Справа №766/5085/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Північній виправній колонії УДПтСУ у Херсонській області №90 (далі ПВК №90), звернувся до суду з клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що за період відбування покарання до нього не застосовувались суворі стягнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, оскільки на його думку засуджений не довів свого виправлення, а лише став на шлях виправлення, вказавши на те, що до засудженого сім разів застосовувалися стягнення.

Представник ПВК №90 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, проаналізувавши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 19.11.2013 року, яким він засуджений за ч. 1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі, кінець строку відбування покарання 24.05.2018 року.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 24.05.2016 року фактично відбув 2/3 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою для прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів особової справи видно, що за весь період відбування покарання (з 19.11.2013 року) до засудженого ОСОБА_5 два рази застосовувалися заходи заохочення у виді зняття раніше накладених стягнень. Сім разів застосовувались стягнення, в тому числі один раз такий суворий вид стягнення, як поміщення у ДІЗО на 15 діб, які на даний час хоча й зняті і погашені та не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого.

У характеристиці засудженого зазначено, що за період відбування він зарекомендував себе посередньо, на заходи виховного впливу реагує, але не належних висновків не робить. Роботи по благоустрою установи виконує під контролем адміністрації. Працевлаштований на виробництві установи, що відповідає даним довідки бухгалтерії, згідно якою засуджений ОСОБА_5 був залучений до оплачуваної праці з березня 2014 року і працює по теперішній час.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_5 є особою, раніше судимою, зокрема вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 25.05.2007 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 07.09.2011 року згідно ЗУ «Про амністію у 2011 році», що свідчить про те, що злочин, аналогічний тому, за який раніше відбував покарання, ОСОБА_5 вчинив практично через рік після звільнення з місць позбавлення волі на підставі заохочувальної норми, не зробивши при цьому відповідних висновків.

З огляду на наведене, суд погоджується з позицією прокурора про те, що наведені дані характеризують особу засудженого ОСОБА_5 як таку, яка стала на шлях виправлення, але на даний час підстав визнати, що він довів своє виправлення, та прийняти рішення про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, суд не знаходить, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1