ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/555/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд по кримінальному провадженню по обвинуваченню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва , громадянина України, освіта вища, працюючого: ПАТ «МАУ» авіатехнік, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 03 грудня 2015 року, приблизно о 09 годині 06 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем «ТОУОТА FORTUNER », д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у другій смузі (крайній лівій) із наявних двох смуг його напрямку руху по проїзній частині Харківського шосе, зі сторони вул. Вербицького в напрямку Харківської площі в м. Києві.
Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля будівлі № 201-203 по вул. Харківське шосе, позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 Пішохідний перехід і дорожньою розміткою 1.14.1. Правил дорожнього руху України.
В цей час по вказаному нерегульованому пішохідному переході справа наліво відносно руху автомобіля «ТОУОТА FORTUNER», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася пішохід ОСОБА_5 .
Крім того, в цей же час виконуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України перед даним нерегульованим пішохідним переходом у першій смузі руху (крайній правій) попутного з водієм ОСОБА_4 напрямку руху зупинився автомобіль ««ТОУОТА FORTUNER», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
Незважаючи на інформаційні дорожні знаки НОМЕР_3 , 5.35.2, дорожню розмітку 1.14.1 та автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_4 , наблизившись до нерегульованого пішохідного переходу та рухаючись в його межах, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення безпечного проїзду пішохідного переходу і достовірно не впевнився у відсутності пішоходів на переході.
Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3/підпункт «б», 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України:
-1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні, створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
-підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух;
п.18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів.що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ТОУОТА FORTUNER», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у другій смузі (крайній лівій) із наявних двох смуг його напрямку руху по проїзній частині Харківського шосе, зі сторони вул. Вербицького в напрямку Харківської площі в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , не вибрав безпечну швидкість, не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2, дорожньої розмітки 1.14.1 та автомобіля ««ТОУОТА FORTUNER», д.н.з. НОМЕР_2 , що зупинявся перед пішохідним переходом у крайній правій смузі попутного напрямку та інформував його про небезпеку на пішохідному переході, не переконавшись у відсутності пішоходів на ньому, не зменшив швидкість свого автомобіля і не зупинившись перед пішохідним переходом та не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перебувала на пішохідному переході, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, внаслідок чого біля будівлі № 201-203 по вул. Харківське шосе в м. Києві вчинив наїзд на останню.
В результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження.
Згідно судово-медичного дослідження у ОСОБА_5 виявлено відкрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку тяжкого ступеня з формуванням геморагічного вогнища в лівій таламічній ділянці, крововиливу в задній ріг лівого бокового шлуночка, перелому піраміди правої скроневої кістки, травматичного розриву барабанної перетинки справа, забійної рани тім`яної ділянки справа, саден голови, садна в ділянці п`ясно-фалангових суглобів обох кистей, садна ніг, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Таким чином водій ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 12.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив, що він 03 грудня 2015 року, приблизно о 09 годині 06 хвилини, керуючи автомобілем «ТОУОТА FORTUNER », д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у другій смузі по проїзній частині Харківського шосе, зі сторони вул. Вербицького в напрямку Харківської площі в м. Києві . На нерегульованому пішохідному переході проявив неуважність до дорожньої обстановки, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_5 , не вибрав безпечну швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом та не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , яка перебувала на пішохідному переході, виїхав на нерегульований пішохідний перехід та вчинив наїзд на останню. Пояснив, що не побачив пішохода .
Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, обвинувачений у вчиненому щиро кається, відшкодував шкоду в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам провадження порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.
Згідно ст.67КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено .
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем работи та проживання , на утриманні має хворих батьків похилого віку .Потерпіла матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Просила призначити мінімальне покарання обвинуваченому, не пов`язане з позбавленням волі , про що надала письмову заяву та договір, укладений з обвинуваченим про порядок відшкодування шкоди, засвідчений нотаріусом.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо обрати покарання з урахуванням можливості його виправлення без ізоляції від суспільства відповідно до ст. 75 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки використання транспортних засобів необхідно для роботи , догляду та утримання хворих батьків похилого віку .
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.66, 67 КК України, ст. 342-380 КПК України, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами .
Застосувати відносно ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи та проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи.
Речові докази:
-автомобіль ««ТОУОТА FORTUNER », д.н.з. НОМЕР_1 , переданий під розписку на зберігання ОСОБА_4 - залишити у його власності;
-компакт диск з відеозаписом огляду місця ДТП від 16.12.2015 року залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 921,60 грн. витрат за проведення автотехнічних експертиз : № 69/ат від 21.12.2015 року ; 1760, 80 грн. витрат за проведення автотехнічних експертиз : № 125/ат від 11.03.2016 року ґ
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: