Справа № 731/264/16-к
Провадження 1-кс/731/74/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2016 року смт. Варва
Слідчий суддя Варвинського районного

суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва клопотання слідчого Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Варвинського відділу Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, при проведенні досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 22 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
29 червня 2016 року слідчий Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Варвинського відділу Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів які містять охоронювану законом таємницю. Так, слідчий ставить питання про тимчасовий доступ та зобов`язання ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виготовити на паперовому та/або електронному носії документ, що містить інформацію про ідентифікаційних ознаки кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг з абонентським номером НОМЕР_1 (абонент А) (унікальний ідентифікатор сім-карти IMSI, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання - IMEI), адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абоненту «А», типи з`єднання абонента «А», дати, часу та тривалості з`єднання, в тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті дзвінки) абонента «А», ідентифікаційних ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, IMSI, IMEI) (абонент Б) з якими відбувались сеанси зв`язку абонента «А» у період з 06 червня 2015 року по теперішній час.

Клопотання мотивоване тим, що 22.06.2015 року до Варвинського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 , мешканки: АДРЕСА_1 , про те, що 22.06.2015 року невідома особа заволоділа її грошовими коштами у сумі 4000 грн., які було знято з кредитної картки.
Відомості про даний факт були внесені до ЄРДР № 0000119 від 22.06.2015 р., з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України.
Під час допиту ОСОБА_5 в якості потерпілої, остання повідомила, що 22.06.2015 року до неї на мобільний зателефонував невідомий чоловік, який представився працівником « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та попросив надати йому реквізити банківської картки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілої. ОСОБА_5 повідомила чоловікові ці реквізити та код з СМС-повідомлення, яке згодом прийшло. В подальшому з її картки № НОМЕР_2 зникли грошові кошти у сумі 4000 грн. Наступного дня ОСОБА_5 заблокувала вищевказану картку і їй видали нову з № НОМЕР_3 , на якій збереглася інформація про рух коштів попередньої картки.
Згідно з чеком «ПриватБанку`по картці № НОМЕР_3 щодо руху коштів встановлено, що 22.06.2015 року з даного рахунку було проведено операцію зі зняття грошових коштів у сумі 4000 грн. на оплату: «Телеком услуги: ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

06.06.2016 року було отримано інформацію від ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » про те, що 22.06.2016 року з картки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_4 було проведено операцію з перерахування грошових коштів у сумі 4000 грн. на рахунок мобільного номеру « ІНФОРМАЦІЯ_1 »: НОМЕР_5 .

У слідства є достатні підстави вважати, що інформація про дзвінки за вказаним номером, сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження може бути використана як докази і має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні зокрема для встановлення місця скоєння злочину, особи, що скоїла кримінальне правопорушення та доведення її вини. Проте через те, що дана інформація становить охоронювану законом таємницю, виникла необхідність у доступі до неї в судовому порядку.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав в повному обсязі, на здійсненні фіксації судового засідання за допомогою технічних засобів не наполягала.

Враховуючи приписи ст. 107 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити виїмку) та здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частина 6 ст. 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частина 7 ст. 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про телекомунікації" від 18.11.2003 року, обов`язком оператора телекомунікації є зберігання записів про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надання інформації про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 3 ст. 34 вказаного Закону України інформація про споживача та про телекомунікаційні послуги, що він отримав, може надаватись у випадках і в порядку, визначених законом.
В той же час, слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень ст.159, п.7 ч.1 ст.162 КПК України як захід забезпечення кримінального провадження, тимчасовий доступ може бути надано до документів, які знаходяться в операторів та провайдерів телекомунікацій та містять інформацію про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалість, зміст (вихідні чи вхідні з`єднання, SMS, MMS тощо), маршрути передавання.
В свою чергу, доступ до змісту повідомлень, в тому числі текстових, голосових, візуальних є різновидом втручання у приватне спілкування, тому у відповідності до ст.ст.247, 258, 263 КПК України розглядається слідчим суддею апеляційного суду.
Таким чином, слідчий суддя зазначає, що в будь-якому випадку, дана ухвала не може бути розцінена як дозвіл надання доступу до безпосереднього змісту інформації, яка передається між абонентами оператора телекомунікації.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено неможливість іншими способами встановити поза розумним сумнівом особу, яка причетна, до скоєння злочину, час вчинення злочину, підтвердити або спростувати покази допитаних осіб.
Одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно рішення Конституційного Суду України №2-рп/2012 від 20.01.2012 року збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
В даному випадку слідчим доведено, що обставини справи виправдовують надання тимчасового доступу до охоронюваної законом таємниці.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п.67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п.44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Отже, слідчим доведено необхідність втручання та пропорційність меті такого втручання.
З огляду на характер та обсяг дії, яка підлягає виконанню, слідчий суддя вважає достатнім час на її вчинення протягом одного місяця.

Крім того, слідчий суддя вважає за доцільне надати доступ до речей та документів лише особі, яка відповідно до КПК України є стороною кримінального провадження, тобто слідчому по вказаному кримінальному провадженню, та зважаючи на положення ст. 159 КПК України, надати доступ до документів без зобов`язання особи у володінні якої знаходяться документи виготовлення копій, оскільки це не передбачено положеннями КПК України та за період з 00:00 годин 06 червня 2015 року по 24:00 22 червня 2015 року, зважаючи на час зняття коштів з відповідного рахунку.

Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 131-132, 159-164, 166 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Варвинського відділу Прилуцької місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, при проведенні досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 22 червня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Надати слідчому Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 тимчасовий доступ та можливість виготовити копії документів що містять інформацію про ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживача телекомунікаційних послуг з абонентським номером НОМЕР_1 (абонент А) (унікальний ідентифікатор сім-карти IMSI, міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання - IMEI), адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок абоненту «А», типи з`єднання абонента «А», дати, часу та тривалості з`єднання, в тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті дзвінки) абонента «А», ідентифікаційних ознаки кінцевого обладнання (абонентський номер, IMSI, IMEI) (абонент Б) з якими відбувались сеанси зв`язку абонента «А» у період з 00:00 годин 06 червня 2015 року по 24:00 годину 22 червня 2015 року, яка знаходиться у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (юридична адреса: АДРЕСА_2 ).

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей та документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей та документів.

Ухвала залишається в силі протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1