Провадження №1-кп/748/164/16
Єдиний унікальний № 748/1297/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2016 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 08 червня 2016 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,
Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 81 від 23 квітня 2014 року солдат, поставлений на всі види забезпечення, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби, упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є справою всього українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, направленим на залишення військової частини, 13 жовтня 2014 року незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 польова плшта НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , повернувшись у розташування військової частини в АДРЕСА_2 28 березня 2016 року.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчиненому.
Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишенні військової частини або місця служб, вчинені військовослужбовцем, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 407 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, повне визнання вини, обставини, за яких обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, молодий вік, наявність на утриманні малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ст.69 КК України, а саме перейти до іншого більш м`якого виду покарання не зазначеного у санкції статті за інкримінований йому злочин, та призначити йому покарання у виді штрафу в межах, встановлених для даного виду покарання в Загальній частині КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним та призначити йому покарання за ч.3 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 110 неоподатковуваваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 1 870 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1