Справа № 139/923/15-к
У Х В А Л А
21 жовтня 2016 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника КВІ ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці подання начальника Мурованокуриловецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області, майора внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання про направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, засудженого 23.11.2015 року Мурованокуриловецьким районним судом ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та із застосуванням ст. 76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України, для відбування призначеного покарання -
в с т а н о в и в :
Начальник Мурованокуриловецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області, майор внутрішньої служби ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням, в якому ставить питання про направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був засуджений 23.11.2015 року Мурованокуриловецьким районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та із застосуванням ст. 76 ч.1 п.2, 3, 4 КК України для відбування призначеного покарання у зв`язку з невиконанням покладених на нього, як на особу, що звільнена від відбування покарання, обов`язків.

В судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_4 подання підтримав за обставин викладених у поданні. Просив задоволити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив надати йому ще один шанс та не направляти його для відбування покарання. Зазначив, що в КВІ для реєстрації не з`являвся не через небажання стати на шлях виправлення, а у зв`язку із відсутністю будь-якої роботи за місцем проживання та необхідність її пошуку поза межами району.

Прокурор підтримав подання та вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали подання, вважає, що в його задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України та роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень (три і більше разів), що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Так, згідно з вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 23.11.2015 року ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Як вбачається з матеріалів особової справи № 30-2015, засудженого ОСОБА_5 24 грудня 2015 року поставлено на облік у Мурованокуриловецькому РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області (особова справа а.с.8).

30.12.2015 року засудженому роз`яснені вимоги ч.3 ст.164 КВК України, а також він попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання (особова справа, а.с.12). Цього ж дня ОСОБА_5 встановлені дні явки до КВІ, якими є другий понеділок кожного місяця (особова справа, а.с.14).

10.05.2016 року, 11.07.2016 року та 08.08.2016 року у визначені для реєстрації дні ОСОБА_5 на відмітку до КВІ не з`явився (особова справа, а.с.15).

11.05.2016 року ОСОБА_5 направлено виклик до кримінально виконавчої інспекції, який отриманий ним 20.05.2016 року (особова справа, а.с.37).

20.05.2016 року ОСОБА_5 надав старшому інспектору Мурованокуриловецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області письмові пояснення з яких вбачається, що він 10.05.2016 року не з`явився на реєстрацію до КВІ оскільки був на роботі в м.Києві (особова справа, а.с. 39). Того ж дня засуджений ОСОБА_5 був попереджений про наслідки подальшого невиконання покладених на нього обов`язків (особова справа, а.с. 38).

11.07.2016 року ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та на нього було накладено штраф в сумі 51 грн. (а.с. 46).

22.07.2016 року ОСОБА_5 знову надав начальнику Мурованокуриловецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області аналогічні письмові пояснення в яких зазначив, що знову не з`явився 11.07.2016 року на реєстрацію до КВІ оскільки в цей день тільки приїхав з роботи з м. Києва, перебував у нетверезому стані за що і був притягнутий за це до адміністративної відповідальності (особова справа, а.с. 48).

16.08.2016 року ОСОБА_5 також письмово пояснив, що 08.08.2016 року не з`явився на реєстрацію до КВІ оскільки також перебував на роботі в м. Києві (особова справа, а.с. 51).

Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи та пояснень самого засудженого, ОСОБА_5 з моменту постановки його на облік у Мурованокуриловецькому РП КВІ УДПтС України у Вінницькій області тричі порушував обов`язок з`являтися у визначені дні до кримінально-виконавчої інспекції.

Разом з тим, у всіх випадках підставою та метою такого порушення були відсутність роботи за місцем проживання та її наявність у м. Києві.

Стаття 166 КВК України передбачає можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання лише у тому випадку коли не виконання останнім покладених на нього обов`язків свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

У даному випадку, пошук роботи засудженим, її відсутність за місцем проживання, в контексті ст. 43 Конституції України жодним чином не може свідчити про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення і суд не може розглядати факти викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 ч.2 КК України, ст.ст.537, 539, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити начальнику Мурованокуриловецького РС КВІ УДПтС України у Вінницькій області, майору внутрішньої служби ОСОБА_4 в задоволенні подання про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя :