ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/629/16 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області, громадянин України, з базовою середньою освітою, розлучений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець за призовом під час мобілізації на особливий період, проходив службу на посаді старшого техніка водія першої прикордонної застави оперативно бойової прикордонної комендатури «Хмельницький 1» ІНФОРМАЦІЯ_2 , військове звання прапорщик
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 408 КК України,
07 серпня 2014 року ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період, який відповідно до положення ст. 1 Закону України «Про оборону України» є - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, яка відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року оголошена у тому числі в Хмельницький області.
В подальшому 22 січня 2015 року ОСОБА_5 , відповідно до наказу ректора ІНФОРМАЦІЯ_2 № 33-ос від 22.01.2015р., призначений на посаду старшого техніка водія першої прикордонної застави оперативно бойової прикордонної комендатури «Хмельницький 1».
Під час несення військової служби 11 березня 2015 року комендант оперативно-бойової прикордонної комендатури «Хмельницький 1» підполковник ОСОБА_7 , після загального шикування комендатури, надав прапорщику ОСОБА_5 відпустку терміном на 5 діб та останній зобов`язаний був повернутись до розташування ІНФОРМАЦІЯ_4 .Хмельницького 16 березня 2015 року для подальшого виконання військового обов`язку.
В подальшому ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем, який проходить службу за призовом у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 11, 16, 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України маючи на меті ухилитись від військової служби, умисно, в умовах особливого періоду 16 березня 2015 року на ранкове шикування о 08 год. 00 хв., для подальшого несення обов`язків військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Хмельницький, АДРЕСА_2 із наданої відпустки не з`явився, аж до моменту затримання його 22.05.2016р. співробітниками Міжнародного пункту пропуску автомобільного сполучення «Бачівськ» Глухівського району Сумської області при перетині кордону з Російської Федерації в Україну.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у чиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини, вказавши на те, що такі дії ним були вчинені через збіг тяжких матеріальних і сімейних обставин, а саме необхідністю утримання малолітніх дітей та фактично дружини, яка ніде не працю. Станом на березень 2015 року дочка потребувала лікування, яке є дорого вартісним, а коштів сім`ї не має, тому з метою їх отримання він змушений поїхати був на заробітки, а там перебуваючи на роботі потрапив в лікарню у зв`язку із переломом ноги, після одуженя і заробленя коштів повернувся на Україну і був затриманий. Просив суворо не карати, врахувати, що готовий відбути покарання у лавах Збройних Сил України.
Крім показів обвинуваченого його вина також підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.
Так, допитаний в суді свідок ОСОБА_7 повідомив, що дійсно його підлеглий ОСОБА_5 був призваний по мобілізації, проходив службу в зоні АТО, на підставі відповідного рішення повернувся на місце дислокації в м. Хмельницький та виявив бажання проходити подальшу службу в зоні проведення АТО. У зв`язку із цим йому було надано короткострокову відпуску на пару дні з метою відвідати родину, здати військове спорядження та прибути у військову частину. В назначений день 16 березня 2015 року на ранкове шикування о 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 не з`явився, після цього 17 березня 2015р. він та ще декілька військовослужбовців виїхали по місцю проживання ОСОБА_5 та виявили його відсутність. Від родичів останнього дізнався, що він виїхав в Російську Федерацію на заробітки. Військовослужбовець ОСОБА_5 після цього у військову частину не з`являвся.
Свідок ОСОБА_8 повідомив, що військовослужбовець ОСОБА_5 мав прибути у військову частину для здачі відповідних документів та спорядження, оскільки винесений припис про відбуття останнього у розпорядження НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 на 19.03.2015 року проте 18.03.2015 року не з`явився на військову службу у військову частину.
Обставини, вказані свідками, підтверджуються письмовими доказами: мобілізаційним розпорядженням ВОЗ № 866 відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.08.2014р., наказами ректора Національної академії ДПС України від 07 серпня 2014 року за № 355-ос та 08 серпня 2014 року за № 358-ос згідно якого прапорщик ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_7 поступив у розпорядження з 7 серпня 2014 року та призначений на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника 4 відділення прикордонної застави оперативно бойової прикордонної комендатури Національної академії ДПС України. В подальшому, відповідно наказів від 25.09.2014 року та 22.01.2015 року ОСОБА_5 був звільнений із відповідних посад і призначений старшим техніком водієм першої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури (Хмельницький-1). Відповідно до наказу по ІНФОРМАЦІЯ_4 від 16.03.2015 року № 127-ос прапорщик ОСОБА_5 , старший технік-водій першої прикордонної застави оперативно-бойової прикордонної комендатури (Хмельницький-1) зарахований у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_8 та йому наданий час для здавання справ та посади терміном 3 доби з 16 по 18 березня 2015 року.
