АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7021/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/85/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

при секретарі ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Тернопільської області матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2016 року клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногвардійське Красногвардійського району АР Крим, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 28 листопада 2012 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.304, ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, задоволено та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Датою закінчення строку дії ухвали зазначено вважати 00 год. 00 хв. 25 серпня 2016 року.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, старшим слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002288 від 30 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У клопотанні зазначено, що 30 червня 2016 року, близько 07 год., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 в ході конфлікту із ОСОБА_10 , що виник під час спільного вживання спиртних напоїв, умисно наніс йому один удар ножем в ліву половину грудної клітки, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітки з ускладненням у вигляді лівобічного часткового пневмотораксу, які згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України №6 від 17 січня 1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

30 червня 2016 року ОСОБА_7 затримано та цього ж дня у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Задовольняючи клопотання старшого слідчого, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, раніше неодноразово судимий, не працює, вчинив злочин під час дії запобіжного заходу, обраного йому в іншому кримінальному провадженні.

Вищевказані обставини, на думку суду, давали йому підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_7 , його стійкої протиправної поведінки та небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, існують ризики, що у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваний зможе і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2016 року щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необгрунтованою. Просить зазначену ухвалу змінити, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді не містить жодних обставин та обґрунтувань, які б надали слідчому судді підстави для висновку про існування ризику, що у випадку незастосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваний зможе і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих.

Крім цього вказує, що обраний йому у іншому кримінальному провадженні запобіжний захід у виді домашнього арешту порушений ним не був.

Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який також просив задовольнити апеляційну скаргу свого захисника та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, оскільки вважає ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні слідчого відділу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002288 від 30 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

30 червня 2016 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

01 липня 2016 року старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

Того ж дня ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду вказане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави до 25 серпня 2016 року включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики, так і те, що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, а тому обґрунтовано, на підставі п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що, враховуючи значну суспільну небезпеку вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину під час дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який був обраний йому у іншому кримінальному провадженні, що свідчить про його стійку протиправну поведінку та небажання стати на шлях виправлення, - на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, твердження в апеляційній скарзі захисника про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах судового провадження доказам, долученим до клопотання прокурора, достатнім на даній стадії досудового розслідування, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів Апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Тернопільської області -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від від 01 липня 2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0002288 від 30 червня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, якою клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , задоволено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 серпня 2016 року без визначення застави, який постановлено рахувати з моменту затримання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2