НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
26 травня 2016 року Справа № 322/266/16

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню технічну освіту, не одружений, раніше не судимий;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, має середню спеціальну освіту, одружений, раніше судимий:

- за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.07.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України, до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22.09.2015 за ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
18 грудня 2015 року, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, взявши із собою поліетиленові мішки та зав`язки направилися на автомобілях ВАЗ 21011 червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та ВАЗ-211120, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , до складського приміщення, що розташоване на північній околиці с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області.

Знаходячись біля складського приміщення 19 грудня 2015 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 діючи повторно, через отвір у даху проник в складське приміщення та відчинив зачинені з середини металеві ворота, що розташовані з північної сторони складського приміщення. Після чого ОСОБА_4 проникнувши через відчинені металеві ворота до вказаного приміщення, де вже знаходився ОСОБА_5 , разом з останнім, набравши руками з купи в поліетиленові мішки, таємно викрали 1140 кг. пшениці, яка належить гр. ОСОБА_7 по ціні 3 грн. 30 коп. за 1 кг., на загальну суму 3 762,00 грн., чим спричинили ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, а дії ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною третьою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, заперечив свою вину у вчиненні злочину та відмовився давати показання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно 18.12.2015 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення пшениці, за вищезазначених обставин проник у складське приміщення, розташоване на північній околиці с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, звідки викрав пшеницю, набравши її у поліетиленові мішки та завантаживши їх в автомобілі, на яких вони прибули до місця вчинення злочину. Також обвинувачений зазначив, що зранку 19.12.2015 він та ОСОБА_5 продали викрадену пшеницю на ринку в м. Оріхів Запорізької області.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо продажу ним та ОСОБА_5 пшениці 19.12.2015 на ринку в м. Оріхів Запорізької області також підтверджені отриманими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_8 , який зазначив, що купував пшеницю у ОСОБА_4 в цей день, та ОСОБА_9 , який зазначив, що купував пшеницю у ОСОБА_5 в цей день.

Наведені обвинуваченим ОСОБА_4 обставини вчиненого ним та ОСОБА_5 злочину також підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2016, в якому відображені пояснення ОСОБА_4 про обставини вчиненого обвинуваченими злочину, що не містять розбіжностей з його поясненнями наданими у судовому засіданні, та протоколом огляду місця події від 29.12.2015, в якому зафіксовано місце вчинення злочину та зазначено описання складського приміщення.

Потерпіла ОСОБА_7 під час допиту пояснила, що користується вищезазначеним складом, розташованим на північній околиці с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області, близько 12 років та останнього разу завезла до нього на зберігання у листопаді 2015 року 75 т. пшениці, а під час продажу цієї пшениці виявилася її нестача у розмірі 1140 кг.

Вартість викраденого майна визначена за мінімальною закупівельною ціною найдешевшої пшениці 4-6 класу в розмірі 3 300,00 грн. за 1 тонну, що підтверджується листом Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 12.01.2016 № 0039/01-01-19, та потерпілим не оспорюється. Водночас, зазначений в обвинувальному акті саме 6 клас пшениці, викраденої у потерпілої, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено не було.

Показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що бачив 18.12.2015 біля складів у с. Любицьке Новомиколаївського району Запорізької області два автомобілі, суд не бере до уваги, оскільки свідок не зміг детально описати зазначені автомобілі, що унеможливлює співставлення їх з автомобілями обвинувачених.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , поліцейських Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, які пояснили, що зупинили автомобілі обвинувачених під час патрулювання 22.12.2015 в нічний час та виявили під час огляду у багажнику ВАЗ 21011 червоного кольору, яким керував ОСОБА_5 , велику кількість порожніх поліетиленових мішків, суд не бере до уваги, оскільки ці обставини мали місце після вчинення злочину.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинувачених.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ст.ст. 66, 67 КК України, відсутні.

Зазначені у обвинувальному акті обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , рецидив злочину та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, судом не враховуються на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, оскільки дані обставини були враховані під час кваліфікації дій обвинувачених, а рецидив злочинів стосовно ОСОБА_5 одночасно утворює їх повторність.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставин, що пом`якшують його покарання, а також тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Водночас, беручи до уваги данні про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкість вчиненого ним злочину та оскільки новий умисний злочин вчинено обвинуваченим після звільнення від відбування покарання з випробуванням під час іспитового строку, суд, виходячи з приписів ст.ст. 71, 78 КК України дійшов висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, а за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за цим вироком.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся, документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченим під час судового розгляду не заявлялось, а строки дії запобіжних заходів обраних обвинуваченим під час досудового розслідування, а саме відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, закінчилися 26.03.2016 та 11.03.2016 відповідно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

2. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 вересня 2015 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

3. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченим. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1