АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
____________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 подану в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду задоволено клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , погоджене із старшим групи прокурорів, заступником начальника другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату ОСОБА_9 та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (ідентифікаційний код 37109849, місцезнаходження 17542, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Полова, вул. Дружби, б.37В), а саме на частку номінальною вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_7 (адреса засновника: АДРЕСА_1 ).

Заборонено державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Прилуцького міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області здійснювати державну реєстрацію будь-яких дій, щодо ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство».

В обґрунтуванні прийнятого рішення слідчий суддя вказує, що корпоративні права товариства є майном на яке було спрямоване кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а не застосування арешту може призвести до відчуження (зникнення), втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини у справі.

На ухвалу суду, представником власника майна подано апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року, скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, роз`яснити державним реєстраторам відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, у разі відсутності інших заборон, проводити будь-які реєстраційні дії стосовно ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство».

В обґрунтування вимоги про поновлення строку на подачу до розгляду апеляційної скарги, адвокат зазначає, що власник корпоративних прав ОСОБА_7 в судове засідання не викликався, копію ухвали поштою не отримував, ознайомився зі змістом оскаржуваної ухвали лише 10 лютого 2016 року.

В обґрунтування інших вимог апеляційної скарги представник вказує на те, що суд встановивши власника корпоративних прав товариства не повідомив його про розгляд клопотання про арешт майна, тим самим позбавив прав надавати суду свої докази та висловлювати міркування, щодо наявності чи відсутності підстав для накладення арешту.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 , відповідно до вимог закону не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим, не купував (не отримував) арештоване майно від підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, тому арешт майна в даному випадку є незаконним та підлягає скасуванню.

Сторона захисту переконана, що накладаючи арешт на корпоративні права ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» слідчий суддя не перевірив та не встановив належних підстав для застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки такої ознаки, як «майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення» КПК України не передбачає.

Також додає, що за наслідками вирішення корпоративного спору, 24 листопада 2015 року Вищим господарським судом України прийняту остаточну постанову, якою рішення господарського суду Чернігівської області, про розірвання договорів купівлі-продажу укладеними між ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» та іноземними компаніями «Агрейн Інвестменс Лімітед», «Агрейн Оверсіз Лімітед», у зв`язку з невиплатою компаніями придбаних корпоративних прав, у встановлений договорами строк, визнано законним.

Згідно матеріалів справи, розгляд клопотання слідчого про арешт майна було проведено без належного повідомлення та за відсутності власника майна, а з оскаржуваною ухвалою представник власника майна ознайомився лише 10.02.2016 року. Тому, відповідно до вимог ст.115 КПК України, причини пропуску строку на апеляційне оскарження колегія суддів визнає поважними та вважає за можливе відновити пропущений строк.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням ГП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001716 від 12.08.2015 року, за фактом заволодіння керуючим партнером одного із підприємств, що здійснює свою господарську діяльність в аграрній сфері, шляхом обману та зловживання довірою належною іншому партнеру часткою майна в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.10.2015 року накладено арешт на корпоративні права 22 аграрних підприємств холдингу «Агрейн», у тому числі ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (37109849). Одночасно, за цим рішенням накладено заборону державному реєстратору Реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів цього підприємства.
Разом з тим, органом досудового розслідування було встановлено, що незважаючи на арешт корпоративних прав ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (37109849) та заборону держаним реєстраторам вчиняти певні дії, у січні 2016 року державними реєстраторами Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, було проведено державну реєстрацію зміни учасників ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство».
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року було задоволено клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, погоджене із старшим групи прокурорів, заступником начальника другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату ОСОБА_9 та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (ідентифікаційний код 37109849, місцезнаходження 17542, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Полова, вул. Дружби, б.37В), а саме на частку номінальною вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_7 (адреса засновника: АДРЕСА_1 ).
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий не дотрималися.
Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З аналізу ст. 170 КПК України вбачається, що зазначена стаття не містить такого правового визначення підстав для арешту, як «майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення», а тому не визначене обґрунтування не може слугувати законодавчо визначеною причиною обмеження права власності особи.

Зокрема, згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак старший слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

В свою чергу, жодних даних про причетність ОСОБА_7 до вчинення будь-якого кримінального правопорушення не міститься навіть в доданих до клопотання старшого слідчого витягах із Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відсутні в матеріалах за клопотанням старшого слідчого і будь-які документи, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, як не приведено і належне обґрунтування необхідності арешту майна, співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідкам арешту майна для інших осіб.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також колегія суддів звертає увагу, що в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова було відмовлено в задоволенні абсолютно ідентичного клопотання про накладення арешту на майно апелянта та заборону проведення будь-яких дій щодо ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство», заявленого, ідентично обґрунтованого, мотивованого тими ж доводами і з тих же підстав, старшим слідчим групи заступником начальника слідчого відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_10 .
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.167, 170-173, 309, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, погоджене із старшим групи прокурорів, заступником начальника другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату ОСОБА_9 та накладено арешт на корпоративні права ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (ідентифікаційний код 37109849, місцезнаходження 17542, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Полова, вул. Дружби, б.37В), а саме на частку номінальною вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_7 (адреса засновника: АДРЕСА_1 ), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, погоджене із старшим групи прокурорів, заступником начальника другого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату ОСОБА_9 про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Прилуцьке Племпідприємство» (ідентифікаційний код 37109849, місцезнаходження 17542, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, с. Полова, вул. Дружби, б.37В), а саме на частку номінальною вартістю 1000 гривень, яка належить ОСОБА_7 (адреса засновника: АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва підлягає негайному виконанню та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ ___________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/612/2016 Категорія: гл. 17 КПК України
Слідчий суддя суду першої інст.: ОСОБА_11
Головуючий суддя в суді апел. інст.: ОСОБА_1