ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про розгляд скарги на бездіяльність органу досудового слідства)

28 березня 2016 р. справа № 174/179/16-к

п/с 1-кс/174/44/2016

Слідчий суддя Вільногірського міського суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, при секретарі ОСОБА_2 , з участю: заявника, ОСОБА_3 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, Дніпропетровської області, юриста 2-го класу ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про вчинений злочин,

У С Т А Н О В И В:
Із скарги, що надійшла до суду 25.03.2016 р., витікає, що 20.02.2016 року близько 11.00 годин вона і її чоловік, ОСОБА_5 , звернулися з письмовими заявами до Вільногірського відділення поліції про притягнення до кримінальної відповідальності відомих їм громадян ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які з особливим цинізмом вчинили хуліганські дії, передбачені ст. 296 ч. 2 КК України, щодо неї та її чоловіка, при цьому заподіяли чоловікові тілесні ушкодження при обтяжуючих обставинах.

Так 19.02.2016 року приблизно о 23.00 години до чергової частини Вільногірського відділення поліції від працівників кафе « ОСОБА_8 » по телефону 102 неодноразово було дано повідомлення, що в зазначеному вище кафе двоє відвідувачів, перебуваючи в алкогольному стані виражаються нецензурною лайкою, пристають до відвідувачів та персоналу кафе. Аналогічні дзвінки по телефону були зроблені і відвідувачами кафе, так як п`яні молоді люди не заспокоювалися і на зауваження не реагували, а, навпаки, зухвало себе поводили і при цьому висловлювалися нецензурною лайкою, сторонні громадяни намагалися зробити зауваження, після чого в кафе відбулися кілька бійок, в ході яких постраждав персонал кафе (музикант ОСОБА_9 , якого побили вище зазначені брати ОСОБА_10 ), також був розбитий посуд, меблі, двері в сан. вузол, пошкоджена натяжна стеля зали кафе, а так само були побиті її чоловік і інші відвідувачі кафе. На місце події поліція р. Вільногірська, приїхала хвилин через 30, за час приїзду співробітників поліції вище зазначені хулігани, влаштували кілька бійок, побили майно кафе і спокійно пішли з місця вчинення злочину.

При приїзду наряду поліції на місце скоєння злочину, співробітники поліції сліди злочину не зафіксували, свідків не опитали, від власників кафе і потерпілих громадян заяви та пояснення не відбиралися, протокол огляду місця події не складався, а якщо і складався, то десь в іншому місці. Ні до неї, ні до її чоловіка, як власникам кафе, співробітники поліції з проханням ознайомитися і підписати протокол огляду місця події не зверталися. Для проведення невідкладних слідчих заходів у вигляді написання протоколу місця події до них, як власників кафе ніхто з співробітників поліції не звертався. Дані заяви зареєстровані в журналі реєстрації заяв про кримінальні правопорушення і повідомлення про вчинені злочини за номерами № 493 та № 494 від 20.02 .2016 року.

На наступний день 21.02.2016 року близько 10 години ранку, вона і її чоловік звернулися до чергової частини Вільногірського відділення поліції з проханням повідомити їм, у кого у провадженні їхні заяви і видати їм на руки письмове повідомлення про початок досудового розслідування, із зазначенням номера про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На що їм відповіли, що їхніми заявами займаються дільничні і в діях зазначених ними відомих осіб, тобто братів ОСОБА_10 , відсутній склад злочину, передбачений ст. 296 КК України, а в наступному слідчий ОСОБА_11 , який на той момент виїжджав на подію в кафе « ОСОБА_8 », усно їм повідомив, що для порушення кримінальної справи з цього приводу необхідний акт судово-медичної експертизи, на що вона йому повідомила, що за чинними нормами кримінального законодавства для кваліфікації даного виду злочину даний акт не потрібний, а це заключення необхідне для кваліфікації злочину про заподіяння ступеня тілесних ушкоджень і повідомила, що буде оскаржувати дії в судовому порядку.

23.02.2016 року вона і її чоловік звернулися з письмовою заявою в Вільногірський міський суд на бездіяльність працівників Вільногірського відділення поліції, що виражається у приховуванні злочину за ст. 296 ч. 2 КК України, а саме не внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань, заяви про вчинений злочин, при цьому особи, які вчинили даний злочин були відомі і на той момент знаходилися на території міста Вільногірська. Її заяву було прийнято на розгляд слідчого судді ОСОБА_12 і зареєстровано за номером справи № 174/95/16-до, 1-кс/174/21/2016, по даній справі було винесено постанову суду від 24.02.2016 року про задоволення вимог викладених у її скарзі в повному обсязі, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі-ЄРДР) і початку досудового розслідування з письмовим повідомленням заявнику про таке внесення відомостей до єдиного реєстру. Заяву чоловіка було прийнято на розгляд слідчого судді ОСОБА_13 за номером справи № 174/96/16-до, 1-кс/174/22/2016, але на момент розгляду судового засідання 25.02.2016 року секретар суду повідомила чоловіка, що його заява № 494 від 20.02.2016 р, 25.02.2016 року у Вільногірському відділенні поліції внесено до ЄРДР, як кримінальне провадження № 0000061 від 25.02.2016 року. На підставі даних, наданих Вільногірським відділенням поліції в Вільногірський міський суд, справу за скаргою чоловіка було закрито, але в постанові суду також зазначено і підтверджується той факт, що має місце бездіяльність слідчого підрозділу Вільногірського відділення поліції, яке виразилося в порушенні щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у визначений ч. 1 ст. 214 КПК України термін. Після чого вона і її чоловік звернулися у вказаний вище слідчий підрозділ, щоб отримати письмове повідомлення про початок провадження за їхніми заявами і за її постановою, винесеною Вільногірським міським судом у задоволення її законних прав про початок кримінального провадження, щодо осіб, які вчинили хуліганські дії. У слідчому підрозділі чоловікові дали копію виписки (витягу) з кримінального провадження № 0000061 від 25.02.2016 року про кваліфікації злочину за ст. 296 ч. 2 Кримінального Кодексу України. При цьому пояснили, що це номер порушеного кримінального провадження за заявою її чоловіка. При вивченні копії цієї виписки, нею і чоловіком було встановлено, що дата надходження заяви 24.02.2016 року, внесення в базу ЄРДР 25.02.2016 року, можна припустити, що це зроблено після того, як відповідальні посадові особи Вільногірського відділення поліції дізналися від працівників Вільногірського міського суду, що працівникам слідчого підрозділу необхідно було з`явитися в Вільногірський міський суд, куди представник Вільногірського відділення поліції не з`явився, в якості відповідача за її заявою на бездіяльність Вільногірського відділення поліції по раніше написаній нею заяві від 20.02.2016 за № 493. Так само у фабулі було зазначено, що невстановлені особи, 19.02.2016 року близько 23.30 годин, перебуваючи в приміщенні кафе «У Петровича», що розташований по АДРЕСА_1 , де перебуваючи в алкогольному стані, грубо порушили громадський порядок, безпричинно ображали нецензурною лайкою гр. ОСОБА_14 , після чого з хуліганських спонукань нанесли тілесні ушкодження останньому. Хоча в заяві чоловіка, він вказав, що його побили з хуліганських спонукань брати ОСОБА_15 і ОСОБА_7 , а не невідомі особи, на той момент особи були відомі і працівники поліції знали цих осіб, так як на той момент на вище зазначених осіб у Вільногірському відділенні поліції було зареєстровано кілька заяв від інших громадян. Їй в слідчому підрозділі виписки по її заяві не дали, пояснили, що всі матеріали, в тому числі і її заява, приєднано до одного кримінального провадження, тобто до кримінального провадження №0000061 від 25.02.2016 року.

До теперішнього часу Постанову суду, винесену на її користь, не виконано. Після цього ніяких дій, спрямованих на внесення даних нею відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства цим органом досудового слідства не здійснювалося, як їй стало відомо її заяву списано за відсутністю складу злочину, а згодом зареєстровано в книгу обліку інформації про злочини, під іншим номером і незаконно об`єднано в одному кримінальному провадженні №0000061 від 25.02.2016 року за заявою її чоловіка, а значить здійснено приховування злочину за даним фактом і так само і з іншими фактами, де вказані особи вчинили протиправні діяння.

Згідно ч. 5 ст. 532 КПК України, Постанова слідчого судді, яке не може бути оскаржене, набирає законної сили з моменту його оголошення в суді. Згідно п. 2 ст. 21 КПК України, Постанова суду є обов`язковою і підлягає безумовному негайному виконанню на всій території України, згідно з порядком, встановленим для виконання судових рішень.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зазначено, що судове рішення, яке закінчується розглядом справи в суді та постановою іменем України, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого управління, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, їх об`єднаннями на всій території України. Умисне невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, або перешкоджання їх виконанню тягне за собою кримінальну відповідальність. Дані дії підпадають під ознаки злочину, передбаченого ст. 382 (Невиконання судових рішень) Кримінального Кодекса України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Кримінально-процесуального Кодексу (далі КПК) України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, - у досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР), після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у невиконанні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний виконати, визначений цим Кодексом строк - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбачена частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. До цього часу їй не відомо, які заходи вжиті органом досудового розслідування (слідчим) по її вище вказаною заявою, ні якихось процесуальних документів їй ніхто не надсилав і не давав, нікуди не викликав, ніяких постанов не отримувала, а значить ніяких порушень строків звернення до суду, за цією заявою вона не порушувала і не пропускала.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, інша посадова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язаний прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. З чого випливає, що заява про кримінальні правопорушення підлягає обов`язковій реєстрації, і закон не передбачає можливості на цій стадії відмовляти в реєстрації такої заяви, або не здійснювати таку реєстрацію до ЄРДР, незалежно від будь-яких обставин.

Згідно п. п. 1, 2 п. 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 р., зазначено, що внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: - заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у строк, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України: - призначення слідчого, процесуального керівника, прийняття до виробництва - негайно.

Згідно п. 2.1 Розділ II того ж Положення, зазначено, що до ЄРДР вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела інформації, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто, ні про який склад злочину мова не йде. Такі ж вимоги передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України. Після внесення та перевірки цих даних керівником прокуратури або органу досудового розслідування до ЄРДР автоматично фіксується дата обліку інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно п. 2.2 Розділ II того ж Положення, зазначено, що у разі вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування розпочинається негайно, тобто негайно.

Згідно п. 2.7 Розділ ІІ того ж Положення, у разі зазначення в заяві, повідомленні про кілька вчинених кримінальних правопорушення або які були виявлені безпосередньо прокурором, слідчим або працівником іншого підрозділу, незалежно від часу їх вчинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, відомості про них заносяться до ЄРДР за кожним правопорушенням окремо. Тобто, ні про яке об`єднання заяв в одне, з якого виноситься постанова про кримінальне виробництво мова не йде, а значить, за кожною заявою про злочин повинно бути окреме кримінальне провадження та в ході розслідування яких за погодженням з процесуальним керівником, тобто прокурором, дані кримінальні провадження, в порядку ст. 217 КПК України, можуть бути об`єднані або виділені матеріали досудових розслідувань.

Згідно п. 2.9. Розділ II того ж Положення, при встановленні факту проведення кримінального провадження за заявою аналогічного (дублікату), повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий приєднує матеріали до раніше зареєстрованого кримінального провадження. Цей порядок поширюється на випадки отримання з різних джерел заяв, повідомлень про вчинення одного і того самого кримінального правопорушення. (З Юридичного словника: дублікат (від лат. dublicatio подвоєння) другий або наступний екземпляр будь-якого письмового документу, що має (на відміну від копії) однакову з оригіналом юридичну силу. Виготовляється у випадках, коли справжній документ може отримати тільки одна із сторін правочину.)

В даному випадку, долучення її матеріалу за заявою № 493 від 20.02.2016 року (списаного або знову зареєстрованого) до заяви чоловіка - ОСОБА_14 за № 494 від 20.02.2016 року по кримінальному провадженню № 0000061 від 25.02.2016 року незаконне, тому що дані заяви не є дублікатами однієї і тієї ж заяви про вчинений злочин, мають різних заявників, заподіяну матеріальну та моральну шкоду, тілесні ушкодження, місце вчинення злочину, спосіб і дію при вчиненні злочину.

Якщо в заяві, повідомленні, всупереч вимогам частини 5 статті 214 КПК України, не зазначено достатньої інформації про вчинене кримінальне правопорушення, то для її встановлення проводяться наступні дії: направлення вимог до установ, підприємств, організацій про надання документів або відповідних даних, тощо. Такі дії повинні бути виконані у строк, що не перевищує 7 днів. При не підтвердженні під час перевірки обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, відповідно пунктами 1 або 2 частини 1 ст. 284 КПК України, приймається постанова про закриття кримінального провадження. За умови встановлення обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, проводиться досудове розслідування, відповідно до вимог статті 214 КПК України. Тобто, ні про який інший підрозділ органу внутрішніх справ, крім як слідчого підрозділу, та передачу заяви або повідомлення про кримінально правопорушення слідчому на розгляд та прийняття рішення згідно закону не йдеться, а отже, рішення про передачу даного матеріалу на розгляд дільничним інспекторам відділення поліції було винесено незаконно, з перевищенням службових повноважень посадових осіб органу досудового розслідування.

Згідно п. 3.5. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, письмові заяви про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлення, які надійшли усно і містять відомості, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі кримінальних правопорушень, оперативний черговий доповідає начальнику слідчого підрозділу для внесення слідчими відомостей до ЄРДР, а так само інформує начальника органу внутрішніх справ.

Таким чином, відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства, відомості, викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення, негайно, але не пізніше 24 годин вносяться до ЄРДР. Рішення щодо наявності або відсутності складу кримінального правопорушення у відомостях, викладених у заяві про злочин, може бути прийнято слідчим, прокурором лише за результатами проведення розслідування, яке починається разом із внесенням інформації про злочин до ЄРДР.

Згідно ст. 30 Закону України «Про прокуратуру», повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів у досудовому виробництві визначаються кримінально-процесуальним законодавством, це означає, що основним законодавчим актом, що регламентує даний вид прокурорської діяльності є Кримінально-процесуальний кодекс України

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК і ст. 56 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор - Генеральний прокурор України, перший заступник, заступник Генерального прокурора України, їх старші помічники, помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, прокурори міст і районів, районів у містах, міжрайонні та спеціалізовані прокурори, їх перші заступники, заступники прокурорів, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК, визначаються повноваження прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, зобов`язаний проводити наступні процесуальні дії: починати досудове розслідування за наявності підстав (ст. 214 КПК); мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування (про матеріали, документи та інші відомості, що стосуються досудового розслідування, ст. ст. 84, 99 КПК); скасовувати незаконні і необґрунтовані постанови слідчого (ст. 305 КПК (У ч. 2 ст. 305 КПК вказано, що слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені п. п. 1, 2, 5 і 6 год. 1 ст. 303 КПК цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, ....); ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; інші процесуальні дії.

Згідно з наказом Генерального прокурора України від 19.12.12 № 4 гн «Про організацію діяльності прокурора у кримінальному провадженні», прокурори всіх рівнів повинні вживати заходів щодо поліпшення якості попереднього розслідування, принципово реагувати на всі факти порушення вимог кримінально-процесуального законодавства при проведенні слідчих (розшукових) дій.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

На підставі вище викладеного, а так само винесених постанов Вільногірського міського суду про бездіяльність органу досудового розслідування, в діях зазначених вище посадових осіб Вільногірського відділення поліції є склад злочину, передбачений ст. 366 (Службова підробка), ст. 364 (Зловживання влада або службовим становищем), ст. 365 (Перевищення влади або службового становища) ст. 382 (Невиконання судових рішень) Кримінального Кодексу України, а саме фальсифікація та перевищення службових повноважень посадовими особами Вільногірського відділення поліції, які виразилися в бездіяльності, невиконання судових рішень і істотному обмеженні її Конституційних прав і свобод, наслідком якого стало заподіяння моральної шкоди їй і її чоловікові.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303, 306,307 КПК України, заявниця прохає:

1. зобов`язати прокурора процесуального керівника Вільногірського відділення Жовтоводської міської прокуратури Дніпропетровської області по кримінальному провадженню № 0000061 від 25.02.2016 року за ст. 296 ч. 2 КК України, негайно внести відомості про вчинений злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за моєю заявою та почати досудове розслідування;

2. зобов`язати прокурора Жовтоводської міської прокуратури Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинені або бездіяльності посадових осіб органу досудового розслідування Вільногірського відділення поліції Дніпродзержинського відділу Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області, в діях яких є склад злочину, передбачений ст. ст. 366, 364, 365, 382 Кримінального Кодексу України;

3. про прийняте рішення повідомити заявника.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 24 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. З чого витікає, що заява про кримінальні правопорушення підлягає обов`язковій реєстрації і закон не передбачає можливості на цій стадії відмовляти в реєстрації такої заяви, чи не здійснювати таку реєстрацію в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, незалежно від будь-яких обставин.

