12.10.2016 Єдиний унікальний № 371/1027/16-к
Провадження №1-кп/371/82/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року Миронівський районний суд Київської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого- ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка кримінальне провадження №0000501 від 19 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Кзилту Копчетавської області республіки Казахстан, зі слів зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :

1) 05 листопада 2013 року Богунським районним судом м.Житомира за ст. 186 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі; звільнився 18 вересня 2015 року у звязку з відбуттям строку покарання,-

за ст.185 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив новий злочин.

19 серпня 2016 року біля 09 год. 25 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Антошка плюс», що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 та розташований за адресою : АДРЕСА_2 побачив, як продавець магазину кладе кошти від реалізації товару до шухляди столу робочого місця продавця. В цей час у нього виник умисел, направлений на вчинення крадіжки коштів.

Діючи умисно, повторно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений підійшов до робочого місця продавця, яким є деревяний стіл з шухлядами, відчинив шухляду стола, звідки таємно викрав картонну коробку з коштами в сумі 800 грн., після чого залишив приміщення магазину. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 800 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, пояснив, що 19 серпня 2016 року він перебував проїздом в м.Миронівка, зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в районі залізничного вокзалу. Перебуваючи в приміщенні магазину, побачив, що продавець зберігає гроші в шухляді столу. Скориставшись тим, що вона відійшла, а в магазині нікого не було, він підійшов до столу, відчинив шухляду та дістав картонну коробку з грошима, після чого пішов з магазину. Відійшовши від магазину порахував гроші, їх виявилось 800 грн. Частину грошей витратив на продукти харчування, а решта грошей у нього була вилучена під час затримання.

У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому злочині, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом зясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом розяснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майно, вчинене повторно.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, якйи посередньо характеризується за місцем відбування покарання, обставини, що помякшують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, його правдиві покази, тяжких наслідків від його дій не настало, викрадене повернуто потерпілій, потерпіла до обвинуваченого претензій не має.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Враховуючи обставини вчиненого злочину, його наслідки, з урахуванням особи обвинуваченого, який визначеного місця проживання немає, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України суд не вбачає.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Визнати винним ОСОБА_4 за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 19 серпня 2016 року.

Відповідно до ст.72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19 серпня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою та утримувати в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області.

Речовий доказ: грошові кошти в сумі 800 грн. вважати повернутими їх власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.3 ст. 376 КПК України розяснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1