Відсутність обвинуваченого тривалий час на службі та не повернення на службу також підтверджуються показами свідка ОСОБА_9 , яка в суді показала, що дійсно її син ОСОБА_5 після того, як приїхав додому зі служби в середині березня 2015 року і поспілкувавшись із колишньою дружиною та матірю його двох дітей поїхав в Росію на заробітки, оскільки лікарі повідомили, що дочці треба терміново робити операцію та лікувати, яке коштує великих грошей, а тоді в родині не було таких коштів. Операцію дитині було проведено в 2015 році.
Обставини відсутності і неявки із наданої відпустки військовослужбовця прапорщика ОСОБА_5 , викладені в обвинувальному акті підтверджуються письмовим висновком службового розслідування від 27.03.2015 року.
Положенням ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом. Відповідно до вимог ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. Положеннями статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Статтями 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовим статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів. Відповідно до статті 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі - Статуту) військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни. Крім того, статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язують забезпечувати у військовій частині постійну бойову готовність, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконувати службові обов`язки, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Згідно положення ст. 1 Закону України «Про оборону України» встановлено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено часткову мобілізацію у тому числі в Хмельницький області, що є підтвердженням особливого періоду на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.
Таким чином, аналізуючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі і кваліфікує його дії як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, а саме, як не з`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При цьому, суд вважає, що органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 408 КК України.
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів. Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який є особою не офіцерського складу, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та служби характеризуються позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.
При цьому, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину суд визнає відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання. Крім того суд також відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставинами, що помякшують покарання це вчинення злочину внаслідок збігу особистих, сімейних обставин. Так, на утриманні обвинуваченого знаходяться двоє неповнолітних дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , якій встановлений діагноз: вроджена гемолітична анемія внаслідок ферментних порушень, гемолітичний криз, яка з березня 2013 року по червень 2015 року девять разів була госпіталізована, є дитиною інвалідом та якій встановлена программа реабідлітації післі перенесеної операції, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , якому також встановлений діагноз: вроджена гемолітична анемія внаслідок ферментних порушень.. На сьогодні обвинувачений є батьком дітей інвалідів, які потребують лікування та додаткових витрат, мати даних дітей ніде не працює, а ОСОБА_5 є единим годувальником сімї.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Визначаючи покарання, його строк, враховуючи особу підсудного, його вік, обставини, що вплинули на вчинення злочину, враховуючи наявність трьох пом`якшуючих обставин покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу особистих, сімейних обставин, наявність у підсудного дітей інвалідів суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 3 ст. 408 КК України, тому на підставі викладеного вище, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції і покарання слід призначити у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України .
Одночасно враховуючи наявність декількох пом`якшуючих обставин покарання, а також те, що ОСОБА_5 , є не судимий і раніше не відбував покарання у вигляді позбавлення волі, проходив службу під час мобілізації в зоні АТО, не мав зауважень під час служби, мав намір до вчинення ним діяння в подальшому проходити службу в зоні АТО суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до положень ст. 62 КК України може бути замінено в межах строку визначеному ст. 62 КК України на тримання у дисциплінарному батальйоні на строк визначений судом.
В ході досудового розслідування обвинуваченому було вибрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 23.05.2016 року і суд вважає, що обраний запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити у вигляді тримання під вартою, адже ОСОБА_5 засуджується до реального позбавлення волі, ухилявся від слідства, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитись від суду.
У відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 22.05.2016 року по 04.08.2016 року включно підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67, 69 КК України, ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і за його вчинення призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 рік.
На підставі ст. 62 КК України призначене ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік замінити на тримання у дисциплінарному батальйоні на той же самий строк.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити попередню - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з 05.08.2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час затримання та тримання під вартою з 22.05.2016 року по 04.08.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.
Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому негайно.
Суддя ОСОБА_1