Справа № 492/149/16-к
У К Р А Ї Н А
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення обвинувального акту прокурору

27 вересня 2016 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Арцизі Одеської області в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
08 лютого 2016 року до Арцизького районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Ухвалою суду від 12 лютого 2016 року було призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 разом з додатками слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд вправі у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення, яким повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Також, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зміст обвинувального акту, порядок його складання та затвердження, а також які документи долучаються до нього визначені ст. 291 КПК України, однак органом досудового розслідування вимоги ст. 291 КПК України виконані не в повному обсязі, у зв`язку з чимобвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам згаданої норми кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Приймаючи до уваги засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України, недотримання будь-яких імперативних вимог КПК щодо змісту обвинувального акту та його невід`ємної частини додатків, в тому числі щодо відомостей, які вони мають містити, або їх недолучення до обвинувального акту є недопустимим, у зв`язку з чим недодання до обвинувального акту додатків, або додання їх такими, що не містять необхідних відомостей, має тягнути такі ж наслідки, встановлені для невідповідності обвинувального акту вимогам КПК.

Судом встановлено, що в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту не додана розписка підозрюваного та його захисника про отримання ними копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, яка б свідчила про виконання прокурором вимог ст. 293 КПК України.

Так, як вбачається з розписок ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, наданих ними прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , що додані до обвинувального акту, в кожній з них зазначено, що ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_4 (кожен з них) отримав копії зазначених документів. Проте, як вбачається з розписки захисника адвоката ОСОБА_4 він отримав копію обвинувального акту на 4-х аркушах, а з розписки обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що ним отримано копію обвинувального акту на 3-х аркушах, при цьому у розписці захисника адвоката ОСОБА_4 наявні виправлення кількості аркушів копії обвинувального акту, а також дати вручення зазначених копій документів і, ці виправлення не містять будь-яких застережень. Зазначене свідчить про те, що прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , не було дотримано засаду кримінального провадження законності, що передбачена ст. 9 КПК України та всупереч вимог ст. 293 КПК України, не були надані під розписку копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, а розписки, що містяться у матеріалах кримінального провадження як зазначалося вище, різняться між собою кількістю аркушів вручених копій документів, містять у собі виправлення без застережень, у зв`язку з чим не можуть бути розцінені як належним чином оформлені документи в розумінні КПК України.

Крім того, суд наголошує на тому, що Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Не вдаючись до вирішення питань, що підлягають вирішенню під час судового розгляду, а лише перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, викладені неточно та неповно, у зв`язку з чим формулювання обвинувачення ОСОБА_5 є неконкретним та порушує гарантоване п/п. «а» п. 3 ст.6 Конвенції його право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у крадіжці майна (товарів) на суму 1044,00 грн. та грошових коштів з сейфу у сумі 13000,00 грн. та каси у сумі 400,00 грн. з магазину «Елєн» потерпілого ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальної шкоди.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення зазначена за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Разом з цим, у викладі фактичних обставин зазначено спосіб проникнення, але взагалі не зазначено яким чином ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого (спосіб вчинення), а також відомості від яких розраховувався розмір заподіяної шкоди.

З викладеного випливає, що особою, яка складала обвинувальний акт, неповно та неточно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, що тягне за собою неконкретність у формулюванні обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, тому суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 . Крім того, неповний і неточний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення порушує гарантоване п/п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції право обвинуваченого бути поінформованими про характер і причини обвинувачення у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Суд також зазначає, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, але в ньому знов таки зазначено спосіб проникнення ОСОБА_5 до приміщення магазину, але взагалі не зазначено яким чином ОСОБА_5 заволодів майном потерпілого (спосіб вчинення), а також відомості від яких розраховувався розмір заподіяної шкоди, що свідчить про недотримання слідчим та прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що також є підставою для повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження.

Суд звертає увагу, що формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті КК України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

З урахуванням того, що в обвинувальний акт містить неконкретне формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставини, яка також перешкоджає судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 .

Таким чином, з підстав встановлених судом, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 також не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Отже, з зазначеного випливає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вище переліченим вимогам КПК України, що позбавляє обвинуваченого також права на захист від висунутого обвинувачення, а тому обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 слід повернути прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369 372 КПК України, суд
ухвалив:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повернути прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту.

Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Арцизького районного суду