Справа № 353/962/15-к
Провадження № 1-кп/353/3/16
У Х В А Л А
05 березня 2016 року місто Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Тлумач обвинувальні акти з реєстрами матеріалів досудових розслідувань у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

22.09.2015 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області юриста 2-го класу ОСОБА_5 надійшло кримінальне провадження N 0000206, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з тих підстав, що 15.07.2015 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна зайшов на територію господарства ОСОБА_6 , яке розташоване у АДРЕСА_1 , де вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2000,0 гривень.

Також 23.09.2015 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Тлумацького району Івано-Франківської області юриста 3-го класу ОСОБА_7 надійшло кримінальне провадження N 0000221, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з тих підстав, що 24.07.2015 року приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна зайшов на територію господарства ОСОБА_8 , яке розташоване у АДРЕСА_1 , де вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5325,0 гривень.

22.09.2015 року ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 днів терміном до 22.11.2015 року.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2015 року вищевказані кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження.

Оскільки, 28.09.2015 року, 09.10.2015 року та 26.10.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`являвся без поважних причин, привід працівниками Тлумацького РВ УМВС України в Івано-Франківській області не був здійснений, згідно рапортів працівника міліції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив умови перебування під домашнім арештом, відсутній по місцю проживання та місце його перебування невідоме, а тому ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2015 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , а судове провадження у справі № 353/962/15-к зупинено до моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

05.03.2016 року обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий у м. Києві працівниками Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області та 05.03.2016 року доставлений до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

У зв`язку з цим Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2016 року провадження у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, було відновлено.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав раніше подане клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 . Вказав, що ОСОБА_4 усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, порушив обов`язки покладені на нього ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, переховувався від суду та органів прокуратури, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому відносно обвинуваченого слід змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою. Також прокурор просив призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, вважає, що обвинувальні акти складені із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття об`єднаного кримінального провадження або повернення обвинувальних актів прокурору, внесення подання про визначення підсудності немає.

Потерпіла ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій просив підготовче судове засідання провести без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти зміни запобіжного заходу не заперечив. Вказав, що свою вину у вчиненні крадіжок визнає та поступив неправильно, порушивши умови перебування під домашнім арештом, підтримав клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду.

Вивчивши клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою та докази, якими обґрунтовується дане клопотання, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинення злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При постановленні ухвали про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В підготовчому судовому засіданні встановлено та підтверджено, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 :

- ухилився від виконання процесуальних обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 року про застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту;

- ухилявся від суду, у зв`язку з чим ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.10.2015 року надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тримання під вартою;

- може надалі переховуватися від органів поліції, прокуратури та суду, оскільки ніде не працює, не має сталого місця проживання та будь-які соціальні зв`язки у суспільстві відсутні;

- неодноразово судимий, зокрема: 13.04.2001 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.140 КК (в редакції 1960 року) України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік; 21.11.2002 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки; 16.03.2006 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 3 (три) роки; 01.12.2006 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання 1 місяць по вироку Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, від 16.03.2006 року, призначено остаточне покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений 22.06.2011 року по відбуттю строку покарання.

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом обвинувачений ОСОБА_4 покладені на нього ухвалою суду обов`язки свідомо не виконував, а тому продовження домашнього арешту є занадто м`яким запобіжним заходом, що не відповідає характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки останній свідомо ухиляється від органів поліції, прокуратури та суду.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне призначити розмір застави - 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого також додаткові обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 з домашнього арешту на тримання під вартою, думку обвинуваченого ОСОБА_9 , який не заперечив щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, беручи до уваги наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та ризиків, а саме те, що ОСОБА_9 може знову переховуватись від суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочинів у вигляді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, з врахуванням того, що кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 відносяться до тяжких злочинів, з врахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів до 03.05.2016 року включно та призначити розмір застави - 80 розмірів мінімальної заробітної плати.

Також заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, вивчивши обвинувальні акти, вважаю, що є достатні підстави для призначення судового розгляду даного об`єднаного кримінального провадження з наступних підстав:

Обвинувальні акти складені у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при їх затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти призначення судового розгляду об`єднаного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, враховуючи, те що, не вбачається підстав для закриття кримінального провадження згідно ст. 284 КПК України; повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування; повернення обвинувального акту прокурору або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності; прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України; не заявлялось клопотання про затвердження угоди відповідно до ст.ст. 468-475 КПК України та не надходило будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання.

За таких обставин суд вважає можливим призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196-198, 202, 205, 314-317, 369-372, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, на 10 год. 00 хв. 15.03.2016 р. у приміщенні Тлумацького районного суду (Івано-Франківська область, м. Тлумач, вул. Винниченка, 14а, зал судових засідань 3-й поверх) одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та потерпілих.

Змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 та застосувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 03 травня 2016 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківському слідчому ізоляторі.

Розмір застави встановити в межах 80 мінімальних заробітних плат в сумі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області, банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 26289647, МФО: 820172, розрахунковий рахунок отримувача: 2265, "Призначення платежу" необхідно вказати: Застава по кримінальній справі (номер кримінальної справи), прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, прізвище ім`я та по батькові особи, яка вносить заставу, та суд в провадженні якого перебуває справа).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик суду для участі в судових засіданнях;

- не відлучатись із місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Тлумацького районного суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Направити сторонам судового провадження копію даної ухвали.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1