АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/602/15-к Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження 11-кп/790/1351/16 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.194 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/1351/16 за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 10 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Довжик Золочівського району Харківської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, працюючий слюсарем у СТОВ «Довжик», раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , -

засуджений за ч.2 ст.194 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , 16 березня 2015 року о 16:00 годині будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився неподалік вулиці Шевченка с.Довжик Золочівського району Харківської області біля земельної ділянки, яка належить ОСОБА_9 . В цей час останній на своєму автомобілі «Ssang Yong Kuron», д.н. НОМЕР_1 , під`їхав до вказаної земельної ділянки разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 і залишивши там свій автомобіль, пішов на свою земельну ділянку. В цей час до нього підійшов ОСОБА_7 і між ними виникла сварка щодо знаходження автомобіля ОСОБА_9 , у невстановленому місці, при цьому ОСОБА_7 став погрожувати останньому.

Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на пошкодження майна ОСОБА_9 шляхом підпалу. Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_7 підійшов до автомобіля «Ssang Yong Kuron», д.н. НОМЕР_1 ., який належить ОСОБА_9 та підклав під передню частину автомобіля суху траву та підпалив її. У результаті чого сталося загорання вказаного автомобіля, що призвело щ виникнення пожежі, технічною причиною виникнення якої в автомобілі «Ssang Yong Kuron», д.н. НОМЕР_1 є займання горючих матеріалів в передній лівій частині кузову, під впливом джерела запалювання «відкритий вогонь». Технічна причина пожежі не пов`язана з аварійними режимами роботи електричної мережі. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 , завдано шкоду в розмірі 217 714,37 грн. з них вартість ремонту складає 114 052,16 грн., сума матеріального збитку складає 61 254 ,67 грн.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку в відношенні ОСОБА_7 з мотиву неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. ст. 67, 75 КК України, та, як слідство цього, з мотиву невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та просить ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за ч.2 ст. 194 КК України 4 роки позбавлення волі. В апеляції прокурор стверджує, що призначене покарання є несправедливим та недостатнім для виправлення засудженого. Окрім того, прокурор посилається на те, що судом при призначені покарання не врахована наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також те, що обвинувачений, навіть частково, не відшкодовував завдану потерпілому значну шкоду.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, а також вислухавши обвинуваченого про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, то б то ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В силу ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з змісту обвинувального акта/а. с. 1-2/ органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження майна, скоєне шляхом підпалу.

Однак, вироком дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, скоєне шляхом підпалу.

В той же час, кримінальне провадження не містить підстав, передбачених ст. 337 КПК України щодо проведення судового розгляду за межами висунутого обвинувачення.

Отже, вироком дії ОСОБА_7 кваліфіковано за межами висунутого обвинувачення, від яких він у суді відповідно до обвинувального акта не захищався, що є істотнім порушенням вимог кримінального процесуального закону, пов`язаних з порушенням права на захист.

В силу ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на наведене, вирок постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне судове рішення та які не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вимоги ст. 415 КПК України, колегія суддів вважає, що вирок слідує скасувати та призначити новий судовий розгляд, в ході котрого необхідно усунути вказані вище в цій ухвалі недоліки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме ст. 75 КК України та, як слідство цього, про невідповідність призначеного судом ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів вважає, що якщо при новому судовому розгляді суд знову прийде до висновку про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за таких же обставин і даних про його особу, то призначене обвинуваченому покарання не відповідає вимогам ст. 75 КК України та, як слідство цього, є м`яким.

Приймаючи таке рішення, колегія суддів враховує і доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченим не приймалися ні яки міри для відшкодування завданої потерпілому шкоди.

Приймаючи до уваги, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання було застосовано в ході досудового розслідування та судового розгляду судом першої інстанції, то тому колегія суддів при скасуванні вироку обирає обвинуваченому таку ж міру запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 10 березня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 обрати у виді особистого зобов`язання, яким зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та не відлучатися без дозволу суду з постійного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді