Справа № 461/2293/16-к
Провадження № 1-кс/461/1688/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність прокурора Львівської області, в якій просить визнати бездіяльність прокурора ОСОБА_5 неправомірною та зобов`язати прокурора Львівської області внести в ЄРДР відомості за заявою від 21.02.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, мотивуючи скаргу тим, що зазначені відомості не внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, всупереч нормам КПК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі та доповненні до скарги. Просить скаргу задоволити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив з мотивів безпідставності та зазначив, що у заяві ОСОБА_3 від 21.02.2016 року відсутні будь-які конкретні дані, які свідчать про вчинення злочину, а відтак відсутні законні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, думку прокурора, який заперечив проти скарги, дослідивши матеріали скарги, матеріали долучені до заяви (наглядове провадження), вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

В судовому засіданні встановлено, що 21.02.2016р. ОСОБА_3 направив на адресу директора Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.357, ч.1 ст.364, ч.2 ст.382 КК України.

В подальшому заява ОСОБА_3 була направлена в Генеральну прокуратуру України, а звідти до прокуратури Львівської області для розгляду.

Як вбачається з листа прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 25.03.2016р. №17/7-4611-16, ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР та проведення розслідування за його заявою від 21.02.2016р., оскільки відомості у його заяві не містять даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, як видно з поданої скаржником заяви, у такій не наведено об`єктивних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Пунктом 22 перехідних положень КПК України рекомендовано Генеральній прокуратурі України протягом трьох місяців з дня опублікування цього Кодексу створити Єдиний реєстр досудових розслідувань, розробити та затвердити за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, положення про порядок його ведення.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч.1 ст.94 КПК України).
Таким чином, вважаю, що невідповідність заяви вимогам п.4 ст.5 ст.214 КПК України та пп.4 п.2.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, через відсутність конкретних даних, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дає законні підстави прокурору прийняти рішення, з яким не погоджується скаржник, оскільки в даному випадку воно відповідає вищенаведеним положення законодавства.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, а відтак, суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Таким чином, задоволення вимог даної скарги в частині визнання протиправною бездіяльності буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

З врахуванням вищенаведеного, беручи до уваги те, що заява ОСОБА_3 від 21.02.2016 року не відповідає встановленим вимогам, в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6