Дата документу Справа № 323/197/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/647/16
Єдиний унікальний № 323/197/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 72 ч. 5 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження відносно
засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 посилаючись на незаконність судового рішення зазначає, що він у період з 18 травня по 27 грудня 2014 року перебував у слідчому ізоляторі, а тому просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати йому у строк відбування покарання за вироком від 28.08.2014 року, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2016 року клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволено частково, і останньому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання, за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2014 року, зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.09.2013 року по 27.11.2013 року.
Згідно ухвали, до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Оріхівській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№ 88) за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2014 року, про зарахування йому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення.

Приймаючи рішення за клопотання засудженого суд першої інстанції зазначив наступне.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 був взятий під варту 12.09.2013 року, на підставі вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2013 року, яким його було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 27.11.2013 року зазначений вирок суду першої інстанції було скасовано в частині остаточно призначеного покарання і на підставі ст. 71 КК України ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі (вирок набрав чинності 27.11.2013 року).
Після цього, вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2014 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 395, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. По цьому кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.
З наведеного вбачається, що ОСОБА_6 безперервно тримався під вартою з 12.09.2013 року по 27.11.2013 року, з огляду на що, суд першої інстанції зарахував йому цей строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за вироком від 28.08.2014 року.
Між тим, суд відхилив доводи засудженого про необхідність зарахування у строк відбування покарання, строку його перебування у слідчому ізоляторі з 18.05.2014 року по 27.12.2014 року, мотивувавши свої висновки тим, що цей період не був пов`язаний з попереднім ув`язненням, а ОСОБА_6 був переведений до слідчого ізолятору на час розгляду іншого кримінального провадження.
За наслідками розгляду апеляційної скарги встановлено наступне.
Доводи засудженого ОСОБА_6 про те, що він у період з 18 травня по 27 грудня 2014 року перебував у слідчому ізоляторі, а тому йому необхідно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження здійснюється в такому порядку:

1) строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі відповідно до співвідношення, визначеного абзацом першим цієї частини;

2) визначений відповідно до пункту 1 цієї частини строк позбавлення волі переводиться в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного частиною першою цієї статті.

При призначенні основного покарання, не зазначеного в частині першій цієї статті, суд зобов`язаний повністю звільнити засудженого від відбування такого основного покарання.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Враховуючи наведені вимоги закону, а також те, що строк попереднього ув`язнення у засудженого ОСОБА_6 складає період часу з 12.09.2013 року по 27.11.2013 року, колегія суддів вважає безпідставними доводи останнього про зарахування у строк покарання періоду його знаходження у слідчому ізоляторіз 18 травня по 27 грудня 2014 року, оскільки вирок відносно останнього набрав законної сили 27.11.2013 року і наступне перебування його в слідчому ізоляторі до попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, не відноситься.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2016 року стосовно нього без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3