Справа № 669/598/16-к
Провадження № 1-в/669/21/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , інспектора Білогірського РВ КВІ УДПтС України у Хмельницькій області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Білогір`я клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від невідбутої частини додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вищевказаним вироком місцевого суду, який згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року набрав законної сили, він був визнаний винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 383 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Вказує, що за розпорядженням УДПтС України він відбував покарання в Машівській ВК-9 Полтавської області, звідки на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на 02 роки 08 місяців 19 днів за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2016 року із залишенням додаткової міри покарання. При постановленні даного рішення суду про його умовно-дострокове звільнення від основного покарання питання про повне або часткове його звільнення від додаткового покарання не вирішувалось.

Зазначає, що після звільнення з місць позбавлення волі і на даний час він має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, транспортними засобами не керував, громадського порядку не порушує, суворо дотримується правил відбування додаткового покарання та вчасно з`являється у встановлений КВІ строк для проведення відповідного контролю. Крім того, на даний час перебуває на обліку в Білогірському районному центрі зайнятості в статусі безробітного, однак має можливість працевлаштуватися, оскільки керівництво ТОВ НВА «Перлина Поділля» готове надати йому роботу за спеціальністю водія.

Також, звертає увагу на те, що проживає однією сім`єю з рідною бабусею похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду та лікування, а тому він, не маючи прав керування, змушений залучати до поїздок у лікарню сторонніх осіб, що призводить до значних матеріальних витрат. При цьому, також вказує, що робота водієм дасть йому можливість відшкодувати потерпілій визначену вироком суду моральну шкоду.

На думку засудженого вищезазначене свідчить про те, що цілі призначених йому покарань повністю досягнуті, а тому можливо звільнити його від відбуття додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні свої вимоги з підстав, зазначених в клопотанні, підтримав та просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування додаткового покарання не заперечувала, оскільки вважає клопотання обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам КК України.

Представник кримінально-виконавчої інспекції в судовому засіданні погодився з думкою прокурора, не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши засудженого, представника Білогірського РВ КВІ УДПтС, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 55 КК України передбачено, що при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

В п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутної частини покарання більш м`яким», роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК.

Встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року, який згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 16 липня 2015 року набрав законної сили, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 383 КК України до позбавлення волі на строк шість років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є необережним тяжким злочином.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 01 квітня 2016 року ОСОБА_5 умовно-достроково звільнений від подальшого відбування основного покарання на невідбутий строк 02 роки 08 місяців 19 днів із залишенням додаткової міри покарання.

Згідно довідки про звільнення серії ПОЛ № 16593 ОСОБА_5 звільнився з Машівської ВК-9 Полтавської області умовно-достроково 12 квітня 2016 року, а тому в силу ч. 3 ст. 55 КК України саме з цього моменту ОСОБА_5 обчислюється додаткова міра покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, оскільки на момент звернення до суду та розгляду судом клопотання про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання не пройшло половини відведеного законом строку відбуття додаткового покарання, а ОСОБА_5 до дня розгляду судом клопотання фактично відбув призначене йому за вироком суду додаткове покарання всього 3 місяці 14 днів, тобто менше половини допустимо визначеного законом строку, тому у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України останній ще не набув права на умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 55, 81 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1