Справа № 405/7149/16-к
1-кп/405/268/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000041 у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розовка Тельманівського району Донецької області України, українця, громадянина України, з не повною вищою освітою (бакалавр), одруженого, має на утриманні малолітню дитину, стрільця-регулювальника 3 відділення 2 взводу комендантської роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді стрільця-регулювальника 3 відділення 2 взводу комендантської роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді дезертирства в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 26 жовтня 2015 року самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 з метою ухилитися від військової служби в умовах особливого періоду та продовжував ухилятись від військової служби в умовах особливого періоду до 30 вересня 2016 року. Протягом зазначеного періоду дезертирства в умовах особливого періоду старший солдат ОСОБА_5 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, командування військової частини чи органи військового управління про своє місце знаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 30 вересня 2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000041, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку. Відповідно до зазначеної угоди підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України дезертирства, тобто самовільного залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 408 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням тривалістю 2 (роки) роки, поклавши на нього передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Після роз`яснення йому прав та особливостей оскарження в апеляційному та касаційному порядку вироків на підставі угоди, наслідків затвердження угоди про визнання винуватості, характеру обвинувачення, виду покарання, пояснив, що усвідомлює обмеження права оскарження вироку і що затвердження угоди призведе до відмови від здійснення деяких процесуальних прав, розуміє характер обвинувачення, види покарання за угодою. При укладенні угоди він діяв добровільно, будь-якого впливу для укладення угоди на нього не здійснювалося. Наполягав на затвердженні угоди.
Прокурор в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди і просив призначити покарання, погоджене в угоді.
Захисник в судовому засіданні наполягала на затвердженні угоди і просила призначити покарання, погоджене в угоді.
Суд, заслухавши позицію прокурора та думки захисника, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає встановленим наступне.
Укладання угоди про визнання винуватості є добровільним. При цьому обвинуваченому було роз`яснено і суд впевнився в тому, що він розуміє свої права у кримінальному провадженні відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 цього Кодексу; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Суд, перевіривши угоду на відповідність Кримінальному процесуальному кодексу України, прийшов до висновку, що вона відповідає закону. Угода складена в присутності захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , якою перевірено достовірність змісту даної угоди та її відповідність волевиявленню підозрюваного ОСОБА_5 . Судом не встановлено визначених частиною 7 статті 474 КПК України підстав для відмови в затвердженні угоди, а саме не встановлено, що: умови угоди суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі, допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Так, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразилися в самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Зазначені дії вірно кваліфікуються за ч. 3 ст. 408 КК України і відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України в даному випадку угода про визнання винуватості може бути укладена.
Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 судимості не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин, зазначена угода підлягає затвердженню і підлягає призначенню покарання, узгоджене сторонами угоди.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування не обирався, під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2016 року між прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000041, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30.09.2016 року покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного
суду м. Кіровограда ОСОБА_1