Справа № 341/531/16-к
Провадження № 11-кп/779/278/2016
Категорія ст.82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду Івано Франківської області від 14 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

з участю прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_6 вважає, ухвалу Галицького районного суду від 14.04.2016 року незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню так, як на даний час нею відбуто 2 роки 10 місяців, що становить більше половини призначеного їй строку покарання, вона стала на шлях виправлення про що свідчить її характеристика, 01.04.2016 року їй було підписано заохочення яке не було надано суду разом з матеріалами, окрім цього зазначає, що колонією не була надана інформація щодо її працевлаштування на виробництві установи в швейному цеху у 2013-2014 році., зараз вона не працевлаштована у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду Івано Франківської області від 14.04.2016 року. Ухвалити нову ухвалу про задоволення її клопотання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким. Своє рішення суд мотивував тим, що як встановлено в судовому засіданні по місцю відбування покарання засуджена характеризується посередньо, стягнення погашене, заохочення не оголошувались, є інвалідом ІІІ групи (без обмеження праці), не працевлаштована, тобто засуджена ОСОБА_6 не довела своє виправлення, а наявність у неї інвалідності ІІІ групи, враховуючи положення ст. 82 КК України не є підставою для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги засудженої ОСОБА_6 просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч.1 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , засуджена 14.02.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст. 190 ч.2, ст.186 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 05.06.2013 року, тобто засуджена ОСОБА_6 відбула більше ? частини призначеного строку покарання.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні не відбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики (а.с.15) засуджена ОСОБА_6 за час перебування в Галицькій виправній колонії №128 характеризується посередньо, один раз порушила режим утримання, за що притягувалася до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене, заохочення не оголошувалися, є інвалідом ІІІ групи (без обмеження праці), не працевлаштована .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким засудженій ОСОБА_6 неможлива, оскільки вона не довела свого виправлення під час відбування покарання.

Отже апеляційна скарга є безпідставною,і доводи наведені в ній спростовані ухвалою суду першої інстанції яка є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду Івано Франківської області від 14 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4