Справа № 175/763/15-к
Провадження № 1-кп/175/33/15
Ухвала
22 лютого 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

сіддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_12 ,

представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у смт. Ювілейне кримінальне провадження № 0000599 відносно
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого 29.05.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.302, ч.1,2 ст.303 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України до 1 року 6 місяців іспитового строку,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.27, п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.27, ч.3 ст.146 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівки Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.146 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.146 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_5 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.27, п.3,6,11,12 ч.2 ст.115 та ч.2 ст.27, ч.3 ст.146 КК України,

встановив:

Захисник ОСОБА_19 через канцелярію суду надала письмове клопотання про визнання недопустимими доказів, які прокурор просила дослідити в обґрунтуванні позиції обвинувачення, посилаючись на те, що зазначені докази є очевидно недопустимими, отриманні з порушенням законодавства, а саме: протокол огляду місця події квартири АДРЕСА_6 від 07.03.2014 року, постанови про визнання речових доказів від 28.09.2014 року, квитанції про отримання на збереження речових доказів без дати № 158/14, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.04.2014 року, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24.04.2014 року, довідки-аналізу інтенсивності мобільних з`єднаньтелефонного номеру НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_20 , аналітичної довідки щодо відпрацювання технічної інформації стосовно абонентських номерів оператора МТС, довідки щодо проведення роботи по розшуку ОСОБА_20 , протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_17 від 04.11.2014 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 04.05.2014 року, диску з відеозаписом слідчого експерименту, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2015 року, Диску CD-R, Постанови від 18.02.2015 року про визнання речовими доказами 19 дисків вилучених у операторів мобільного зв`язку, Довідки щодо обробки технічної інформації відносно абонентських номерів, Протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.03.2014 року, опису речей і документів - додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.03.2014 року, CD-R диску AXENT з відомостями на ньому, Постанови про визнання речових доказів від 28.09.2014 року, Квитанції про отримання на зберігання речових доказів без дати № 158/14, Висновку експерта № 2039/364-Е від 07.11.2014 року, Висновку експерта № 70/10-3105 від 10.12.2014 року, Висновку експерта № 1174 від 03.12.2014 року, Висновку експерта № 644 від 10.12.2014 року, Висновку експерта № 70/07-946 від 18.02.2015 року, Висновку експерта № 65/02-245 від 29.12.2014 року, Висновку експерту № 70/10-3105 від 10.12.2014 року, Диску з відеозаписом одночасного допиту від 18.12.2014 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , Диску з відеозаписом одночасного допиту від 24.12.2014 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також одночасного допиту від 24.12.2014 року між ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , Висновку експерта № 19 від 05.01.2015 року, Диску з записом відео спостереження, Постанови про визнання речовими доказами від 18.02.2015 року, Квитанції про отримання на зберігання речових доказів № 2, обґрунтовуючи порушенням права на захист.
Прокурор вважав клопотання не підлягаючим задоволенню, оскільки всі докази по справі здобуті на законних підставах, відповідно до вимог чинного законодаства, а допустимість вказаних доказів просила вирішити відповідно до ч.1 ст.89 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_10 , представник потерпілої ОСОБА_11 , законний представник потерпілої ОСОБА_12 , представники неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтримали думку прокурора.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і обвинувачені підтримали зазначене клопотання.

Щодо допиту ОСОБА_17 , захисник ОСОБА_6 вважав дане питання передчасне, оскільки на даний час обвинувачений не допитаний у судовому засіданні.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.

За приписом ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч.2 ст.89 КПК України).

Відповідно до ст.290 КПК України слідчим за дорученням прокурора сторонам кримінального провадження надано доступ до всіх матеріалів досудового розслідування, які були в розпорядженні сторони обвинувачення. Частиною 4 ст.290 КПК України передбачена можливість для учасників провадження при наданні їм доступу до матеріалів робити копії або відображення матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.223 КПК слідчий зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для участі в процесуальних діях. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України рішення слідчого приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Відповідно до ч.4 ст.223 КПК України - винятково слідчі дії можуть проводитися у нічний час у невідкладних випадках, коли затримка у їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

Статтею 237 КПК України передбачено, що при проведенні обшуку дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Так, до числа предметів, які підлягають вилученню у випадку виявлення, належать: наркотичні засоби, психотропні речовини, зброя (якщо відсутній дозвіл на її зберігання) та ін.

Відповідно до ч.5 ст.224 КПК України під час допиту може застосовуватися відеозапис. За клопотанням учасників допиту застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим (ч.1 ст. 107 КПК).

У ст. 104 КПК зазначається, що у протоколі фіксуються хід і результати процесуальних дій. Якщо на стадії досудового розслідування за допомогою технічних засобів фіксується допит, то текст показань може не вноситися до протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому.

Таким чином, наведені захисником ОСОБА_19 докази, мають оціночний характер, тому суд, на зазначеній стадії судового розгляду позбавлений можливості визначити недопустимість зазначених доказів та надати їм оцінку.

Виходячи з вимог закону, суд не вбачає правових підстав для визнання недопустимими цих доказів на підставі ч.2 ст.89 КПК України і вважає необхідним вирішити питання їх допустимості у загальному порядку, передбаченому ч.1 ст.89 КПК України.

Керуючись ст.ст.89,350,369 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

Клопотання захисника ОСОБА_19 про визнання доказів недопустимими - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3