Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

15 вересня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень в касаційному порядку.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу установлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах, зокрема, через неповноту слідства, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, суд касаційної інстанції не вправі скасувати або змінити оскаржуване рішення, а виходить з обставин, установлених судом.

Статтею 427 КПК регламентовано вимоги до касаційної скарги, в якій має бути викладено обґрунтування позиції з урахуванням наведених положень процесуального закону, проте ОСОБА_4 на це не зважила, скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
У поданій скарзі не наведенообґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку та ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст.438 КПК, з огляду на точний зміст приписів статей 404, 407, 412, 413, 415, 419 цього Кодексу.

Крім того, доводи скарги зводяться до оспорювання фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що згідно зі статтями 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Попри те, що вирок був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури засудженою не зазначено конкретних порушень закону, які, на її думку, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами сторони захисту), звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу засудженої на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2016 рокузалишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів іздня отримання копії ухвали.

У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3