У Х В А Л А

"29" вересня 2016 р. Справа153/1097/16-к

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури - ОСОБА_3

малолітня особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння ОСОБА_4

захисника малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5

законного представника малолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_6

потерпіла- ОСОБА_7

представник Ямпільського ВП ГУНП

у Вінницькій області - ОСОБА_8

представника служби у справах дітей при Ямпільскій РДА - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ГУНП у Вінницькій області, погоджене з прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру,

ВСТАНОВИВ :
05 вересня 2016 року до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Ямпільського ВП Могилів-Подільського ГУНП у Вінницькій області, погоджене з прокурором Могилів-Подільської місцевої прокуратури про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру. Із клопотання встановлено, що 11 липня 2016 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 протягом дня діючи умисно, протиправно, з метою викрадення чужого майна для особистого збагачення, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер свої дій, вільно зайшли на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де через вхідні двері проникли у середину сараю, звідки таємно, з корисливих мотивів викрали з поверхні стелі, шляхом демонтажу, дві металеві рельси довжиною по 4-ри метри кожна. В подальшому викрадені дві металеві рельси ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 обернули на власну користь та з місця події зникли. Загальна маса вказаних рельсів становить 150 кг. Відповідно до наданої довідки ПП «Кольорвтормет» вартість 1 кг металобрухту становить 2 грн. 10 коп., своїми діями ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 завдали майнової шкоди ОСОБА_7 на загльну суму 315 грн. Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою поєднана з проникненням у інше приміщення.
Малолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі. Пояснив, що влітку 2016 року його батько ОСОБА_10 попросив зняти рельси, які знаходились в сараї. Вони їх зняли, поставили на велосипед та повезли для здачі на металобрухт. За скоєне жалкує та розуміє, що вчинив не правильно. Щиро розкаюється і обіцяє в подальшому, що не буде вчиняти злочини. Малолітній ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру, зазначених прокурором.

Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно малолітнього ОСОБА_4 . Просить суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля, не покидати місце постійного проживання з 22 до 06 години - терміном на один рік.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру та вважають, що ОСОБА_4 може виправитися.

Захисник малолітнього ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечує проти задоволення клопотання про застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду про об`єм та порядок дослідження доказів, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються фактичні обставини справи та кваліфікацію дії малолітнього ОСОБА_4 . З`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки суспільно небезпечного діяння передбаченого за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою поєднана з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння визнав повністю.

Згідно ч.1 ст. 22 КК України кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Як встановлено судом, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 виповнилося тринадцять років.

Стаття 498 ч.1 КПК України передбачає, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як передбачає ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбаченіч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Що стосується застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, передбачених ч. 2 ст.105 КК України, суд враховує характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, наслідки цього діяння, особу малолітного до якого застосовується захід виховного характеру, його соціальні зв`язки та умови проживання. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 18 липня 2016 року, умови проживання в будинку за адресою АДРЕСА_2 характеризуються не задовільно. На диспансерному обліку у сімейного лікаря з приводу захворювань не перебував. З характеристик виданих Тростянецькою сільською радою та Радянською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернат ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони. До кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав та розкаявся.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно малолітнього ОСОБА_4 застереження та обмежити його дозвілля і встановити особливі вимоги до поведінки малолітнього, які на думку суду полягають у забороні відлучатися з місця постійного проживання - з 22 години до 06 години, оскільки саме тільки такі заходи будуть сприяти попередженню вчинення малолітнім нових суспільно небезпечних діянь та забезпечить належну його поведінку у суспільстві.

Керуючись ст.ст. 498,501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не одружений, не працюючий, учень 8-го класу Радянської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього ОСОБА_4 , які полягають у забороні відлучатися з місця постійного проживання з 22 години до 06 години - терміном на один рік.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи діб.

Головуючий ОСОБА_1