Справа № 138/1081/16-к
Провадження №11-кп/772/704/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши 16 травня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0001024 від 26.12.2015 року за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції ОСОБА_7 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.04.2016 року про повернення обвинувального акту щодо підозрюваного ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з ухвали суду, Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області 17.03.2016 року з Могилів-Подільської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001024 від 26.12.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, до якого додані реєстр матеріалів досудового розслідування і розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
У підготовчому судовому засіданні суд І інстанції прийняв рішення про повернення обвинувального акту прокурору, вказуючи на те, що в обвинувальному акті, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не зазначено, в якій саме формі виражена вина обвинуваченого ОСОБА_8 у формі умислу чи необережності, а також мотиви вчиненого ним кримінального правопорушення.
Також при описі фактичних обставин кримінального правопорушення, способу його вчинення ОСОБА_8 прокурор, оцінюючи отриманий в ході досудового розслідування доказ - висновок автотехнічної експертизи № 156 від 29.02.2016, згідно якого в даній дорожній обстановці ОСОБА_8 грубо порушив пункти 12.2 та 12.4 правил дорожнього руху України, в яких вказано, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги та що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год, зазначаючи: « ОСОБА_8 , 25.12.2015 близько 20 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 50 річчя Жовтня в смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області», не зазначає швидкість руху вказаного транспортного засобу.
На дану ухвалу суду прокурор, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2016 року про повернення обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті, що затверджений першим заступником керівника місцевої прокуратури ОСОБА_9 , зазначено, що водій ОСОБА_8 , 25 грудня 2015 року близько 20 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці 50 річчя Жовтня в смт. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області в напрямку м. Могилева-Подільського, не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд автомобілем до правого узбіччя дороги в районі розташування кафе «Лілія», де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась по правому узбіччю дороги в попутному із ним напрямку. Внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.
Відповідно до ухвали суду обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки він не містить деталізованого опису фактичних обставин кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України встановлена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Діяння як обов`язкова ознака об`єктивної сторони вказаного злочину полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: 1) вчиненні дій, які заборонені правилами; 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.
Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах, насамперед Правилах дорожнього руху.
У обвинувальному акті вказане формулювання обвинувачення, а також пункти Правил дорожнього руху, які порушено. Усі інші обставини кримінального правопорушення розкриваються під час судового розгляду, а не під час підготовчого судового засідання.
Крім того, суд у своїй ухвалі, посилаючись на ст. 23 КК України, зазначає, що в обвинувальному акті не вказано, в якій саме формі виражена вина обвинуваченого у формі умислу чи необережності, а також мотиви вчиненого ним кримінального правопорушення.
Так, суб`єктивна сторона вказаного злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною. При умисному ставленні до наслідків вчинене кваліфікується за статтями Особливої частини КК України, що передбачають відповідні умисні злочини.
Таким чином, посилання суду на те, що прокурором не зазначено в обвинувальному акті в якій саме формі виражена вина обвинуваченого, а також мотиви вчиненого ним кримінального правопорушення є невірним, оскільки диспозиція ст. 286 КК України є вичерпною та не містить посилання на умисел і мотиви злочину.
Крім того, посилаючись на висновок експерта, суд в своїй ухвалі зазначає, що при описі фактичних обставин кримінального правопорушення, способу його вчинення прокурор не вказує швидкість руху транспортного засобу, посилаючись на відповідні пункти висновку експертизи № 156.
Разом з тим, необхідно зазначити, що у обвинувальному акті вказано, що відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 156 А від 29.02.2016 у ситуації, яка склалась при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи в діях водія автомобіля марки «ВАЗ 21093» ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо- транспортної пригоди.
Таким чином, можна стверджувати, що висновки експертизи, які зазначені в ухвалі суду не відповідають висновкам експертизи, які зазначені в обвинувальному акті, а відтак відомості, на які посилається суд є невірними.
Крім того, в ухвалі суду зазначено, що в обвинувальному акті та в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про залучення законного представника неповнолітньої потерпілої, анкетні відомості законного представника.
Проте, ч. 2 ст. 291 КПК України має чіткий перелік відомостей, що мають міститися в обвинувальному акті, серед яких відсутні відомості про залучення законного представника неповнолітньої потерпілої та анкетні відомості законного представника.
Крім того, у ст. 291 КПК України зазначено, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Тому, на підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом І інстанції ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 08.04.2016 року про повернення обвинувального акту щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 1 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження направити в той же суд для розгляду по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
З оригіналом згідно: