н/п 1-кс/640/5816/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" липня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
Старший слідчий відділу СУ ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 25.07.2016 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме автомобіль «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування; зберігання автомобіля «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам штрафного майданчика за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що що 24.07.2016, близько о 07.30, напроти АЗС «Укргаз видобування», розташованої по вул. Залютінська 12 в м. Харкові, сталося зіткнення автомобіля «MАZDA 323", р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «ВАЗ 2109», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , з подальшим зіткненням автомобіля «ВАЗ 2109», г.н. НОМЕР_2 , з автомобілем «FORD Escort», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП водії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.
24 липня 2016 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський 28-Б.
Відповідно до свідотцва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Автомобіль «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що 9 січня 2016 року під час огляду автомобіля «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.
Орган досудового розслідування вказує, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешт на автомобіль, однак просив передати транспортний засіб йому на відповідальне зберігання.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів .
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобілю «MАZDA 323", реєстраційний номер НОМЕР_1 , територію спеціального майданчика тимчасового зберігання автомототранспорту, розташованого за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, буд.28-Б.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1