Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8832/16-к
У Х В А Л А

8 жовтня 2016 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5 Ю

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , внесеного в матеріалах кримінального провадження № 0000195, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.10.2016, стосовно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження за погодженням з прокурором відділу прокуратури Черкаської області, звернувся до суду з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 159 о/с від 11.11.2015, працює на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 зі змінами та доповненнями, - до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції України. Таким чином, ОСОБА_6 працюючи на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України є працівником правоохоронного органу, представником влади, а тому відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України є службовою особою. Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_6 , маючи спеціальне звання майора поліції, будучи наділеним відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» повноваженнями. Так він, працюючи на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в ході здійснення своєї професійної діяльності, маючи умисел на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , 03.10.2016 близько 10 год. перебуваючи по вул. Мічуріна, м. Сміла біля Покровського собору, розташованого на вказаній вулиці № 7, де ОСОБА_7 здійснює продаж продуктів харчування, вимагав від останнього неправомірну вигоду в сумі 3 тисячі гривень за не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП - порушення порядку провадження господарської діяльності. При цьому, ОСОБА_6 шляхом використання наданих йому повноважень в цей же день схилив ОСОБА_7 до надання йому частини неправомірної вигоди в сумі 2 тисячі гривень, після чого повідомив останнього про те, що другу частину неправомірної вигоди ОСОБА_7 має надати йому у визначений ним час. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 07.10.2016 перебуваючи в м. Сміла по вул. Свердлова, 25, близько 13 год. 45 хв. під час зустрічі із ОСОБА_7 , яка відбувалась у автомобілі марки „Рено Лагуна державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , отримав від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди в сумі 1 тисяча гривень, яка була обумовлена ним раніше, за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності. 07.10.2016 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 08.10.2016 ОСОБА_6 оголошено про підозру його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ст. 63 Конституції України покази давати відмовився. Незважаючи на це, в матеріалах даного кримінального провадження мається достатньо підстав підозрювати останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з його боку переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, в інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню. Перебуваючи на волі ОСОБА_6 матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, спілкуватися та впливати на свідків, чим буде перешкоджати встановленню істини у справі. Крім того, ОСОБА_6 являється працівником поліції, а тому використовуючи свої зв`язки в правоохоронних та інших державних органах, а також надані йому службові повноваження і напружену ситуацію в державі може перешкоджати здійсненню досудового розслідування шляхом можливого його направлення у службові відрядження в зону проведення АТО. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, вніс дане клопотання.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, та пояснили, що вважають підозру обґрунтованою, на їх думку, підозрюваний може впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, переховуватись від органу досудового розслідування.

Адвокат заперечував щодо задоволення клопотання. Зазначив, що підозра є необґрунтованою та слідством не доведено, що заявник ОСОБА_7 має право на здійснення підприємницької діяльності. Звернув увагу на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, має постійне місце роботи, сім`ю, малолітню дитину. Просив не застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 з клопотанням слідчого не погодився. Пояснив, що кошти від ОСОБА_7 не вимагав і не отримував. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши доводи слідчого, думку прокурора, захисника та підозрюваного, приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не наведені, у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні цього запобіжного заходу, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, а також для належного забезпечення покладених на нього процесуальних обов`язків, що надає суду всі підстави для застосування відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя, у відповідності до ст.178 КПК України враховує те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має негативних характеристик, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні малолітню дитину, згідно наданої довідки звертався до лікаря у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Слідчий суддя оцінює критично посилання адвоката на те, що підозрюваний перебуває на лікуванні чи потребує його, оскільки на момент розгляду даного клопотання доказів цього надано не було.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, у відповідності до п.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини та зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозра, яка оголошена ОСОБА_6 на даний час ґрунтується виключно на протоколі огляду місця події, відповідно до якого на руках ОСОБА_6 відсутні сторонні нашарування під світлом ультрафіолетового випромінювання, поясненнях ОСОБА_7 , протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.10.2016. Залишилось поза увагою при оголошенні підозри питання чи займається ОСОБА_7 підприємницькою діяльністю, на яких підставах, чи має право ОСОБА_6 , відповідно до своїх службових обов`язків, проведення перевірки, ініціювання чи притягнення до адміністративної відповідальності осіб.

Отже, слідчий суддя вважає, що прокурор не в достатній мірі довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_6 покидати місце проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 цілодобово.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України,

1. прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування,

2. не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду,

3. утримуватись від спілкування з ОСОБА_7 , окрім як при проведенні з ними слідчих дій.

4. здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадження якого знаходиться справа, та прокурору Черкаської області - для відому.

Зобов`язати слідчого надати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1