Провадження № 1-кп/520/136/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2016 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, з угодою про визнання винуватості, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 23.04.2015 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малаївці, Красноокнянського району Одеської області, українки, громадянки України, із вищою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.12.2013 року ОСОБА_5 , будучи службовою особою - провідним спеціалістом інспекції відділу дозвільної системи Управління державного нагляду - державним фітосанітарним інспектором Державної фітосанітарної інспекції Одеської області, у невстановлений час, маючи умисел на службове підроблення, у своєму службовому кабінеті б/н, розташованому у будівлі відділу освіти Красноокнянської районної державної адміністрації за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, смт. Красні Окни, вул. Каланіна, буд. 6, внесла завідомо неправдиві відомості до акту фітосанітарного контролю підкарантинних матеріалів, об`єктів та транспортних засобів, а також відбору зразків для фітосанітарної експертизи № 75/15-097/000068-В від 02.12.2013, в якому вказала, що у смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області оглянула 25 вагонів, огляд яких в дійсності не проводила, достовірно розуміючи, що в даних вагонах могли бути карантинні організми та її дії, які виразилися у невиконанні обов`язкових процедур, могли потягнути за собою суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику та кінцевому одержувачу від транспортування та отримання вантажу неналежної якості, а в подальшому на підставі зазначеного акту, із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями, склала та видала 25 завідомо неправдивих карантинних сертифікати про відсутність карантинних організмів.

Крім того, 23.12.2013 року ОСОБА_5 , у своєму службовому кабінеті б/н, розташованому у будівлі відділу освіти Красноокнянської районної державної адміністрації за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, смт. Красні Окни, вул. Каланіна, буд. 6, внесла завідомо неправдиві відомості до акту фітосанітарного контролю підкарантинних матеріалів, об`єктів та транспортних засобів, а також відбору зразків для фітосанітарної експертизи № 75/15-097/000071-В від 23.12.2013, в якому вказала, що у смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області оглянула 24 вагони, огляд яких в дійсності не проводила, достовірно розуміючи, що в даних вагонах могли бути карантинні організми та її дії, які виразилися у невиконанні обов`язкових процедур, могли потягнути за собою суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику та кінцевому одержувачу від транспортування та отримання вантажу неналежної якості, а в подальшому на підставі зазначеного акту, із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями, склала та видала 24 завідомо неправдивих карантинних сертифікати про відсутність карантинних організмів.

Крім того, ОСОБА_5 , 24.12.2013 року, у своєму службовому кабінеті б/н, розташованому у будівлі відділу освіти Красноокнянської районної державної адміністрації за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, смт. Красні Окни, вул. Каланіна, буд. 6, внесла завідомо неправдиві відомості до акту фітосанітарного контролю підкарантинних матеріалів, об`єктів та транспортних засобів, а також відбору зразків для фітосанітарної експертизи № 75/15-097/000072-В від 24.12.2013, в якому вказала, що у смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області оглянула 23 вагони, огляд яких в дійсності не проводила, достовірно розуміючи, що в даних вагонах могли бути карантинні організми та її дії, які виразилися у невиконанні обов`язкових процедур, могли потягнути за собою суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику та кінцевому одержувачу від транспортування та отримання вантажу неналежної якості, а в подальшому на підставі зазначеного акту, із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями, склала та видала 23 завідомо неправдивих карантинних сертифікати про відсутність карантинних організмів.

Крім того, ОСОБА_5 25.12.2013 року, у своєму службовому кабінеті б/н, розташованому у будівлі відділу освіти Красноокнянської районної державної адміністрації за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, смт. Красні Окни, вул. Каланіна, буд. 6, внесла завідомо неправдиві відомості до акту фітосанітарного контролю підкарантинних матеріалів, об`єктів та транспортних засобів, а також відбору зразків для фітосанітарної експертизи № 75/15-097/000073-В від 25.12.2013, в якому вказала, що у смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області оглянула 20 вагонів, огляд яких в дійсності не проводила, достовірно розуміючи, що в даних вагонах могли бути карантинні організми та її дії, які виразилися у невиконанні обов`язкових процедур, могли потягнути за собою суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди власнику та кінцевому одержувачу від транспортування та отримання вантажу неналежної якості, а в подальшому на підставі зазначеного акту, із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями, склала та видала 20 завідомо неправдивих карантинних сертифікати про відсутність карантинних організмів.

За сукупністю вищезазначеного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальнних правопорушень, передбаченних ч. 1 ст. 366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
25 грудня 2015 року на стадії досудового розслідування між підозрюваною ОСОБА_5 з однієї сторони та прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 з другої сторони було складено угоду про визнання винуватості.

Згідно вищевказаної угоди про визнання винуватості вбачається, що ОСОБА_5 визнала свою винуватість, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.366 КК України, у повному обсязі, надала правдиві показання і зобов`язалася: 1. зробити заяву про беззастережне визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті та дати покази в судовому засіданні; 2. сприяти розслідуванню кримінального провадження, а також у виявленні та припиненні інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень;

Водночас сторони прийшли до угоди про те, що враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину особою повторно, а також особу підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, скоїла злочин невеликої тяжкості вперше, що свідчить про можливість її виправлення без відбування покарання, у зв`язку з чим, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 : за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень в дохід держави, з позбавленням права обіймати певні посади у сфері державної служби строком на 2 роки. Крім того, ОСОБА_5 погоджується за рішенням суду сплатити в повному обсязі витрати за проведення: судово-почеркознавчої експертизи у сумі 3141, 60 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладання, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про визнання винуватості складені із дотриманням вимог КПК України.

Будучи допитаною у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_5 визнала винною себе у повному обсязі та цілком підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень, які викладенні в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялася, просила суд, суворо не карати та запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень та повідомили про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладання та затвердження угоди, просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала укладання угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_4 вважав за можливо затвердити угоду про визначення винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься злочинів невеликої тяжкості, оскільки санкція статті 366 ч.1 КК України, передбачає покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку, про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 , узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 314, 370-374, 394, 473-475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_5 з однієї сторони та прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 з другої сторони затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень в дохід держави, з позбавленням права займати організаційно розпорядчі і адміністративно господарські посади в організаціях і установах всіх форм власності строком на 2 роки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, у сумі 3141, 60 гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення:

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .