартістю по 20 гривень і силіконовий чохол вартістю 100 гривень, помістивши дані речі у верхню кишеню власної куртки червоного кольору, та маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим, повернувся до проведення будівельних робіт.

Таким чином, злочинними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на 3140 (три тисячі сто сорок) гривень.

В ході проведення досудового розслідування 11.03.2016 року між обвинуваченим та потерпілим було укладено угоду про примирення. Відповідно до змісту укладеної угоди, сторони домовились про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України та про узгоджену міру покарання у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 грн. в твердій грошовій сумі. При цьому, обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненому. Потерпілий та обвинувачений також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.

В судовому засідання, як обвинувачений так і потерпілий просили суд затвердити укладену між ними угоду.

Прокурор теж зазначив на необхідність затвердження угоди про примирення.

Заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про примирення, що передбачені ст.471 КПК України. Обставин, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, а узгоджене покарання обвинуваченому, з врахуванням суспільної небезпеки вчиненого та пом`якшуючих обставин, у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 грн. в твердій грошовій сумі, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 11.03.2016 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1530 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1