Дата документу Справа № 320/3392/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/478/16
Єдиний унікальний № 320/3392/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005987, за апеляційними скаргами прокурора у провадженні та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.11.2006 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2, 69, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі; на підставі ст.ст. 76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_9 залишено раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 рахується з моменту фактично затримання тобто 27 лютого 2015 року з 23 год. 00 хв.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 26.03.2012 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст. 289 ч. 2, 185 ч. 2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 09.07.2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014 р.» від 08.04.2014 року;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання:

- за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

- за ст. 27 ч.5, ст. 185 ч.3 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 УК України, по сукупності злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 у вигляді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_7 залишено раніше обрану у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахується з моменту фактично затримання тобто 03 березня 2015 року з 20 год. 10 хв.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм-експедитором ПП «Укргідрокомплект 2006», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 08.04.1997 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 140 ч. 3 КК України, призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 року 6 місяців. Звільнений 08.10.2001 по відбиттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт.

Вирішена доля речових доказів. Вирішені цивільні позови потерпілих, збитки стягнуті з обвинувачених.

Згідно вироку, 24 грудня 2014 року, в денний час, знаходячись біля магазину «Ветеран» по вул. Гвардійській, 50 в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_9 маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою викрадення майна з магазину «Ветеран» по вул. Гвардійській в м. Мелітополі, розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_7 , працюючи у вказаному магазині передає ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ключи від дверей магазину, а в нічний час того ж дня, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за допомогою заздалегідь приготовлених ключів, повинні були проникнути до вказаного магазину та викрасти майно. Відразу після цього, ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, виконуючи роль пособника, передав ОСОБА_8 ключі від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташований по АДРЕСА_5 , з метою виготовлення дублікату ключів. Після чого, приблизно о 02 годині 00 хвилин, 25 грудня 2014 року, ОСОБА_9 діючи спільно із ОСОБА_8 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи спільний злочинний умисел, за допомогою наданих ОСОБА_7 ключами, шляхом відкриття замків вхідних дверей, проникли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », по АДРЕСА_5 , що є іншим приміщенням, звідки таємно викрали грошові кошти в розмірі 16 590 гривень, чим заподіяли ФОП ОСОБА_10 матеріальний збиток на вказану суму.

26 січня 2015 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, знаходячись біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинні були проникнути до вказаного магазину, який є іншим приміщенням, а ОСОБА_9 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_8 діючи спільно із ОСОБА_7 , впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замків вхідних дверей, проникли до вищевказаного магазину, який є іншим приміщенням, де таємно викрали грошові кошти ОСОБА_11 в розмірі 5150 гривень, чим заподіяли матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_11 на вказану суму. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9

10 лютого 2015 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, який розташований біля будинку № 18 по вул. Бєляева в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_8 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_9 діючи спільно із ОСОБА_7 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, де з автомобілю ВАЗ 2103, д/н НОМЕР_2 таємно викрали майно, що належить ОСОБА_12 , на загальну суму 2110 гривень. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .

Крім того, 10 лютого 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, який розташований біля будинку АДРЕСА_7 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_8 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_9 діючи спільно із ОСОБА_7 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_13 , на загальну суму 1420 гривень. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 .

Окрім цього, 10 лютого 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, який розташований біля будинку АДРЕСА_8 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_8 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_9 діючи спільно із ОСОБА_7 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_14 , а саме автомобільний акумулятор «Іста», вартістю 450 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_14 матеріальний збиток на суму 450 грн. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8

11 лютого 2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_9 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_8 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_9 діючи спільно із ОСОБА_7 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_15 , на загальну суму 7000 гривень. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8

12 лютого 2015 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 5 по вулиці Г.Сталінграду в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_16 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом виставлення заднього лівого скла автомобіля «ВАЗ 2108», д.р.н. НОМЕР_3 , проникли до вказаного автомобілю, звідки таємно викрали майно ОСОБА_17 на загальну суму 5 000 гривень.

13 лютого 2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, який розташований біля будинку АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_9 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_8 діючи спільно із ОСОБА_7 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, де з автомобілю ВАЗ 21104, д/н НОМЕР_4 таємно викрали майно, що належить ОСОБА_18 , на загальну суму 1800 гривень. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 .

Крім того, 13 лютого 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, який розташований біля будинку АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_9 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_8 діючи спільно із ОСОБА_7 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, де з автомобілю ВАЗ 21104, д/н НОМЕР_4 та з приміщення гаражу таємно викрали майно, що належить ОСОБА_19 , на загальну суму 13200 гривень. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9

15 лютого 2015 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, знаходячись поблизу гаражу, що який розташований в гаражному кооперативі «Садстанція», по проспекту Б.Хмельницького в м. Мелітополь, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_16 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_8 , розподілив між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_7 та ОСОБА_16 повинні були проникнути до вказаного гаражу, який є сховищем, а ОСОБА_8 повинен був знаходитись в безпосередній близькості з місцем вчинення злочину та попередити ОСОБА_7 та ОСОБА_16 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати іншу допомогу в разі необхідності. Так, ОСОБА_7 діючи спільно із ОСОБА_16 впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт та проникли до вищевказаного гаражу, який є сховищем, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_20 , матеріальний збиток на загальну суму 9650 гривень. Після цього, зникли з місця події на автомобілі «Dаewoo-Sens», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8

16 лютого 2015 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_16 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, з використанням заздалегідь приготовлених пристосувань для відкриття замків, відкрили замок вхідних воріт до металевого гаражу № НОМЕР_5 , який знаходиться біля вказаного будинку, після чого проникли до вказаного гаражу, який є сховищем, де з автомобіля «ВАЗ 2101», д.р.н. НОМЕР_6 , таємно викрали майно ОСОБА_21 , на загальну суму 2250 гривень.

