Справа № 465/2873/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/684/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000043 від 09.01.2015 року за апеляційними скаргами заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, раніше судимого: - 07.03.2013 року Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до одного місяця арешту; - 21.11.2013 року Франківським районним судом м. Львова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки 6 місяців; - 26.12.2014 року Червоноградським міським судом Львівської області за поданням КВІ скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 21.11.2013 року в місця позбавлення волі, без реєстрації місця проживання, який на даний момент перебуває у Дрогобицькій виправній колонії №40, що за адресою: Львівська область м. Дрогобич вул. Трускавецька,77, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2013 року і остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з дня його затримання - 22.01.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням товарознавчої експертизи у розмірі 245 грн. 52 коп.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 09.01.2015 року близько 23:30 год. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), переслідуючи корисливу зацікавленість, відкрито викрав мобільний телефон торгової марки «Нокія» моделі «1800», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_10 , в результаті чого спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 180 грн.

На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

На думку прокурора, суд повинен був безпосередньо при винесенні вироку і призначенні покарання провести зарахування перебування ОСОБА_7 в установі попереднього ув`язнення з врахуванням один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що ним зроблено не було.

Просить визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 21.11.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 зарахувати у строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження № 0000043 з 23.08.2015 року до моменту набрання цим вироком законної сили, в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та зарахувати йому у строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 26.07.2013 року до 21.11.2013 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_9 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, та не заперечили апеляційну скаргу прокурора , думку прокурора, який підтримав подану прокурором апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченого до часткового задоволення, з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами, є обґрунтованим та в апеляційних скаргах не оспорюється.

Окрім того, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і своє рішення мотивував у вироку. Призначене ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.
Разом з тим, в апеляційних скаргах прокурор та обвинувачений покликаються на те, що судом першої інстанції не проведено зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України у зв`язку з чим просять змінити вирок в цій частині.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченого до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається, зокрема, строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 у межах даного кримінального провадження етаповано з Дрогобицької ВК УДПтСУ у Львівській області № 40 до Львівської установи виконання покарань № 19 на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2015 року для участі у судовому засіданні в кримінальному провадженні № 0000043 та з 23.08.2015 року він перебуває у Львівській установі виконання покарань № 19.
На підставі наведеного, ОСОБА_7 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2015 року по 1 листопада 2016 року (день набрання вироком законної сили) включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України апеляційні вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 26.07.2013 року до 21.11.2013 року, в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, до задоволення не підлягають, оскільки, даний строк попереднього ув`язнення було застосовано у межах іншого кримінального провадження, а не кримінального провадження № 0000043 від 09.01.2015р., матеріали якого переглядаються в апеляційному порядку.
Керуючись ч.5 ст. 72 КК України, ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 26 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2015року по 1 листопада 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судове рішення може бути оскаржене у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4