Справа № 743/438/16-к провадження № 11-сс/795/112/2016 Категорія - санкція Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від

15 квітня 2016 року,

з участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області, посилаючись на необґрунтованість ухвали слідчого судді, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу з подальшим утриманням у Чернігівському слідчому ізоляторі.

Ухвалою слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Македонія ОСОБА_9 .

В обґрунтування вимог апеляційної заступник прокурора Чернігівської області вказав, що ухвала слідчого судді не узгоджується з вимогами «Європейської Конвенції про видачу правопорушників» 1957 року та статтею 583 КПК України.

Слідчий суддя, мотивуючи прийняте рішення, вказав на відсутність підстав для застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Македонія ОСОБА_10 , оскільки з матеріалів справи та документів, доданих до клопотання про застосування тимчасового арешту, слідчому судді надано лише картку Інтерполу на особу, яка викладена англійською мовою, з неофіційним перекладом на звороті.

Ордеру на арешт та копії вироку відносно громадянина Республіки Македонія, на які в клопотання посилається прокурор, та які б підтверджували факт вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо нього запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави, до клопотання не додано.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, котра підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Статтею 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року передбачено, що у термінових випадках компетентні органи запитуючої сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 Конвенції, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.

Тимчасовий арешт може бути припинений, якщо, впродовж 18 днів після арешту, запитувана Сторона не отримує запиту про видачу правопорушника і документи, зазначені у статті 12.

У будь-якому випадку цей період не може перевищувати 40 днів від дати здійснення такого арешту. Можливість тимчасового звільнення у будь-який час не виключається, однак запитувана Сторона вживає будь-яких заходів, які, на її думку, необхідні для запобігання втечі розшукуваної особи.

Звільнення не перешкоджає повторному арешту і видачі правопорушника у разі отримання в подальшому запиту про видачу.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 тимчасового арешту з підстав того, що на час розгляду справи в суді не було надано процесуальних документів, необхідних для поміщення затриманого під тимчасовий арешт, не дотримався зазначених вимог міжнародного законодавства.

Апеляційний суд вважає неможливим розгляд клопотання прокурора про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_8 , за відсутності останнього.

У зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду клопотання прокурора слідчим суддею, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, під час якого потрібно врахувати вищевикладене, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 9, 419, 422, 583 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області на ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року, задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Республіки Македонія ОСОБА_9 , скасувати та призначити новий судовий розгляд в Ріпкинському районному суді Чернігівської області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4