Справа №: 398/1733/16-к
ВИРОК
Іменем України
"29" червня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду м. Олександрії підготовче судове засідання у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000378 від 03.05.2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лікарівка, Олександрійського р-ну, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК та ч. 2 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В:

02 травня 2016 року близько 21.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих спонукань шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку 102 кілограмів брухту двох чавунних решіток вартістю 346 грн. 80 коп., які належали потерпілому ОСОБА_4 і знаходилися біля цегляної будівлі туалету. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд.

11 травня 2016 року близько 20.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку 53 кілограмів брухту однієї чавунної решітки вартістю 180 грн. 20 коп., яка належала потерпілому ОСОБА_4 та знаходилась біля металевої вхідної хвіртки на території домоволодіння. Після скоєння крадіжки обвинувачений разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 КК України, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчинені інкримінованих йому злочинів визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив крадіжки при обставинах, викладених в угоді про примирення та в обвинувальному акті.

Під час підготовчого судового засідання, сторони звернулися з клопотанням про затвердження угоди про примирення, укладеної 07.06.2016 року на підставі ст., ст. 468, 469, 471 КПК України між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , згідно з якою обвинувачений визнав свою вину повністю у зазначених діяннях, сторони у своїй угоді дійшли згоди щодо розміру шкоди завданої правопорушеннями та порядку її відшкодування, а саме: на момент укладення угоди потерпілому матеріальна шкода відшкодована повністю, а також на час підписання угоди та в майбутньому потерпілий відмовляється від будь-яких претензій до обвинуваченого щодо відшкодування шкоди у грошовому виразі. При цьому, в угоді сторонами узгоджено остаточне покарання - у виді двох років обмеження волі зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, а також потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно; наслідки укладення угоди, передбачені ч.1ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_5 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена угода про примирення відповідає вимогам п. 1 ч. 1 ст. 468, ч.ч. 1, 3, 5 ст. 469, ст. 471, ч.ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- сторони примирились добровільно, обвинувачений запевнив суд, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання;

- узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії умисних, середньої тяжкості; особу винного, який не працює, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а тому така міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Перевіривши угоду в порядку частин 5 - 7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що відсутні умови проти її затвердження, які передбачені ч. 7 зазначеної статті, тому угода підлягає затвердженню.

Враховуючи викладене, заслухавши сторони, дослідивши матеріали, суд вважає, що доцільним є призначення обвинуваченому покарання визначеного в угоді про примирення.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Речові докази три металеві решітки залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст., ст. 468, 469, 472, 475, 476 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07.06.2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000378.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.185 КК та ч.2 ст.185 України, призначивши покарання

за ч.1 ст.185 КК України 6 місяців арешту ;

за ч.2 ст.185 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 - 2 (два) роки обмеження волі.

Керуючись ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням, відповідно до ст.76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; періодично з`являтися в кримінально - виконавчу інспекції для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з часу його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд з підстав, передбачених ч.3 статті 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: