печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на речові докази,

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного 26 травня 2016 року до ЄРДР за №0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч2 ст.205, ч1 ст.212 КК України, за погодженням прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на речові докази - грошові кошти в сумі 6 110 (шість тисяч сто десять) доларів США, які вилучені 29.09.2016 у ході проведення обшуку, на підставі Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2016 у справі №757/46915/16-к, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою належного зберігання речових доказів та забезпечення подальшого розгляду питання про їх конфіскацію в дохід держави. Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Д111 у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування №0000069 від 26 травня 2016 року, за фактами фіктивного підприємництва, вчиненого повторно та за фактами умисного ухилення від сплати податків у значних розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 212 КК України. Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та іншими невстановленими слідством особами, в період 2015-2016 років, розроблено та втілено у життя злочинний механізм, діяльність якого направлена на створення (придбання) ряду суб`єкті підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, пособництво в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах підприємствами реального сектору економіки, шляхом документального оформлення безтоварних операцій з купівлі-продажу цінних паперів, що фактично не мають жодної цінності від підприємств, які мають ознаки фіктивності, службові особи яких не мають жодного відношення до ведення господарської діяльності підприємствами. За клопотанням СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві отримано Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №757/46915/16-к та проведено обшук в житловому приміщенні де фактично проживає ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 та ОСОБА_5 в результаті якого виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 6110 (шість тисяч сто десять) доларів США, як тимчасово вилучене майно. У зв`язку з вищенаведеним, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведення обшуку на підставі Ухвали Печерського районного суду міста Києва від 26.09.2016 у справі №757/46915/16-к грошові кошти в розмірі 6110 (шість тисяч сто десять) доларів СІЛА, набуті кримінально протиправним шляхом за допомогою юридичних осіб щодо яких здійснюється досудове розслідування.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КГІК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Саме тому, СУ ФР ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві 30.09.2016 проведено огляд та винесено постанову про визнання речовим доказами грошових коштів, вилучених 29.09.2016 у ході обшуку в житлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 212 КК України передбачено, що діяння - умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що. входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь- якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у особливо великих розмірах караються штрафом від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Зазначені кошти є джерелом погашення збитків завданих державі, внаслідок скоєння кримінального правопорушення, що розслідуються по даному кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Згідно ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність слідчого, враховуючи його повторну неявку.
Адвокат ОСОБА_11 діючи в інтересах ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на його не доведеність, яка в тому числі свідчить виходячи з неявки слідчого в судове засідання. Крім того адвокат просив взяти до уваги те, ОСОБА_5 не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадження, не є особою, відповідальною за можливо нанесену шкоду, та відсутність цивільного позову пред`явленого до нього як до цивільного відповідача. Крім того адвокат просив звернути увагу на зауваження зроблені адвокатом під час проведення обшуку у ОСОБА_10 щодо законності походження коштів вилучених 29.09.2016р.
Вислухавши адвоката, вивчивши додані до клопотання матеріали, слід дійти наступного висновку.
Згідно ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання не було доведено те, що вилучені грошові кошти є тими матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того слід врахувати, що слідчим не було додано до клопотання постанову про визнання вилучених грошових коштів речовим доказом, та підстави для прийняття такого рішення. При цьому із протоколу обшуку вбачається, що під час вилучення грошових коштів у розмірі 6 110 доларів США, слідчому було надано виписки по рахунками ОСОБА_5 щодо походження грошових коштів.
Інші посилання слідчого зокрема те, що вилучені кошти є джерелом погашення збитків завданих державі, є безпідставним, оскільки не ґрунтується на досліджених матеріалах, які не містять повідомлення про підозру ОСОБА_5 , пред`явлений до нього цивільний позову, або інші відомості, за яких на власника цього майна може бути покладена відповідальність передбачене законом.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 132, 170-173,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на речові докази, залишити без задоволення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Слідчий суддя ОСОБА_1