АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1754/2016 Слідчий суддя в 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваної ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , погодженого із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москви, Російської Федерації, громадянки Російської Федерації, офіційно не працевлаштованій, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, відмова в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою мотивована тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність вагомих доказів причетності ОСОБА_9 до скоєння інкримінованих їй кримінальних правопорушень.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою.
Зокрема, апелянт стверджує, що висновок суду зроблено без аналізу та посилання на конкретні матеріали провадження, оскільки слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_9 є громадянкою Російської Федерації, на території України у неї відсутнє місце постійного проживання та роботи, сталі соціальні зв`язки, що свідчить про реальність ризику переховування від органу досудового розслідування.
Апелянт наголошує, що судом також не перевірено наявність таких ризиків, як спроба підозрюваної знищити або сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у зазначеному кримінальному провадженні, а також щодо можливості вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких вона підозрюється.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваної і захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 09.12.15 Головним слідчим управлінням СБ України доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 внесено відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України таза № 0000403 внесено відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

09-10 грудня 2015 року громадяни України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадяни Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , 25.01.1984 вродження та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , затримані в порядку ст. 208 КПК України, та 10 грудня 2015 року їм повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 ККУкраїни.

10.12.2015 року постановою прокурора Генеральної прокуратури України матеріали досудових розслідувань внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та № 0000403 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 ККУкраїни, об`єднані в одне провадження під № 0000402.
11-12 грудня 2015 року до вказаних підозрюваних осіб Шевченківським районним судом м. Києва застосовано запобіжний захід - тримання під вартою строком до 06.02.2016 року, 07.02. 2016 року та 08.02. 2016 року включно.

01.02.2016 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження першим заступником Генерального прокурора України продовжено до чотирьох місяців, тобто до 09.04. 2016 року.

04.02.2016 року та 05.02.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва строк тримання під вартою підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 продовжено до 03.04.16 включно.

05.02.2016 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_9 продовжено до 05.03.2016 року включно.

19.02.2016 року постановою прокурора Генеральної прокуратури України матеріали досудових розслідувань внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000402 за підозрою ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, № 0000277 від 10.12.15 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України та № 0000130 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 194 КК України, об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000130.

15.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід тримання під вартою, строком до 09.04.2016 року включно.

29.03.2016 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження першим заступником Генерального прокурора України продовжено до шести місяців, тобто до 09.06.2016 року.

08.04.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва підозрюваній ОСОБА_9 продовжено строк раніше обраного запобіжного заходу - тримання під вартою, до 17.05.2016 року.

29.04.2016 року з матеріалів кримінального провадження № 0000130 в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування № 0000164 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні ОСОБА_18 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих (розшукових) дій та процесуальних заходів, а зміна підозрюваній запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід може перешкодити подальшому розслідуванню кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, а щодоОСОБА_9 не застосовано будь-якого запобіжного заходу, оскільки слідчий суддя під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено наявність вагомих доказів причетності ОСОБА_9 до скоєння інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, засудженим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно зазначив, що не вбачає в матеріалах справи даних, які б свідчили про те, які саме дії вчиняла ОСОБА_9 окрім того, що перебувала у спілкуванні з колом інших підозрюваних та які саме дії вона планувала виконати, а отже стороною обвинувачення не доведено в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність вагомих доказів причетності останньої до скоєння інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчим суддею обґрунтовано зазначено в своєму рішенні про те, що не можна оцінювати ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування беручи до уваги тільки тяжкість злочину, а тому голослівними є ствердження прокурора про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ні в засіданні суду першої інстанції, ні при апеляційному розгляді даних матеріалів прокурор не зміг назвати конкретних фактів, які б підтверджували таку поведінку підозрюваної.

Враховуючи викладене, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, зазначивши, що після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає саме по собі бути підставою для обмеження свободи, а тому висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись, ст. ст. 176 178, 183, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4