Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
03 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого:судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань апеляційного суду Рівненської області апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 подані на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000711 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України.

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Здолбунів, Рівненської області, громадянин України, з загальною середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, проживаючий на АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений:

-за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь відповідного бюджету, з якого фінансується Центральна міська лікарня м.Рівне витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 1505 (одна тисячі п`ятсот п`ять) грн. 44 (сорок чотири) коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь відповідного бюджету, з якого фінансується Здолбунівська центральна районна лікарня витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 2466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 94 (дев`яносто чотири) коп.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 (дві тисячі вісімсот вісімдесят дві) грн. 60 (шістдесят) коп. матеріальної шкоди та 5000 (п`ять) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
В решті позовних вимог потерпілого відмовлено.
За вироком суду, ОСОБА_7 31 серпня 2014 року приблизно о 04 години 20 хвилин перебуваючи на території загальноосвітньої школи №6 на вул. Шкільній 42 у м.Здолбунів Рівненської області, під час суперечки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_10 один удар взутою ногою в обличчя, внаслідок чого заподіяв легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня та забою-осаджень м`яких тканин обличчя.
В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 просить вирок суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк два роки та задовольнити цивільний позов в повному обсязі. Вважає, що суд не врахував те, що ОСОБА_7 вже раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому визнав частково та не розкаявся, характеризується посередньо, заподіяної злочином шкоди не відшкодував.

- обвинувачений ОСОБА_7 , просить вирок суду змінити, призначивши йому мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України , а саме 850 грн. штрафу, оскільки судом не враховано те, що він розкаявся у вчиненому та своїми діями сприяв у розкритті злочину, позитивно характеризується, надав потерпілому допомогу після вчинення правопорушення. Крім того, апелянт просить відмовити у позові Здолбунівської центральної районної лікарні до нього на суму 2466,94 грн., оскільки, вважає що не було потреби у подальшому лікуванні потерпілого, так як він раніше був виписаний з Рівненської міської лікарні у задовільному стані.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги в повному обсязі з підстав викладених у них, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, а вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг обвинуваченого та представника потерпілого, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановлено сукупністю зібраних у встановленому законом порядку доказів, яким судом дана повна та всебічна оцінка і сторонами не заперечується.
У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в межах апеляційної скарги.
Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України є вірною і апелянтами не оспорюється.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд належним чином врахував, що даний злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості, за місцем проживання він характеризується посередньо, щиро розкаявся у чиненому та своїми діями сприяв у розкритті злочину, надав першу допомогу потерпілому, судимість погашена, а відтак у відповідності до ст.ст.50,65 КК України призначив ОСОБА_7 покарання необхідне для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вимоги представника потерпілого про необхідність призначення більш суворого покарання та вимоги обвинуваченого щодо пом`якшення такого, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Крім того, згідно із ст.1166 ЦПК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з довідки Здолбунівської центральної районного лікарні ОСОБА_9 з 9 по 23 вересня 2914 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом забій головного мозку легкого ступеня, субарахноідальний крововилив, забій м`яких тканим голови, обличчя, носа та на лікування хворого лікарнею витрачено 2466 грн. 94 коп., вартості ліжко-дня. Тому, суд обґрунтовано задовольнив позов прокурора про стягнення із обвинуваченого зазначених витрат. Покликання апелянта щодо відсутності необхідності лікування потерпілого в даній лікарні є необґрунтованими.
Суд, вірно не задовольнив інші витрати потерпілого, пов`язані з придбанням пального та благодійні внески, оскільки такі не перебувають у причинному зі`язку з винними діями обвинуваченого.
Визначаючи, суму стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, суд належним чином врахував, ступінь моральних страждань, які зазнав потерпілий від злочину, та обгрунтовано визначив таку суму в 5000 грн.
Твердження апелянтів на необґрунтованість визначення сум цивільних позовів, є голослівними, оскільки не підтверджені жодними доказами.
За таких обставин, колегія суддів не знайшла підстав для зміни вироку суду.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а подані у справі апеляційні скарги без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді :
ОСОБА_12 ОСОБА_2 ОСОБА_3