Ухвала
іменем україни

11 квітня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 05 лютого 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте вказані в ухвалі недоліки не усунув, оскільки в касаційній скарзі не наведено обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на точний зміст приписів статей 404, 405, 412, 413, 415, 419 КПК.

Не зазначено й конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури (за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 , доводи якої аналогічні доводам касаційної скарги).
Крім того, засуджений вкотре посилається на однобічність та неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути потерпілому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.

Разом із тим суд звертає увагу на те, що можливість реалізації ОСОБА_4 свого права на звернення до суду касаційної інстанції не втрачено за умови подання ним нової касаційної скарги, яка б відповідала вимогам ст. 427 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 05 лютого 2016 року разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3