АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2291/16 Справа № 183/2589/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000929 за апеляційною скаргою першого заступника прокупора Дніпропетровської області на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра (Дніпропетровська), не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки;
Обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шість) позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання зазначеного покарання з покаранням призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпроптровської області, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки.

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням першой заступник прокурора Дніпропетровської області подав апеляційну скаргу, а потім доповнив ії, в якій не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неправильне тлучачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На думку апелянта суд першої інстанції суд призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст.185 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, та остаточно призначив покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Таким чином, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, суд застосував принцип складання покарань, а саме визначив остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань, втім як насправді, застосував принцип складання злочинів шляхом поглинення, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Враховуючи викладене просить вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити, та призначити покарання засудженому ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим терміном 3 роки, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В доповненнях до апеляційної скарги просить також скасувати ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про виправлення описки від 29 вересня 2016 року у зв`язку з інстотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції в порушення вимог кримінально-процесуального закону України вийшов за межі повноважень наданих йому ст. 379 КПК України, оскільки виправив описку, допушену при складанні вироку, та вирішив питання по суті про визначення покарання ОСОБА_6 , що не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України у цій стадії.

В судовому засіданні про здійснення апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційні вимоги першого заступника прокурора Дніпропетровської області та просила їх задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він,

10 березня 2016 року близько 22 години 30 хвилин він діючи умисно, повторно, таємно проник на територію току за адресою: по АДРЕСА_2 , де викрав електродвигун, потужністю 1,5 кВт на 3 000 об/хв. Який належав потерпілому ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_9 з викраденим майном з місця події зник, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 176,20 грн

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію їх дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України інстотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання вищезазначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, остаточно призначив покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Таким чином, призначаючи покарання за сукупністю злочинів, суд пославшись на застосування принципу часткового складання покарань, призначивши рівні за видом та розміром покарання, фактично застосував принцип поглинення менш суворого покарання, більш суворим, що призвело до неправильного застосуванню закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає доводи першого заступника прокурора Дніпропетровської області обґрунтованими, а тому вирок відносно ОСОБА_6 підлягає зміні в частині призначення покарання.

Також підлягає скасуванню і ухвала Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року про виправлення описки, оскільки при її винесені суд першої інстанції в порушення вимог кримінально-процесуального закону України вийшов за межі повноважень наданих йому ст. 379 КПК України та вирішив питання по суті визначення покарання ОСОБА_6 , що не передбачено Кримінально процесуальним кодексом України у цій стадії.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 417 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями першого затупника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 - змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання зазначеного покарання за даним вироком з покаранням призначеним за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати без дозволу за межі України, повідомляти їх про зміну місця проживання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2016 року про виправлення описки у вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4