№ 1-кс/756/1911/16

У Х В А Л А
Іменем України
21 листопада 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , про поновлення процесуальних строків та накладення арешту на майно,
у с т а н о в и в:
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.
У зв`язку з тим, що слідчим у судовому засіданні було доведено, що процесуальний строк на подання клопотання про арешт майна ним було пропущено з поважних й об`єктивних причин, слідчий суддя вважає за необхідне поновити процесуальний строк для розгляду клопотання про арешт майна.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З документів та матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, вбачається, що 3 березня 2016 року у невстановлений час по АДРЕСА_1 , особа, що представилася ОСОБА_5 , шахрайським шляхом, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , незаконно заволоділа належним ОСОБА_7 транспортним засобом вантажним малотоннажним автомобілем марки «ГАЗ» модель «330202», д.н.з. НОМЕР_1 . Крім того, невстановлена особа, що представилася ОСОБА_5 , незаконно заволоділа належним ОСОБА_8 транспортним засобом автомобілем «VOLKSWAGEN Caddy», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3
Відповідно до протоколу огляду місця події, 13 жовтня 2016 року працівниками поліції виявлено та вилучено аркуш паперу формату А4 з зображе6ням фотокопії паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , та двома розписками на продаж автомобілів марки: «VOLKSWAGEN Caddy», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , і «ГАЗ» модель «330202», д.н.з. НОМЕР_1 .
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що аркуш паперу формату А4 з зображе6ням фотокопії паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , та двома розписками на продаж автомобілів марки: «VOLKSWAGEN Caddy», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , і «ГАЗ» модель «330202», д.н.з. НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом.
Таким чином, з метою забезпечення схоронності даного майна щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та яке було вилучено відповідно протоколу огляду від 13 жовтня 2016 року, а також з метою недопущення знищення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку стосовно необхідності задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 117, 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 задовольнити.
Поновити слідчому СВ Оболонського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_3 процесуальний строк для розгляду клопотання про арешт майна.
Накласти арешт на аркуш паперу формату А4 з зображе6ням фотокопії паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , та двома розписками на продаж автомобілів марки: «VOLKSWAGEN Caddy», номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , і «ГАЗ» модель «330202», д.н.з. НОМЕР_1 , у вигляді заборони користуватися та розпоряджатися будь-кому та будь-яким чином зазначеним майном.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1