1-кп/522/1010/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 22 липня 2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця за національністю, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіцера служби транспортного забезпечення та перевезень тилу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ), майора, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :
Судом встановлено та в судовому засіданні доказано, що Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

10 липня 2015 року відповідно до наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_3 №94 ОСОБА_4 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період.

11 липня 2015 року ОСОБА_4 наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №141 зараховано до списків особового складу 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації на посаду слухача.

25 серпня 2015 року майора ОСОБА_4 наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №678 призначено на посаду офіцера служби транспортного забезпечення та перевезень тилу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ), ВОС-25.

02 вересня 2015 року майора ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , зараховано до списків особового складу вищезазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 11 липня 2015 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді офіцера служби транспортного забезпечення та перевезень тилу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ), у військовому званні «майор», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, з 30 червня 2016 року по 21 липня 2016 року включно, вчинив нез`явлення вчасно на службу до вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

21 липня 2016 року майор ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , заявив про себе та вчинений ним злочин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 викладені вище в описовій частині вироку фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення не оспорював.

На підставі ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Також, розгляд по справі проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у не з`явленні вчасно на службу без поважних причин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: з`явлення з зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_4 , наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства і до нього при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст.69 КК України, тобто призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.407 КК України, та призначити покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 місяців арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.
Міру запобіжного заходуОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1
15.08.2016