18 лютого 2015 року, приблизно о 23 годині 40 хвилин, знаходячись біля магазину комп`ютерної техніки « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_8 , діючи повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження вікна, проникли до приміщення вказаного магазину, який є іншим приміщенням, звідки таємно викрали майно ОСОБА_22 , на загальну суму 76 000 гривень.

22 лютого 2015 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, знаходячись біля магазину «Ветеран» по вул. К. Лібкнехта, 58 в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття скла, проникли до приміщення вказаного магазину, який є іншим приміщенням, звідки таємно викрали грошові кошти в розмірі 7 983 гривень, чим заподіяли ФОП ОСОБА_23 матеріальний збиток на вказану суму.

28 лютого 2015 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 18 по вулиці Беляева в м. Мелітополь, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом виставлення лобового скла автомобіля «ВАЗ 2106», д.р.н. НОМЕР_7 , проник до вказаного автомобілю, звідки таємно викрав майно ОСОБА_24 , на загальну суму 3350 гривень.

02 березня 2015 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку № 31 по вулиці Горького в м. Мелітополі Запорізької області, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_16 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття скла водійської двері автомобіля «DAEWOO-Lanos», д.р.н. НОМЕР_8 , проникли до вказаного автомобілю, звідки таємно викрали майно ОСОБА_25 , на загальну суму 5000 гривень.

В апеляційній скарзі прокурорвважає вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_8 незаконним і таким, що підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Вказує, що суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з застосуванням ст.75 КК України не в повній мірі врахував усі обставини вчинення ОСОБА_8 злочинів та їх суспільну небезпеку.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні 10 епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному у сховище. Вказані обставини значною мірою підвищують ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених злочинів, а також свідчать про те, що виправлення особи, яка за короткий проміжок часу вчинила таку кількість умисних тяжких корисливих злочинів, не можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, просить вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 3 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 за ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. В іншій частині вирок відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залишити без змін.

В апеляційній скарзі обвинуваченийОСОБА_7 просить призначити йому більш м`яке покарання. Вказує, що вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується задовільно, має дитину - ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, який її подав і просив постановити новий вирок щодо ОСОБА_8 без застосування ст. 75 КК України, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, зокрема в останньому слові заперечували проти задоволення скарги прокурора і просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги прокурора і обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, а вирок підлягає змінам з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції не перевіряє і не досліджує висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, фактичні обставини якого викладені у формулюванні обвинувачення, а також правильність кваліфікації їх дій, оскільки вирок в цій частині не оскаржується.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував тяжкість скоєних кожним злочинів, дані, що характеризують особу кожного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції, всупереч вимогам ст. 67 ч. 4 КК України, визнані обставинами, які обтяжують покарання кожного з обвинувачених, зокрема ОСОБА_9 (хоча стосовно останнього вирок не оскаржується), повторність вчинення злочинів, а також скоєння їх групою осіб. Колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку зазначену вказівку суду першої інстанції.
Так, ОСОБА_27 визнав себе винним повністю, у скоєному щиро покаявся, сприяв розкриттю злочинів, частково відшкодував завдану шкоду, має двох неповнолітніх дітей 2003 та 2012 року народження та батька, який страждає на тяжку хворобу і отримав інвалідність. За таких обставин висновок суду першої інстанції про призначення покарання в межах санкції статті обвинувачення і звільнення його від відбування покарання з випробуванням є переконливим, а доводи скарги прокурора щодо скасування вироку в цій частині такими, що не підлягають задоволенню.
Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому більш м`якого покарання, оскільки суд першої інстанції прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого, а також і те, що ним скоєно чотирнадцять крадіжок, заходів до відшкодування збитків потерпілим не вжито. Оскільки ОСОБА_7 призначене майже мінімальне покарання, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для подальшого пом`якшення покарання.
Оскільки суд першої інстанції у вступній частині вироку навів судимості обвинувачених, які є погашеними, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виключити з вироку судимості ОСОБА_9 від 20.11.2006 року, ОСОБА_8 від 08.04.1997 року.
Окрім того, суд першої інстанції, формулюючи обвинувачення за епізодами від 12.02., 15.02., 16.02., 02.03.2015 року, яке визнав доведеним, вказав на скоєння цих злочинів у групі з ОСОБА_16 , хоча матеріали щодо останнього виділені в окреме провадження, у зв`язку з розшуком ОСОБА_16 . Оскільки визнати винуватим в скоєнні злочину може тільки суд, а вирок, що набрав чинності щодо ОСОБА_16 , відсутній, колегія суддів вважає за необхідне виключити з формулювання обвинувачення за зазначеними епізодами прізвище « ОСОБА_28 » і формулювати вчинення цих діянь «з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд апеляційної інстанції зараховує в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 03.03.2015 року по 23.03.2016 року включно, ОСОБА_9 з 27.02.2015 року по 23.03.2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення,
апеляційну скарга обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити.
Виключити зі вступної частини вироку вказівки на судимості, які погашені: ОСОБА_9 від 20.11.2006 року, ОСОБА_8 від 08.04.1997 року.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинення злочинів групою осіб, повторно.
З формулювання обвинувачення за епізодами від 12.02., 15.02., 16.02., 02.03.2015 року виключити прізвище « ОСОБА_28 » і формулювати вчинення цих діянь «з особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 03.03.2015 року по 23.03.2016 року включно, ОСОБА_9 з 27.02.2015 року по 23.03.2016 року включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особами, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії повного тексту даної ухвали апеляційного суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4