Єдиний унікальний номер 341/1653/16-к
Номер провадження 1-кп/341/121/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Обвинувачений ОСОБА_4 з 22 по 26 серпня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні в палаті № 9 терапевтичного відділення комунального закладу «Галицька центральна районна лікарня». В цей же час разом з ним в даній палаті перебували хворі ОСОБА_5 та ОСОБА_6

25 серпня 2016 року до хворого ОСОБА_5 прийшов його племінник ОСОБА_7 , який під час спілкування зі своїм дядьком в присутності ОСОБА_4 перевірив наявність грошових коштів, що знаходилися в шухлядці тумбочки в палаті, якою користувався хворий ОСОБА_5 та поклав кошти назад у верхню шухляду тумбочки.

Наступного дня, 26 серпня 2016 року лікуючий лікар повідомив ОСОБА_4 , що його буде виписано додому, після чого останній знаючи, що у шухляді тумбочки, якою користувався ОСОБА_5 , знаходяться грошові кошти, вирішив вчинити їх крадіжку. Для приведення свого злочинного наміру до виконання він цього ж дня перебуваючи в палаті № 9 терапевтичного відділення комунального закладу «Галицька ЦРЛ» скориставшись тим, що ОСОБА_5 вийшов із палати, а ОСОБА_6 , який лежав на ліжку був обернений обличчям до вікна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає. Підійшов до тумбочки, якою користувався ОСОБА_5 , відчинив шухляду і діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав звідти частину грошових коштів в сумі 900 грн. купюрами по 100 та 200 грн. Після чого ОСОБА_4 покинув приміщення палати № 9 терапевтичного відділення лікарні та в подальшому витратив частину викрадених грошових коштів в сумі 400 грн. на особисті потреби, а решту коштів в сумі 500 грн. добровільно видав працівникам поліції після його викриття у вчиненні даного кримінального правопорушення і тим самим заподіяв потерпілому майнову шкоду в сумі 900 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що розкаються у вчиненому, через брак грошових коштів і вчинив дану крадіжку, просив його суворо не карати. Всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, в якій зазначив,що у звязку з виїздом за межі України просить справу розглядати без його участі,обставини викладені в матеріалах кримінального провадження не заперечує, будь-яких претензій до ОСОБА_4 немає, збитки йому відшкодовані і просить суворо його не карати.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд не знаходить.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяні збитки, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий просить його суворо не карати.

Вивченням особи обвинуваченого, встановлено, що ОСОБА_4 проживає в с. Вікторів, Галицького району, Івано-Франківської області, не працює, на обліку у психоневрологічному, наркологічному кабінеті Галицької ЦРЛ не перебуває, згідно ст. 89 КК України не судимий.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді штрафу передбаченого санкцією ст. 185 ч.1 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 1020 ( одна тисяча двадцять) гривень.

Речові докази -500 ( п`ятсот) гривень вважати повернутими потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі 30 діб з моменту проголошення через Галицький районний суд.

Суддя:ОСОБА_1