Справа № 640/4447/16-к
н/п 1-кс/640/2479/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю скаржника - ОСОБА_3 ,
встановив:
21.03.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 15.03.2016 про відмову в задоволенні клопотання про витребування копій відеозапису з Київського районного суду м. Харкова з камер відеоспостереження, що здійснювалося за 04.01.2016 після 14.00 год. до закінчення робочої доби; зобов`язати старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 витребувати копії відеозапису з Київського районного суду м. Харкова з камер відеоспостереження, що здійснювалося за 04.01.2016 після 14.00 год. до закінчення робочої доби.
На обґрунтування скарги зазначає, що 15.03.2016 нею на ім`я старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні подано клопотання про витребування з Київського районного суду м. Харкова копій відеозапису з Київського районного суду м. Харкова з камер відеоспостереження, що здійснювалося за 04.01.2016 після 14.00 год. до закінчення робочої доби. Постановою слідчого від 15.03.2016 відмовлено в задоволенні даного клопотання. Свою відмову слідчий мотивувала тим, що на її думку хуліганські дії у приміщенні Київського районного суду м. Харкова відбувалися 29.12.2015, а не 04.01.2016. Вважає, що слідчий, таким чином, самостійно спростовує і ставить під сумнів проведення допиту потерпілих в приміщенні Київського районного суду м. Харкова 04.01.2016. Зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 подала заяву до Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ймовірно 30.12.2015, але допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було проведено належним чином, а в порушення порядку проведення досудового розслідування, проведена судово-медична експертиза без з`ясування обставин справи і подій та без допиту свідків і потерпілих. Вважає, слідчий ОСОБА_4 , не ідентифікуючи особу, яка подала заяву до поліції, розпочала кримінальне провадження, на її думку, за дорученням невстановленої особи. З ціллю об`єктивного розслідування справи і у зв`язку з вищезазначеними порушеннями, необхідно встановити факти і дії, які проводились в ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_4 , у тому числі і допити потерпілих 04.01.2016, які начебто проводились в Київському районному суді м. Харкова.
Вимоги скарги обґрунтовувала п. 1 ст. 220, ст. 223, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України (а.с. 2-3).
21.03.2016 головою Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 направлено до апеляційного суду Харківської області подання про визначення територіальної підсудності даної скарги, яке ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області від 29.03.2016 залишено без задоволення, справу повернуто для розгляду до Київського районного суду м. Харкова (а.с. 7, 11).
Справа надійшла з апеляційного суду Харківської області до Київського районного суду м. Харкова 18.04.2016 (а.с. 13).
Нормами міжнародного та національного законодавства (ст. 21 КПК України) учасникам кримінального провадження гарантовано доступ до правосуддя, право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2016 відкрито судове провадження у справі за даною скаргою (а.с. 14).
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримала, просила вимоги задовольнити.
В судове засідання старший слідчий Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлена належним чином про час місце розгляду справи (а.с. 16), до канцелярії суду 21.04.2016 надала лист, в якому слідчий просить розглядати скаргу ОСОБА_3 без її участі. У листі зазначила, що просить відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з тим, що хуліганські дії ОСОБА_3 у приміщенні Київського районного суду м. Харкова відбулися 29.12.2015, а не 04.01.2016. Вважає, що скарга на постанову про відмову в задоволенні клопотання подана з метою затягнути досудове слідство (а.с. 17). Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
З наданих в судовому засіданні скаржником даних встановлено, що 15.03.2016 ОСОБА_3 звернулася до старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 із клопотанням про витребування доказів, в якому просила витребувати з Київського районного суду м. Харкова копій відеозапису відеоспостереження, що здійснювалося за 04.01.2016 після 14.00 год. до закінчення робочої доби (записи всіх загальнодоступних приміщень суду); надати для ознайомлення відеозаписи їй або її захиснику, дозволити зняти копії на електронний носій інформації (диск, флешку); про результати розгляду повідомити письмово згідно чинного КПК України. На обґрунтування клопотання зазначала, що інформація з відео спостереження надасть можливість повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та проведення слідчих дій до того моменту, як було повідомлено її про цю подію (а.с. 23).
Постановою старшого слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 15.03.2016 відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваної ОСОБА_3 щодо витребування з Київського районного суду м. Харкова копії відеозапису відеоспостереження, що здійснювалося за 04.01.2016 після 14.00 год. до закінчення робочої доби у даному кримінальному провадженні. Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий зазначила, що хуліганські дії ОСОБА_3 у приміщенні Київського районного суду м. Харкова відбулися 29.12.2015, а не 04.01.2016. Таким чином, події, що відбувалися в приміщенні Київського районного суду м. Харкова 04.01.2016 не є предметом розгляду дійсного кримінального провадження, а слідчі дії, що проводилися у приміщенні Київського районного суду м. Харкова у цей день, зафіксовані у відповідних протоколах (а.с. 24).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Отже, цією нормою чітко визначено, що в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає оскарженню рішення слідчого, прокурора саме про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
В главі 20 КПК України передбачено проведення таких слідчих дій: допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб; пред`явлення для впізнання: особи, речей, трупа; обшук; огляд місцевості, приміщень, речей та документів; огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією; слідчий експеримент; освідування особи; залучення експерта та проведення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. В главі 21 КПК України визначено види негласних слідчих(розшукових) дій.
Таким чином, оскаржуване в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення повинно стосуватися відмови в задоволенні клопотання про проведення саме слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не всіх інших дій.
Враховуючи, що клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів, копія якого надана заявником в даному судовому засіданні, та в задоволенні якого відмовлено оскаржуваною постановою слідчого, не містило вимог про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, правові підстави для задоволення скарги відсутні.
З цих підстав зазначення слідчим у резолютивній частині постанови про можливість оскарження слідчому судді відповідно до вимог ст. ст. 303, 304 КПК України, є помилковим.
При цьому, як вказано вище, оскаржувана постанова прийнята старшим слідчим Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , тобто слідчим вказаного органу досудового розслідування. Розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, посилання заявника на те, що в ГУ НП в Харківській області не існує такого структурного підрозділу як Київський відділ поліції ГУ НП в Харківській області, та який, згідно наданої їй відповіді від 08.04.2016 в.о. заступника ГУ ДФС у Харківській області, не перебуває на обліку як платник податків в територіальних органах державної фіскальної служби Харківської області, самі по собі не вказують на відсутність вказаного органу досудового розслідування.
Щодо посилань заявниці на відсутність у слідчого Київського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 повноважень щодо здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя також вважає необхідним зазначити, що відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (пункт 17 частини першої статті 3 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 198-VIII від 12.02.2015, № 901-VIII від 23.12.2015).
Згідно листа начальника Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 від 21.03.2016, адресованого ОСОБА_3 , в листі повідомляється, що з 07.11.2015 майор поліції ОСОБА_4 проходить службу в національній поліції; з 11.02.2016 була призначена на посаду старшого слідчого Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (м. Харків) (наказ ГУ НП в Харківській області від 11.02.2016 № 55 о/с); станом на 21.03.2016 атестування співробітників ГУ НП в Харківській області не проводилось (а.с.22). Зазначений лист начальника Управління кадрового забезпечення ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 від 21.03.2016 не спростовує повноваження слідчого ОСОБА_4 здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень на теперішній час.
Крім того, щодо посилань заявника на недійсність вказаного вище листа слідчого Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 від 21.04.2016 у зв`язку з його посвідченням штампом Київського районного відділу Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській області, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно по п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 303-307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1