11-сс/775/307/2016(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002553 від 08 липня 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2016 року про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням суми застави,

в с т а н о в и л а:

органом досудового розслідування встановлено, що 02 травня 2015 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_7 потворно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 знаходячись біля магазину «Брусничка» по бул. Шевченка, 321 в Центральному районі м. Маріуполя, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрали майно гр. ОСОБА_9 , а саме: автомобільний причеп, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 10 000 грн., в якому знаходилися три електромобіля, вартістю 2 000 грн. кожний, на суму 6 000 грн., електромобіль мотоцикл вартістю 4 000 грн., прилад для виробництва солодкої вати вартістю 3 000 грн., надувний батут вартістю 30 000 грн., дерев`яні палички для солодкої вати у кількості 70 шт., вартістю 0,40 грн., на суму 28 грн., пластикову пляшку у якій знаходився цукор 1,5 кг. загальною вартістю 15 грн., ковдру та господарську сумку, які матеріальної вартості не становлять, нагнітувач повітря вартістю 2 000 грн., та з викраденим зник, спричинивши потерпілому матеріально шкоду на суму 55 043 грн.

09 листопада 2016 року ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення.

10 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Того ж дня, тобто 10 листопада 2016 року до районного суду звернувся слідчий СВ Центрального ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_10 із клопотанням про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2016 року вказане вище клопотання задоволено та обрано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 07січня 2017 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 32 000 грн., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_7 з під варти.

Не погодившись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , оскаржив його в апеляційному порядку, просив ухвалу слідчого судді скасувати й звільнити ОСОБА_7 з-під варти, обравши йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя мотивував тяжкістю інкримінованого йому правопорушення і даними про його особу, те що він раніше судимий, злочин скоїв під час випробування, офіційно не працює, розлучений та немає стійких соціальних зв`язків. Однак, такий висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи, у справі відсутні будь-які дані які б вказували та те, що ОСОБА_7 скоїв крадіжку майна у потерпілого ОСОБА_9 . При цьому, слідчий суддя не вказав на підставі яких даних або доказів прийшов до такого висновку.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який у свою чергу, відстоював законність і обґрунтованість судового рішення та просив залишити його незмінним, перевіривши матеріли справи й обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів, неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б одтин із ризиків передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд перевірив відповідність змісту подання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у подані слідчого підстав для обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, колегія суддів погоджується з висновком суду про доцільність врахування того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення злочину середньої тяжкості, та за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення воді на строк до 5 років, раніше судимий, злочин скоїв під час випробувального терміну, офіційно не працює, розлучений та немає стійких соціальних зв`язків, перебуваючи на свободі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може приховуватися він органі в досудового слідства та суду, впливати на свідків.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно та мотивовано задовольнив клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи, а тому доводи апеляції про необґрунтованість висновків суду нічим не підтверджені.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України,які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не встановлено. І.М.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2016 року про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням суми застави, залишити без зміни.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3