Справа №487/8760/15-к 02.06.2016
Провадження: № 11-сс/784/184/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: оскарження ухвали слідчого судді Доповідач апеляційного суду:
про обрання запобіжного заходу ОСОБА_2
у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біліченій Ной району Синжерей РСР Молдова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 18 червня 2015 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8
захисник: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 липня 2016 року включно.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На думку захисника заявлені слідчим ризики за п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 КПК України в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, а доводи, на які посилається слідчий суддя, обгрунтовуючи підозру вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, не підтверджуються фактичними обставинами кримінального провадження в т.ч. і показаннями свідків, прізвища яких не вказано, що викликає сумнів у їх існуванні.
Захисник стверджує, що дані протоколу огляду предмета, а саме виявлених у ОСОБА_7 лакмусових папірців, а також висновки експертів № 2074 та № 2075 не вказують на пряму причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, у яких його підозрюють. Також, апелянт звертає увагу суду на той факт, що в ухвалі слідчого судді вказано, що ОСОБА_7 пред`явлена підозра за ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 317 КК України, проте насправді підозра пред`явлена за ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
Зазначає, що не перебування підозрюваного ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі, а також те, що він не має на утриманні неповнолітніх дітей, не може бути підставами для тримання особи під вартою у слідчому ізоляторі.
Вказує, що прокурор не довів неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який буде достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
При розгляді клопотання начальника відділення СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.
25 травня 2016 року ОСОБА_7 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, а саме в тому, що у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись у невстановленому місці, у невстановленої особи ОСОБА_7 придбав обладнання для виготовлення психотропних речовин та з метою виготовлення психотропних речовин незаконно зберігав їх в АДРЕСА_1 .
27 листопада 2015 року в період часу з 17.50 до 20.00 під час проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено психотропну речовину амфетамін, обладнання та сполуки для виготовлення психотропних речовин.
Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись у невстановленому місці, у невстановленої особи ОСОБА_7 незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в перерахунку на суху речовину масою не менше 181,54 г, після чого розфасував його у поліетиленові пакети з метою подальшого збуту незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 .
Крім того, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, знаходячись в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 незаконно виготовив для власного вживання, а також з метою незаконного збуту психотропну речовину амфетамін, масою не менше 10,3073 г, після чого незаконно зберігав за місцем свого мешкання.
27 листопада 2015 року в період часу з 17.50 до 20.00 під час проведення обшуку в АДРЕСА_1 виявлено та вилучено 53 поліетиленових пакета та цигарку, які містять особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 181,54 г, та психотропну речовину амфетамін, які ОСОБА_7 незаконно зберігав як для власного вживання, так і з метою збуту іншим особам.
В клопотанні слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено про встановлення під час досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Задовольняючи клопотання слідчого, та, обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, за якими йому повідомлено про підозру, підтверджується зібраними у кримінальному провадження доказами, а саме: показаннями свідків, висновком експерта № 2074, висновком експерта № 2075, даними протоколу огляду предмета, виявленими під час обшуку лакмусовими папірцями.
Також, слідчий суддя прийшов до висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також висновку про те, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не є достатнім для запобігання цим ризикам.
При цьому, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, покарання за які передбачені у виді позбавлення волі, систематично вчиняє злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, злочини вчинив під час іспитового строку.
На думку слідчого судді наведені факти дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання, перебуваючі на волі, матиме можливість вплинути на свідків з метою зміни ними показань, а також зможе продовжувати вчиняти злочинні дії.
Одночасно із цим слідчий суддя прийняв до уваги дані, що характеризують підозрюваного ОСОБА_7 як особу, і вказав, що ОСОБА_7 має не погашену та не зняту судимість, не має місця роботи, не одружений, утриманців також не має.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).

Так, слідчим суддею взято до уваги, що Заводським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005967 за фактом вчинення ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, за вказаних у клопотанні слідчого обставин.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті під час досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинних діянь, а також про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 найсуворіший вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно оцінив в сукупності вагомість доказів на обгрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, два злочини з яких відносяться до категорії тяжких злочинів (ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України), а один злочин є особливо тяжким (ч. 3 ст. 313 КК України), тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винним (санкція ч. 3 ст. 313 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна) та наявність у підозрюваного ОСОБА_7 не погашеної та не знятої у встановленому законом порядку судимості за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року, яким його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 313 КК України.
Крім того, слідчий суддя взяв до уваги вчинення злочинів у період іспитового строку, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи та законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 саме такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до зміни показань, продовжувати злочинну діяльність, шляхом виготовлення та збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки він не має будь-якого іншого (законного) джерела прибутку.
Вищенаведеним спростовуються доводи апелянта про відсутність обгрунтованої підозри, про відсутність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Інші чинники, на які посилається захисник, на правильність та законність прийнятого судом рішення не впливають і не є підставою для скасування цього рішення.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407 ч. 3, 424 ч. 4 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: