АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/566/16 Справа № 191/386/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0002398 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2014 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сумгаїт, Азербайджан, громадянин України, раніше судимий:

- 04.08.2006 року Петровським районним судом м. Донецьк за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.309, ч.1 ст.162, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Кіровського районного суду м. Макіївки Донецької області від 09.10.2008 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 2 дні;

- 22.06.2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2013 року звільнений умовно-достроково на 10 місяців,

засуджений: - за ч.2 ст.309 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним строком на 3 роки та на нього покладені певні зобов`язання визначені ст.76 КК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за скоєння злочину за таких обставин.

Повторно, у невстановлений слідством час, в кінці серпня 2014 року, ОСОБА_7 , знаходячись поблизу водоймища «Майдан», розташованому в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, виявив ростучі кущі рослини роду «конопля». Після чого, у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне придбання наркотичних засобів. ОСОБА_7 придбав, зірвав 5 кущів рослини роду «конопля» та переніс їх у зальну кімнату до будинку, який знаходиться на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , котрий є місцем його фактичного проживання, де став їх незаконно зберігати.

Після чого, в цей самий день, маючи умисел на незаконне виготовлення і зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_7 , знаходячись у зальній кімнаті вказаного будинку, взяв 5 кущів рослини роду «конопля», підсушив їх, відірвав з рослини підсушені верхівки з насінням та сухе листя, після чого подрібнив дану рослину, та отриману суміш розложив у два поліетиленові згортки, а іншу частину поклав у паперовий згорток, і продовжив незаконно зберігати подрібнену рослину роду «конопля» на території домоволодіння за місцем свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , для особистого вживання, шляхом куріння, без мети збуту.

Так, 25.12.2014 року, ОСОБА_7 , знаходячись на автодорозі поблизу селища Межиріччя Павлоградського району Дніпропетровської області, незаконно перевіз вищевказані два поліетиленові та один паперовий згортки, в яких знаходились наркотичні засоби на автомобілі FORD Transit 80 білого кольору, д.н. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_8 , котрий, не усвідомлював незаконних дій ОСОБА_7 , та під час руху автомобіля, знаходячись на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_7 дістав з кишені куртки вдягненої на ньому, вищевказані три згортки з наркотичною речовиною, та поклав у господарчу сумку (де знаходились 18 пластикових пляшок з невідомою рідиною прозорого кольору, мобільний телефон «Sony Ericson», чотири зарядні мобільні пристрої, 8 пачок дріжджів ємністю по 100 гр.), котру йому передав водій ОСОБА_8 при зустрічі на автодорозі, та продовжуючи незаконно зберігати при собі, незаконно перевіз вищевказані згортки в с.Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області з метою особистого вживання, без мети збуту.

25.12.2014 року о 02.10 годині, в присутності понятих, співробітниками міліції Синельниківського МВ проведено огляд господарчої сумки, в ході якого працівниками Синельниківського МВ було виявлено: два поліетиленові та один паперовий згортки, в яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, згідно протоколу огляду місця події, вищевказані згортки, в присутності двох понятих були оглянуті, опечатані, поміщені в поліетиленовий пакет, та вилучені до Синельниківського МВ ГУМВС України Дніпропетровської області.

Згідно висновку експерта 70/10/3325 від 15.01.2015 року вилучені під час огляду господарчої сумки у ОСОБА_7 : 1) речовина рослинного походження зеленого кольору масами 3,045 гр., 10,833 гр., 1,991 гр. є «канабіс», котрий відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений на території України. Маса «канабісу» в перерахунку на висушену речовину становить 2,662 гр., 9,531 гр., 1,759 гр..

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що судом, при постановленні вироку було неправильно застосовано кримінальний закон. Суд, призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання незаконно та безпідставно застосував ст. 75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком. Просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при цьому ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, вивчивши та проаналізувавши доводи апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах та в апеляції не оскаржуються.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, скоєне повторно.

Як вбачається з матеріалів провадження та вироку суду першої інстанції, органами досудового слідства та судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи.

Що стосується доводів апеляції прокурора про незаконне та безпідставне застосування судом ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, оскільки на думку колегії суддів, в порушення ст.414 КПК України, судом першої інстанції ОСОБА_7 призначене покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та за своїм видом та розміром є явно не справедливим.

До такого висновку колегія суддів прийшла виходячи з того, що суд першої інстанції не в повному обсязі прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не достатньо повно врахований характер дій обвинуваченого при вчинені даного злочину та дані, які характеризують особу обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що застосування ст.ст. 75,76 КК України в даному випадку не є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та не відповідає меті покарання якою є також попередження вчинення засудженим нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , є особою, яка вже двічі притягалася до кримінальної відповідальності за аналогічними злочинами, у тому числі і за тяжкими злочинами, судимість яких не знята та не погашена, вчинив злочин середньої тяжкості, не працює, має задовільну характеристику з місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також у вироку суду першої інстанції зазначено, що обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття. Обставинами, які обтяжують покарання судом встановлено рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебувала у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Відповідно до ст.ст.50,65 КК України, покарання має на меті нести не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст.409 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Виходячи з вище викладеного та погоджуючись з доводами, наведеними в апеляції прокурора, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст.414 КПК України вирок суду в частині призначеного покарання у відношенні ОСОБА_7 скасувати, та у відповідності зі ст.420 КПК України, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.374,407,414,418,420 КПК України, колегія суддів, -

З А З С У Д И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня його фактичного затримання.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня його проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4