Справа №539/1450/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2016 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області матеріали кримінального провадження про обвинувачення :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр.-на України, працюючого ТОВ «Кашкан Логістік», не одруженого, не судимого,

вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
18.04.2016 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2102 державний номер НОМЕР_1 , який мав технічні несправності у вигляді відсутності зовнішніх світлових приладів, в умовах вечірніх сутінок, тобто в темну пору доби, рухався по алеї дендропарку, що розташований на вул. Драгоманова м. Лубни Полтавської області. Наближаючись до місця примикання алеї дендропарку з правого боку та рухаючись прямолінійно водій ОСОБА_7 допустив наїзд керованого ним автомобіля на велосипед марки «Україна» під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по примикаючій алеї дендропарку в напрямку з правого боку ліворуч по ходу руху автомобіля та перевозив на спеціалізованому дитячому сидінні пасажира ОСОБА_5 .

Даними діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 31.1, 31.4.3 (а), 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, хоча мав можливість та повинен був їх виконувати.

Зазначені пункти Правил дорожнього руху України означають:

п. 31.1 «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств виробників та іншої нормативно-технічної документації»;

п. 31.4.3 «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3 Зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу»;

п. 31.6 « Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому нижньої третини лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, перелому медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки без зміщення які, згідно висновку експерта № 172 від 13.05.2016 р., за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Крім того, внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням відламків, забитої рани тім`яної ділянки голови які, згідно висновку експерта №174 від 13.05.2016 р., відносяться середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку експерта № 142 від 16.05.2016 р. проведеної автотехнічної експертизи в описаній вище дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ 2102 державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 маються невідповідності вимогам п.п. 31.1, 31.4.3 (а), 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її суспільне небезпечними наслідками.

В умовах даної пригоди водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти наїзду на потерпілих шляхом виконання вимог п.п. 31.1, 31.4.3 (а), 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Суд вважає, що вина ОСОБА_7 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину за вищевикладених обставин визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілими та відшкодуванням останнім збитків, заявивши про це відповідне письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_4 , від імені та в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_5 її законний представник ОСОБА_6 звернулись до суду із заявами про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку з їх примиренням та відшкодуванням заподіяної шкоди.

Прокурор вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно вимог ст.12 КК України інкримінований злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з потерпілими примирився і відшкодував заподіяні збитки.

Обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", за наявності передбачених ст. 46 КК України підстав звільнення від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В силу положень ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин з необережності вперше, примирився з потерпілими, які також просять звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки той відшкодував їй завдані збитки, заслухавши думку прокурора, потерпілого, законного представника потерпілої, обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України відносно нього слід закрити на підставі ст. 46 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України суд задовольняє позов лише ухвалюючи обвинувальний вирок, оскільки по зазначеному провадженню обвинувальний вирок не ухвалюється, тому цивільний позов прокурора підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 371, 372 КПК України,
УХ В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим .

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Цивільний позов прокурора Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконкому Лубенської міської ради до ОСОБА_7 про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Речові докази по справі : автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 , велосипед «Україна» - повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи від 16.05.2016 року №142 в розмірі 703 грн. 68 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1