АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/421/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 від 19.01.2016 року та у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити слідчому в задоволенні клопотання про арешт майна. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_7 звертає увагу суду на те, що ОСОБА_11 не затримували в порядку ст.ст. 207, 208 КПК України, про підозру йому ніхто не повідомляв. Апелянт зазначає, що суд не з`ясував кому саме належить квартира, із сейфу якої вилучено грошові кошти, цінності, документи та флеш-накопичувач.

Разом з цим, апелянт посилається на те, що у клопотанні слідчого і в оскаржуваній ухвалі належним чином не встановлено правових підстав для накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі.

Крім того, ОСОБА_7 зазначає, що слідчий суддя виніс ухвалу після закінчення 24 годин, в порушення вимог ч. 5 ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна - ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, позицію прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів провадження, військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001232, внесеного до ЄРДР від 28.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України.

20.01.2016 року слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 від 19.01.2016 року та у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

21.01.2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання задоволено, а саме накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 від 19.01.2016 року та у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Дане рішення слідчого судді суду першої інстанції не може бути визнано обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен був з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Як вбачається з матеріалів справи, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001232 від 28.10.2015 року, 20.01.2016 року ОСОБА_10 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України.

Разом з тим, матеріали даного провадження не містять даних про оголошення підозри гр. ОСОБА_11 , статус у даному провадженні станом на день розгляду клопотання його не визначений.

В свою чергу, аналіз клопотання слідчого про накладення арешту на майно дає підстави для висновку, що воно не відповідає вимогам закону. Зокрема, в ньому відсутнє чітке визначення підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт саме на тимчасово вилучене майно у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Конфіскація майна, відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого, а арешт може бути накладено, згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Як вже зазначалося вище, підозра у даному кримінальному провадженні гр. ОСОБА_11 не повідомлялася, а тому накладення арешту на тимчасово вилучене майно у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з цієї підстави суперечить закону.

Також слідчий не додав до клопотання необхідних копій документів, якими б він обґрунтував своє клопотання в даній частині.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 про арешт майна та при винесенні ухвали про задоволення зазначеного клопотання, слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_10 від 19.01.2016 року та у ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту задовольнити частково, накласти арешт на майно вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_10 від 19.01.2016 року, а саме:

- грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США, а саме п`ять купюр номіналом 100 доларів із наступними серіями та номерами: КН66417832А, КВ88544877І, АВ16706221S, НВ56486940F, КВ03999735В;

- грошові кошти в сумі 465 (чотириста шістдесят п`ять) гривень, а саме дві купюри номіналом 200 гривень із наступними серіями та номерами: З37851642, КА3581345, одна купюра номіналом 50 гривень серії ЗД0774118, одна купюра номіналом 10 гривень серії КР1482805, одна купюра номіналом 5 гривень серії ПИ0926979;

- мобільний телефон марки «Iphone 6» сірого кольору 1 шт.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4