Справа № 496/1649/13-к
Провадження № 1-кс/496/139/13
У Х В А Л А

30.03.2013 м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Костецькій В.В.

за участю прокурора - Аванесова О.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Біляївського РВ ( з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 29.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що 01.08.2012 року приблизно о 01.00 годині ОСОБА_3 з метою задоволення своєї статевої пристрасті, застосувавши насильство до ОСОБА_4, спільно з ОСОБА_5 вивезли ОСОБА_4 в лісосмугу розташовану в 1,8 км від будинку по вул. Залізничників, 3 в сел. Усатове Біляївського району. Перебуваючи в зазначеній лісосмузі, ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5, спрямованою на задоволення своєї статевої пристрасті, застосувавши насильство до ОСОБА_4, що виразилося в нанесенні ляпасів по обличчю, примусив останню підкоритися його вимогам і роздягнутися. Далі ОСОБА_3, спільно з ОСОБА_5, проти волі ОСОБА_4, не реагуючи на її прохання відпустити її, одночасно стали здійснювати з нею статеві зносини, тобто ОСОБА_5 став задовольняти статеву пристрасть неприродним способом в оральній формі, а ОСОБА_3 став здійснювати природні статеві зносини. При цьому в ході здійснення одночасного зґвалтування та задоволення статевої пристрасті неприродним способом, ОСОБА_5, з метою придушення волі ОСОБА_4 наносив їй удари по тілу та голові, а ОСОБА_3 наносив удари по спині, брутально вимагаючи останню підкоритися їм. Після закінчення задоволення статевої пристрасті неприродним способом та зґвалтування ОСОБА_4, ОСОБА_5 з ОСОБА_3 помінялися місцями, та діючи за попередньою змовою, спрямованою на повторне задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись тим, що ОСОБА_4 перелякана, та підкоряється йому під загрозою насильства, повторно одночасно стали здійснювати статеві зносини з ОСОБА_4, тобто ОСОБА_5 став здійснювати природні статеві зносини, а ОСОБА_3 став задовольняти статеву пристрасть неприродним способом в оральній формі. Після остаточного задоволення статевої пристрасті ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 відвезли ОСОБА_4 до селища Усатове Біляївського району, де остання втекла.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.

15.11.2012 року ОСОБА_3 був обявлений в розшук, цього ж дня Біляївським районним судом Одеської області була винесена постанова про дозвіл на затримання ОСОБА_3 і доставку в суд для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

29 березня 2013 року ОСОБА_3 затриманий на підставі ухвали суду, згідно протоколу затримання.

30 березня 2013 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 153, ч.3 ст. 152 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши матеріали, додатні до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурор довів наявність підстав, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, в тому числі недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Підозрюваний не працює, не одружений, дітей не має, за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних звязків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, крім того, знаходився у розшуку, а тому наявний ризик того, що він може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання. Таким чином суд вважає, що застосування більш мяких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Одеському слідчому ізоляторі.

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання, тобто з 29 березня 2013 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_6