Згідно п/п 1, 2 п. 3.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 р., зазначено, що внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків: - заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України; - призначення слідчого, процесуального керівника, прийняття до провадження невідкладно.

Згідно п/п 1 п.2.1 того ж Положення, зазначено, що до Реєстру вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто, ні про який склад злочину мова не йде. Такі ж вимоги передбачені ч.5 ст. 214 КПК України.

Згідно п.3.5. Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС України від 19.11.2012 №1050, - Про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлень, які надійшли усно, у яких наявні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО оперативний черговий доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу внутрішніх справ.

Згідно ч. 2 ст. 21, ч.3 ст. 307, ч.5 ст. 532 КПК України, ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає негайному безумовному виконанню на всій території України, згідно з порядком, встановленим для виконання судових рішень.

Вислухавши заявницю, яка підтримала скаргу та її обгрунтування та додатково пояснила, що її до цього часу слідчий не допитав як потерпілу; вислухавши прокурора, який заперечив проти задоволення скарги, оскільки на його думку відомості про злочин, про який повідомляла заявниця, були внесені до ЄРДР за № 0000061 від 25.02.2016 р., оскільки мова йшла про одне і те ж кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 ч.2 КК України, про яке повідомляв чоловік заявниці, ОСОБА_5 , а ухвала слідчого судді від 24.02.2016 р. була виконана шляхом долучення заяви до вищевказаного кримінального провадження, керуючись законом, слід зробити висновок, що скарга обґрунтована, подана до суду в межах установленого законом строку, але підлягає задоволенню частково, оскільки ухвала слідчого судді від 24.02.2016 р. органом досудового слідства не виконана. При цьому судом було прийняте наступне рішення: "Зобов`язати СВ Вільногірського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, в порядку передбаченому ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, що зазначене в заяві ОСОБА_3 від 20.02.2016 року № 493, та розпочати досудове розслідування, з письмовим повідомленням заявниці про таке внесення відомостей.

Ухвала підлягає негайному виконанню, відповідно до порядку, встановленого для виконання судових рішень."

На момент розгляду даної скарги відомості за заявою ОСОБА_3 від 20.02.2016 року № 493 про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесено. Суд не погоджується з думкою прокурора, оскільки в заявах заявниці та її чоловіка від 21.02.2016 р. були зазначені різні обставини, в тому числі різні за характером шкода та способи її спричинення: за заявою заявниці - шкода внаслідок хуліганських дій заподіяна їй внаслідок пошкодження належного їй майна та здоров`ю відвідувачів, за заявою чоловіка заявниці - внаслідок хуліганських дій шкоди було завдано його здоров`ю, окрім того, прямо було вказано на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

Таким чином, згідно чинного кримінально-процесуального законодавства, та ухвали слідчого судді від 24.02.2016 р., відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 20.02.2016 року № 493, про вчинене кримінальне правопорушення, підлягають внесенню до ЄРДР. Рішення щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення може бути прийнято слідчим, прокурором лише за результатами проведення розслідування, яке розпочинається разом з внесенням відомостей про злочин до ЄРДР.

В задоволенні решти вимог за скаргою слід відмовити, оскільки в скарзі не зазначено саме тих відомостей про обставини, які можуть свідчити, саме, про вчинення посадовими особами органу досудового слідства кримінальних правопорушень, передбачених в диспозиціях ст. ст. 366, 364, 365, 382 Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора Вільногірського відділення Жовтоводської міської прокуратури Дніпропетровської області, процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000061 від 25.02.2016 року за ст. 296 ч. 2 КК України, в порядку передбаченому ст. 214 КПК України, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, що зазначене в заяві ОСОБА_3 від 20.02.2016 року № 493, з письмовим повідомленням заявниці про таке внесення відомостей, чим виконати ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24.02.2016 р. у справі № 174/95/16-к, п/с 1-кс/174/21/2016.

В задоволенні решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, відповідно до порядку, встановленого для виконання судових рішень.

Згідно ч.5 ст. 532 КПК України, ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Згідно ч.3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвал про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1