Справа №: 400/1348/15-к
Провадження № 1-кп/400/8/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
та потерпілої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Петрове кримінальне
провадження№0000497 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Петрове Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
19.03.2015 року Петрівським районним судом Кіровоградської області за ст. 125 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень; 20.08.2015 року перегляд справи Апеляційним судом Кіровоградської області - 200 годин громадських робіт;
- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
що ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин:
05.05.2015 року близько 07:00 години ОСОБА_4 перебував на території подвір`я свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між ним та його сусідкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті давніх особистих неприязних стосунків виникла сварка, яка супроводжувалася брутальним висловлювання в адресу один одного. В ході сварки ОСОБА_4 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи при цьому протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс останній один удар ребром долоні правої руки в область шиї. Від отриманого удару, втративши рівновагу та не втримавшись на ногах, ОСОБА_5 упала на землю.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 212 від 06.05.2015 року ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця шиї, яке саме по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як викликаюче скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.І ст. 125 КК Українияк умисне легке тілесне ушкодження.
Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та дав показання про те, що дійсно вранці того дня, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_5 зайшла на територію його домоволодіння і звинуватила його у тому, що він взяв без дозволу пакіл для припинання худоби та молоток. Між ними виникла сварка, в ході якої вони висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, однак тілесних ушкоджень потерпілій обвинувачений не спричиняв і після сварки ОСОБА_5 пішла з подвір`я.

Вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила в судовому засіданні, що 05.05.2015 року близько 07:00 години ранку вона хотіла припнула власну корову у балці неподалік свого будинку пастися, але пакіл та молоток на тому місці, де вона завжди їх залишала, були відсутні. Потерпіла побачила на траві сліди (була роса), які вели до будинку ОСОБА_4 . Вона прийшла до подвір`я ОСОБА_4 , постукала у двері будинку, через декілька хвилин обізвалась його мати, яка доїла в кінці двору корову. Потерпіла сказала, що хоче бачити її сина, і в цей час на подвір`я вийшов сам обвинувачений. Вона попрохала ОСОБА_4 повернути їй пакіл та молоток, на що останній відмовився.Між ними виникла сварка, в ході якої вони висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, а потім ОСОБА_4 наніс їй один удар в область шиї ребром правої руки, від якого вона впала на землю. Потім потерпіла піднялася з землі та пішла додому. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 . ОСОБА_5 не має.

Також в ході судового розгляду кримінального провадження були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив, що проживає поряд з ОСОБА_4 по сусідству. Вранці одного дня, влітку чи навесні точно не пам`ятає, але корови уже паслись на траві, близько 07:00 години він перебував на території свого домоволодіння і почув сварку, яка лунала з подвір`я ОСОБА_4 . Свідок підійшов ближче і побачив, що між сараєм та будинком сусіда стояли ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які сперечалися між собою, а потім обвинувачений вдарив потерпілу правою рукою в область грудей та шиї, від чого ОСОБА_5 впала на землю. Після цього потерпіла піднялася і пішла з двору. Матір обвинуваченого -ОСОБА_7 , свідок поряд з ними не бачив, так як з того місця, де він стояв, видно тільки частину домоволодіння.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, являється матір`ю обвинуваченого і проживає разом з ним. Вранці того дня, точної дати та години не пам`ятає, вона перебувала у загоні для худоби та доїла корову. В цей час на подвір`я зайшла ОСОБА_5 і почала кричати, де її син ОСОБА_4 . Потім з`явився її син , який ніс воду з балки, і між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої вони висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, однак тілесних ушкоджень потерпілій обвинувачений не спричиняв і після сварки ОСОБА_5 пішла з подвір`я.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює головним бухгалтером в Богданівській сільській раді Петрівського району Кіровоградської області. Свідок знає ОСОБА_4 , який в даний час відпрацьовує громадські роботи за попереднім вироком Петрівського районного судуКіровоградської області. Як житель села характеризується більше з негативної сторони, має худобу, яка безприв`язно ходить по вулицям та городам мешканців села, у зв`язку з чим неодноразово надходили на нього скарги до сільської ради. Про нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_5 свідок чула від жителів села, але особисто події не бачила.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що був присутнім в якості понятого при повідомленні про підозру працівниками міліції ОСОБА_4 , але останній відмовився отримувати будь-які документи.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що був присутнім в якості понятого при повідомленні про підозру працівниками міліції ОСОБА_4 , але останній відмовився отримувати будь-які документи.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, його вина підтверджується іншими доказами, дослідженими судом, а саме: висновком судово-медичної експертизи № 212 від 06.05.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: синця шиї, яке саме по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як викликаюче скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Виявлене ушкодження могло утворитися в результаті не менш як однієї травматичної дії (т.1 а.с14), протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2015 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого остання показала та розказала про подію, яка сталася 05.05.2016 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 (т.1 а.с.42-44); протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2016 року з участю свідка ОСОБА_6 , в ході якого останній показав та розказав про подію, яка сталася 05.05.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 (т.1 а.с.38-41).
Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження.

При цьому суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_4 в частині не визнання ним своєї вини та ствердження обвинуваченого про те, що він не наносив потерпілій тілесних ушкоджень.

Ці покази обвинуваченого спростовуються показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 наніс їй один удар в область шиї правою рукою, від якого вона впала на землю.
Також покази обвинуваченого ОСОБА_4 спростовуються показами свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду, що бачив вранці того дня, як між сараєм та будинком його сусіда ОСОБА_4 стояли ОСОБА_5 та обвинувачений, які сперечалися між собою, а потім ОСОБА_4 вдарив потерпілу правою рукою в область грудей та шиї, від чого ОСОБА_5 впала на землю.

Крім цього вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи № 212 від 06.05.2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 маються тілесні ушкодження у вигляді: синця шиї, яке саме по собі відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як викликаюче скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб. Виявлене ушкодження могло утворитися в результаті не менш як однієї травматичної дії; протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2015 року з участю потерпілої ОСОБА_5 , в ході якого остання показала та розказала про подію, яка сталася 05.05.2016 року між нею та обвинуваченим ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2016 року з участю свідка ОСОБА_6 , в ході якого останній показав та розказав про подію, яка сталася 05.05.2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
При цьому суд розцінює вказані покази обвинуваченого, як бажання уникнути відповідальності за скоєний ним злочин.

Також суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_7 , що між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була лише сварка, в ході якої вони висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, однак тілесних ушкоджень потерпілій обвинувачений не спричиняв, так як ці покази не підтверджуються жодним дослідженим в ході судового слідства доказом, а навпаки, спростовуються дослідженими в ході судового слідства доказами.

При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні.

Злочинні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого,є вчинення злочину повторно.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочином не заподіяно тяжких наслідків, дані про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше був судимий за аналогічний злочин,його вік та стан здоров`я, суд приходить до висновку про те, що за спрямованістю поведінки як особа обвинувачений представляє суспільну небезпеку, а тому його виправлення можливе лише при виконанні у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт вид яких визначають органи місцевого самоврядування, а тому необхідно призначити йому покарання у вигляді громадських робіт.

Суд вважає, що дане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів. Інші, більш м`які види покарання, передбачені ч.1 ст.125 КК України, не забезпечать досягнення мети покарання, визначеній у ст.50 КК України.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд Кіровоградської області, шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду ОСОБА_1