Справа № 201/6620/16-к
Провадження № 1-кс/201/4064/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою від 01.10.2015 в кримінальному провадженні № 0000045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2015, -
ВСТАНОВИВ
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2016 року, на грошові кошти в сумі 127 200, 00 грн. (сто двадцять сім тисяч двісті три грн. 00 коп), 9 730, 00 (дев`ять тисяч сімсот тридцять) доларів США і документи фінансово господарської діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 .

Представник заявника у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги за відсутності заявника, оскільки він повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, докази чого наявні у матеріалах справи.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2016 накладено арешт майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем розташування офісних приміщень ПП «Агропром 2000» за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул Долматова, 16 приміщення, 1, у тому числі на грошові кошти в сумі 127 200,0 грн., 9730,0 дол. США та документи, що стосуються діяльності ПП ОСОБА_4 .
Зазначену ухвалу та необхідність вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження судом мотивовано тим, що службовими особами ТОВ «Протон» () в період 2013-2015 року шляхом проведення безтоварних операцій безпідставно включено до складу податкового кредиту з ПДВ суму в розмірі 3 233 436,82 грн. по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Брокбункерсервіс» (), ПП «Агропром 2000» (), ТОВ «Гранд Полімер ЛТД» (), ТОВ «Інтервенто» (), ТОВ «ТД «Белтім Полімери» (), чим порушено вимоги Порядку заповнення і подачі податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 №966, п.п. 139.1.9, п.п. 201.1 Податкового кодексу України.
30.09.2015 у кримінальному провадженню №0000045 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, проведено обшук за місцем розташування офісних приміщень ПП «Агропром 2000» () за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Долматова, буд. 16, приміщення №1.
В ході обшуку окрім вказаних в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська документів та предметів було вилучено документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Дніпроелеватор» (32815960), ТОВ «Інфа Сервіс СТК» (24236312), ПП «Агропром - 2000» (30815445), ПП «Старик О.М.» ), ПП «Старик ОСОБА_6 » ), ПП «Старик Є.В.» ), ФОП « ОСОБА_7 » ( НОМЕР_1 ), ФОП « ОСОБА_8 » ( НОМЕР_2 ), ТОВ «Бізнес Агро - Капітал» (39701349), ФОП « ОСОБА_9 » ( НОМЕР_3 ), ФОП « ОСОБА_10 » ( НОМЕР_4 ). 7 печаток: ПП «Базис-Опора» (32697930), ТОВ «Інфра Сервіс СТК» (24226312), ТОВ «Дніпроелеватор» (32815960), ПП «Агропром - 2000» - 2 одиниці, ПП «Савік» (32697992), ТОВ «Бізнес Агро - Капітал» (39701349), чорнові записи, 32 зошити з чорновими записами, 4 системних блоки комп`ютерів, 3 ноутбуки із зарядними пристроями, з`ємний жорсткий диск., грошові кошти - 127200,0 грн., 9730 дол. США.
Крім того, при накладенні арешту слідчим суддею враховано, що в ході досудового слідства встановлено, що згідно бази даних «Податковий блок» оним із засновників ТОВ «Протон» (), ПП «Агропром 2000» () та ТОВ «Інфра-Сервіс СТК» () є ОСОБА_4 , який фактично здійснював управління не тільки діяльністю ТОВ «Протон» (), ПП «Агропром 2000» () та ТОВ «Інфра-Сервіс СТК» (), а і ПП «Старик О.М.» ), ПП «Старик ОСОБА_6 » ), ПП «Старик Є.В.» ), ФОП « ОСОБА_7 » ( НОМЕР_1 ), ФОП « ОСОБА_8 » ( НОМЕР_2 ), ТОВ «Бізнес Агро - Капітал» (39701349), ФОП « ОСОБА_9 » ( НОМЕР_3 ), ФОП « ОСОБА_10 » ( НОМЕР_4 ), які були зареєстровані на різних осіб.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Частиною 7 цієї статті Кодексу унормовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання не встановлено підстав того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або вжитий ухвалою захід забезпечення кримінального провадження застосовано необґрунтовано, немає даних про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, законність операцій між підприємствами, майно та речі яких вилучено, є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а доказів належності вилучених грошових коштів саме заявнику при розгляді справи не надано, оскільки надані заявником докази не є безумовною ознакою належності йому вилучених коштів, підстав для задоволення клопотання і скасування накладеного судом арешту наразі не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою від 01.10.2015 в кримінальному провадженні № 0000045, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2015, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1