Справа № 177/753/16-к
Провадження № 1-кп/177/51/16
У Х В А Л А
Іменем України
12.04.2016 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 29.03.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилася в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянка України, освіта повна загальна середня, працюючого директором Кіровського сільського будинку культури, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, раніше не судимої,

зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
31.03.2016 року із Криворізької місцевої прокуратури №3 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшли для розгляду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України, які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 29.03.2016 року. Одночасно разом з обвинувальним актом до суду для затвердження надійшла угода про визнання винуватості від 31.03.2016 року, укладена між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 і підозрюваною ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 04.04.2016 року суд призначив підготовче судове засідання з розгляду кримінального провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить, в порядку передбаченому ст.., ст.. 468, 469 та 472 КПК України, затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 також просили затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Пункт 1 ч. 3 ст.314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Частина 7 ст.474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку. Повторене звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

У статті 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості. Зокрема, як вказано в цій статті, в угоді про визнання винуватості повинно бути зазначено формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді про визнання винуватості та й в обвинувальному акті не однозначно та суперечливо вказано анкетні відомості обвинуваченої, а саме зазначено, що ОСОБА_4 працює художнім керівником Кіровського сільського будинку культури, натомість в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, їй інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України як службовій особі, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, будучи директором Кіровського сільського будинку культури, що є взаємовиключним між собою в контексті кваліфікації її дій як суб`єкта кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України.

Крім того, як в угоді про визнання винуватості так і в обвинувальному акті належним чином не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а правова кваліфікація дій обвинуваченої не в повному обсязі відповідає фактично викладеним обставинам, у зв`язку з чим пред`явлене обвинувачення є неконкретним та містить суперечності.

Зокрема, органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України за ознаками: складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, в той час як в частині викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, вчинення ОСОБА_4 неправомірних дій, які б свідчили про видачу нею завідомо неправдивих офіційних документів в частині формулювання обвинувачення взагалі не зазначено, у зв`язку з чим викликає істотні суперечності між пред`явленим ОСОБА_4 обвинуваченням та встановленими фактичними обставинами.

Виявлену неоднозначність пред`явленого обвинувачення суд оцінює як істотну та таку, що допускає порушення визначеного п.1 ч.3 ст.42 КК України права підозрюваного/обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, що узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.п. 71,72 рішення у справі «Маточча проти Італії» № 23969/94 від 25.07.2000 року та п.58 рішення у справі «Садак і інші проти Туреччини» від 17.07.2001 року, в якому наголошується, на «…праві обвинуваченого бути детально поінформованим про характер і підстави висунутого їм обвинувачення…».

Крім того, обвинувальний акт містить істотну та вагому суперечність, а саме обвинувальний акт складено відносно ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення викладено відносно дій ОСОБА_4 , в той час як формулювання кваліфікації дій обвинуваченої здійснено відносно « ОСОБА_6 ».

Відповідно до вимог ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Незважаючи на вказані вимоги кримінального процесуального законодавства, долучений до обвинувального акту реєстр як обов`язковий додаток до нього не відповідає вимогам ч.2 ст.109 КПК України, оскільки містить дату проведення процесуальних та слідчих (розшукових) дій, проведених органом досудового розслідування до моменту внесення відомостей в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань, а саме ряд процесуальних та слідчих дій проведено в грудні 2015 року, в січні, лютому 2016 року, в той час як відомості в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 внесені 29.03.2016 року.

Отже, з огляду на невідповідність та суперечність угоди про визнання винуватості вимогам КК України, суд вважає, що необхідно відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст..ст. 468-475 КПК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 472, 474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 від 31.03.2016 року, та повернути прокурору Криворізької місцевої прокуратури №3 для продовження досудового розслідування кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 29.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: