Справа № 130/517/16-к
Провадження №11-кп/772/1166/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника ОСОБА_11 ,
адвоката ОСОБА_12 ,
потерпілого ОСОБА_13 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000476 від 28.05.2015 року, за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_14 , потерпілого ОСОБА_13 та апеляційною скаргою зі змінами прокурора ОСОБА_15 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29.03.2012 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 с.186, ч.2 ст.289, ст.70, 75, 104 КК України на п`ять років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на два роки; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2012 року за ч.3 ст.185, ст.71, 102, 103 КК України на п`ять років шість місяців позбавлення волі, 05.05.2015 року з місць відбування покарання звільнений умовно-достроково на невідбутий строк два роки сім місяців сім днів на підставі ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 23.04.2015 року,
- визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 2 ст. 185 КК України з підстав недоведення вчинення кримінального правопорушення, в якому його обвинувачено.
- визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за ч. 2 ст. 194 КК України з підстав недоведення, що в його діянні є склад даного кримінального правопорушення.
- за ч. 2 ст. 289 КК України визнано винуватим та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років чотири місяці.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2012 року остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено відраховувати з часу його затримання, тобто з 18.12.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_7 за період з 18.12.2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без змін тримання під вартою, але не довше, ніж до 27.08.2016 року.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Відповідно до вимог ст. 75, 76, 104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обов`язки: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили постановлено не обирати.
Цивільні позови задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 15890 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_13 щодо стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 16000 гривень відмовлено.
Стягнуто на користь держави з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рівних частинах з кожного по 275 гривень 60 копійок судового збору.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 16063 гривні в рахунок відшкодування майнової шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору.
Речовий доказ: - автомобіль "ВАЗ 2101", 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що зберігається потерпілою ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , передано в користування обвинуваченому ОСОБА_7 ;
- автомобіль "Таврія ЗАЗ-110207", державний номерний знак НОМЕР_2 , що зберігається потерпілим ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , а також чохол до керма автомобіля "ЗАЗ Таврія", що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, передано в спільне користування обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;
- ніж "Сolumbia", а також флеш-накопичувач "Кingston" залишено у розпорядженні потерпілого ОСОБА_13 ;
- DVD-R диск "Maximus" №DR5FA1-00547 із відеозаписом з камер спостереження залишено в матеріалах судового провадження;
- чорири сліди пальців рук, а також дактилокарти ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що знаходяться у кімнаті зберігання речовиж Доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, вирішено знищити;
- в`язану шапку, що знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернуто за належністю ОСОБА_8 ..
Стягнуто солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави 921 гривню 60 копійок судових витрат на залучення експерта.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 921 гривню 60 копійок судових витрат на залучення експерта.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

28.05.2015 року близько 00 годин 10 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, підійшов до автомобіля "ВАЗ-2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_16 , але який фактично перебуває у володінні ОСОБА_14 , де відчинив незамкнуту на ключ водійську дверку, після чого всупереч волі володільця, з метою уникнення шуму заведеного двигуна, відштовхав вказаний транспортний засіб на безпечну відстань, де сів за його кермо та таким чином ОСОБА_7 з викраденим автомобілем з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 16420 грн.
Крім того, 13.12.2015 року близько 23 години 45 хвилин ОСОБА_7 за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, таємно, умисно, шляхом вільного доступу до автомобіля, через відчинені ОСОБА_8 дверцята, які останній відкрив, проникнувши до салону автомобіля через незамкнену на ключ ляду багажника, після чого всупереч волі власника, шляхом штовхання удвох за відсутності ключа замка запалювання, незаконно заволоділи автомобілем "Таврія ЗАЗ-110207", синього кольору, 2003 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_17 , однак, який фактично знаходиться у володінні ОСОБА_13 . Далі ОСОБА_7 сів за кермо даного транспортного засобу, після чого з вказаним викраденим автомобілем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 31890 грн.
В межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачено також в тому, що він близько 02 годин 00 хвилин 28.05.2015 року, перебуваючи біля житлового будинку №50 по вул. Мельничній в м.Жмеринка Вінницької області, переслідуючи мету на умисне знищення автомобіля "ВАЗ-2101", державний номерний знак НОМЕР_1 , що фактично перебуває у володінні ОСОБА_14 та яким ОСОБА_7 попередньо незаконно заволодів, з метою знищення слідів вчинення даного кримінального правопорушення, діючи умисно, загально небезпечним способом, запхав у горловину паливного бака ганчірку та підпалив її. Внаслідок вказаних дій автомобіль "ВАЗ-2101", державний номерний знак НОМЕР_1 був знищений вогнем. ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на загальну суму 16420 грн.
По даному епізоду суд визнав ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдав за ч. 2 ст. 194 КК України з підстав недоведення, що в його діянні є склад даного кримінального правопорушення.
Також ОСОБА_7 обвинувачено в тому що він біля 13:10 годин 06.11.2015 року, знаходячись в приміщенні коридору на першому поверсі загальноосвітньої школи №4 м. Жмеринка, що знаходиться за адресою: Вінницька область м. Жмеринка вул. Київська 3, де переслідуючи мету на таємне заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю людей, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, вчинив крадіжку мобільного телефону "Lenovo 316і" з флеш-карткою пам`яті на 8 GЬ, який на лавці коридору залишив неповнолітній ОСОБА_19 , учень 4-го класу зазначеної школи. На момент крадіжки ціна мобільного телефону "Lenovo 316і", що був у використанні становить 850 грн., флеш-картки пам`яті на 8 GЬ - 65 грн., всього на загальну суму 915 грн. Після чого ОСОБА_7 , довівши свій злочинний намір до кінця, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та згодом розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди на загальну суму 915 грн.
По вказаному епізоду суд визнав ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдав за ч. 2 ст. 185 КК України з підстав недоведення вчинення кримінального правопорушення, в якому його обвинувачено.
Не погодившись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині передання його автомобіля ЗАЗ «Таврія» і чохла до керма автомобіля в спільне користування обвинуваченим, та в частині відмови в задоволенні його позову щодо відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн. та 16000 грн. моральної шкоди. Апелянт просить винести новий вирок, яким вказаний автомобіль повернути йому, стягнути з обвинувачених солідарно витрати на правову допомогу та моральну шкоду в заявлених розмірах. Вирок суду вважає незаконним. Вказує, що суд безпідставно передав його автомобіль обвинуваченим та відмовив у задоволенні його позовних вимог у частині стягнення витрат на правову допомогу та моральної шкоди. Вказаний автомобіль ним було відремонтовано після пошкодження його обвинуваченими і відібрання у нього його транспортного засобу в рахунок майбутнього відшкодування обвинуваченими його вартості порушує його права законного володільця майна. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то вартість допомоги значиться у відповідному розрахунку, який є невід`ємним додатком до договору про надання правової допомоги № 9, однак суд безпідставно не взяв його до уваги. Також вважає, що судом безпідставно проігноровано вимоги ст. 1167 ЦК України щодо відшкодування моральної шкоди. Вина обвинувачених у задоволенні його транспортним засобом доведена. У зв`язку з значним пошкодженням транспортного засобу він не міг ним користуватися, що створювало значні незручності, перешкоджало вести звичний спосіб життя, відмовитися від запланованих поїздок.

Потерпіла ОСОБА_14 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду в частині передачі її автомобіля «ВАЗ 2101» в користування обвинуваченому ОСОБА_7 та стягнення з останнього на її користь 16063 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, оскільки в цій частині він є незаконним. Вважає, що суд безпідставно передав її автомобіль обвинуваченому ОСОБА_7 , порушивши встановлену законом недоторканість права власності. Також вважає необґрунтованим зменшення судом розміру майнового збитку з 16420 грн. до 16063 грн. Просить винести рішення, яким повернути їй вказаний автомобіль та стягнути з ОСОБА_7 на її користь 16420 грн. майнової шкоди.

Прокурор ОСОБА_15 у своїй апеляційній скарзі зі змінами просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в суді першої інстанції. Вказує, що судом порушено вимоги п. 5 ч. 2 ст. 412 КК України. Судові засідання від 12.05.2016, 8.06.2016, 10.06.2016 та 21.06.2016 року проведено без участі потерпілого ОСОБА_20 , а також судові засідання від 10.06.2016 та 21.06.2016 проведено без участі потерпілої ОСОБА_14 . При цьому у матеріалах провадження відсутні докази щодо належного повідомлення потерпілих про дату, час та місце судового засідання. Підготовче засідання проведено без участі потерпілого ОСОБА_20 . Також судом допущено порушення прав неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки суд не повідомив службу у справах дітей та уповноважений підрозділ національної поліції про розгляд справи, законний представник неповнолітнього був присутній лише на одному судовому засіданні 12.05.2016 року, на інші засідання він судом не викликався.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думки учасників процесу, розглянувши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає задоволенню, апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доводи прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є слушними.

Зокрема, як вірно зазначено в апеляційній скарзі зі змінами прокурора, суд в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України провів судові засідання 12.05.2016 року, 8.06.2016 року, 10.06.2016 року та 21.06.2016 року без участі потерпілого ОСОБА_20 . Крім того, судові засідання від 10.06.2016 року та 21.06.2016 року проведено без участі потерпілої ОСОБА_21 матеріалах провадження відсутні докази щодо належного повідомлення потерпілих про дату, час та місце судового засідання.

Заслуговують на увагу доводи прокурора про порушення судом першої інстанції права на захист неповнолітнього обвинуваченого.

Вирішуючи питання про притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 , який злочин вчинив у неповнолітньому віці, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 496 КПК України, не повідомив службу у справах дітей та уповноважений підрозділ Національної поліції. Представники вищевказаних служб не були присутні в жодному судовому засіданні.

Крім того, законний представник неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_22 , в порушення вимог ст.ст. 314, 488 КПК України, не був повідомлений про судові засідання та не приймав у них участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Вирок суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Суд неповно дослідив обставини кримінального провадження в частині цивільного позову, які мають істотне значення, неправильно застосував закон, його висновки не ґрунтуються на встановлених судом фактичних обставинах кримінального провадження і зібраних доказах, у зв`язку з чим прийняте судом рішення в частині цивільного позову є незаконним і необґрунтованим.

Статтею 55 та ч. 2 ст. 124 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд першої інстанції в порушення вказаних вимог закону не встановив належним чином розмір заподіяної матеріальної та моральної шкоди, підстави та розмір відшкодування.

А тому доводи потерпілих, викладені в апеляційних скаргах щодо цивільних позовів, є обґрунтованими.

В апеляційному суді учасники провадження не заявляли клопотань про повторне дослідження обставин щодо цивільного позову, за умови, що вони дослідженні судом першої інстанції неповністю або з порушенням, та дослідження доказів, які не досліджувались судом першої інстанції.

У зв`язку з неповнотою судового слідства щодо цивільного позову в суді першої інстанції та відсутністю клопотань учасників провадження у відповідності зі ст. 404 КПК України апеляційний суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо цивільних позовів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

За таких обставин, у зв`язку з неповнотою судового слідства в частині цивільних позовів, істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням норм матеріального права судом першої інстанції, апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає повному задоволенню, апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу зі змінами прокурора ОСОБА_15 задовольнити.

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 194, ч. 2 ст. 289 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 289 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжити до 11 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: