Номер провадження: 11-сс/785/1743/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію прокурора на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року, якою клопотання слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 відмовлено і застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2016 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Суворовського відділу поліції у м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного по ст. 296 ч.4 КК України.

З наданих до суду матеріалів кримінального провадження вбачаються факти внесення 23.11.2016 року відомостей про цей злочин до ЄРДР за № 0007555, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 296 КК України затримання ОСОБА_8 а порядку ст. 208 КПК України о 12.30 год. цієї ж доби та повідомлення тому о 13.41 год. наступної доби відповідної підозри.

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий посилався на тяжкість вчиненого діяння, дані про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, факт його офіційного не працевлаштування, а також визнання ним своєї вини, не бажання співпрацювати з органом досудового розслідування, а також про існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування (оскільки намагався втекти з місця події), неправомірного впливу на потерпілого і свідків та продовження злочинної діяльності.

На вказану ухвалу подана апеляція прокурора, в якій він просить ухвалу районного суду скасувати повністю, як незаконну, та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Ухвала суду не відповідає дійсності, у клопотанні детально викладені всі обставини кримінального правопорушення у зв`язку з якими обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання існуючим ризикам. У клопотанні чітко зазначено, що підозрюваний може переховуватись від слідства, незаконно впливати на потерпілого та свідків, знищити, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин. На теперішній час досудове розслідування знаходиться на початковому етапі та ряд слідчих (розшукових) дій, за винятком першочергових, ще не проведено. У тому числі не допитано ряд свідків з числа осіб, які були присутні під час скоєння даного кримінального правопорушення, показання яких матимуть вагоме значення для об`єктивного з`ясування усіх обставин події, для забезпечення повного, об`єктивного та всебічного слідства. Всупереч зазначеним законодавчим вимогам суддею грубо проігноровано суспільні інтереси, приймаючи рішенням про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді, навіть не цілодобово, домашнього арешту за адресою проживання його співмешканки ОСОБА_11 тому вважає, що ухвала суду незаконна та необґрунтована.

Заслухавши апеляцію, доводи прокурора, який просив про задоволення апеляційної скарги, адвоката та підозрюваного, яки просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як передбачається з ухвали суду, тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років. ОСОБА_8 будучи особою, що не має непогашеної чи не знятої судимості, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Тяжкість злочину законом не визначається підставою для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки тримання під вартою, і при цьому , за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.
Підозра у вчиненні цього діяння обґрунтовується зокрема, протоколом допиту свідка та потерпілого.
Підозрюваний про себе показав, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_11 , має двох малолітніх дітей, проживає в м. Одесі на житловій площі цивільної дружини, не офіційно працює на будівництві.
Підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, за скоєння яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, крім того існують обґрунтовані ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, з метою дієвості зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим.
Ні слідчий, ні прокурор не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Протокол про затримання ОСОБА_8 було складено слідчим СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 лише о 18.40 год. 23.11.2016 року, захисник був залучений о 15.37 год. цієї ж доби, що підтверджено змістом доручення центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, а часом затримання зазначено лише 12.30 год., тобто майже на 2,5 години пізніше від фактичного затримання підозрюваного.

Зазначені вимоги закону службовими особами суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області своєчасно виконані не були, то таку бездіяльність слід визнати незаконною

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено факт невручення підозрюваному не пізніше, ніж за три години до початку розгляду клопотання (ч.2 ст. 184 КПК України) постанови керівника органу досудового розслідування про створення групи слідчих та взагалі відсутність постанови керівника прокуратури про призначення групи прокурорів. Оскільки в долученому до клопотання витязі із ЄРДР внесено дані виключно стосовно слідчого ОСОБА_13 , а також взагалі відсутні будь-яки дані про прокурорів, то слід визнати що сторона захисту не була ознайомлена у встановленому порядку з документами, які б підтверджували повноваження як слідчого так і прокурора, відповідно складати та погоджувати клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Також суд не знаходить достатніх підстав для передачі підозрюваного на поруки його співмешканки ОСОБА_11 , оскільки в силу ч.1 та ч.2 ст. 180 КПК України, наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру (особа, яка відзначена державними нагородами, народний депутат України, депутат місцевої ради, заслужений діяч України тощо).

З часу фактичного звільнення ОСОБА_8 від не допустив випадок неявки в судові засідання, є особою , що не має судимості, не вчинив будь-яких дій, спрямованих на можливий неправомірний вплив на потерпілого чи свідків.

При цьому основні обвинувальні докази в провадженні процесуально зафіксовано, потерпілий чи свідки допитані з попередженнями про кримінальну відповідальність за дачу завідомо-неправдивих показань. Факт не вилучення з місця події пістолета при одночасному не поданні прокурором будь-яких інших об`єктивних доказів його існування, взагалі викликає в даний час обґрунтований сумнів в існуванні такого предмету, що також тлумачиться на користь підозрюваного.

Оцінюючи доводи, які є в ухвалі, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку при розгляді питання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Як вбачається з ухвали суду підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, позитивно характеризується.

З урахування даних обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд районний суд при винесені своєї ухвали вивчив всі обставини по справі та прийняв рішення на підставі діючого законодавства з необхідними змінами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 183, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року, якою клопотання слідчого Суворовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 - відмовлено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 20 січня 2017 року. Покладені на підозрюваного ОСОБА_14 такі обов`язки: знаходитись за місцем постійного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22.00 до 07.00 годин. В задоволенні заяви ОСОБА_11 про взяття ОСОБА_8 на поруки відмовлено без зміни.
Ухвала є кінцевою і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3