Справа №468/638/16-к 04.07.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 липня 2016 року м. Миколаїв.

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах

Головуючого: ОСОБА_1 ,

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянув матеріали судового провадження №468/638/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.06.2016 року, якою відносно

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярове, Татуринського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
- застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 діб.
Учасники судового провадження:
Прокурор: ОСОБА_7 ,
Слідчий: ОСОБА_8 ,
Захисник: ОСОБА_5 ,
Потерпілі: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
Представник потерпілого: ОСОБА_11 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Провадження №11-сс/784/229/16 Слідчий суддя: ОСОБА_12
Категорія: оскарж. ухв. слідч. судді Доповідач апеляційної інстанц: ОСОБА_1
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Задоволено клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
За змістом апеляційної скарги апелянт, не оспорюючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих дій, вважає, що слідчий суддя прийняв рішення про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 за клопотанням слідчого, яке не відповідає вимогам п.п.3,4,5,6,7 ст.184 КПК України.

Зокрема, вважає, що клопотання слідчого не містить доказів, якими було б доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Зазначає, що у згаданому клопотанні відсутній передбачений законом виклад обставин, на підставі яких слідчий та прокурор дійшли висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, і посилання на матеріали, які ці ризики підтверджують.

Вважає, що слідчий безпідставно послався в клопотанні на обставини, які не віднесені до переліку ризиків, за наявністю яких застосовується запобіжний захід: тяжкість злочину та невизнання вини.

Наголошує на тому, що ОСОБА_6 не визнає вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, оскільки не вчиняв інкримінованих дій, пояснив про те, що є лише охоронцем і безпосередньо врожаю не збирав.

Заперечує висновок суду щодо наявності ризиків з числа передбачених п.п.1, 2, 5, ст.177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин злочину, а також продовжити вчиняти інкримінований злочин.

Зазначає, що ОСОБА_6 працює охоронцем в ТОВ «БОРИСФЕН-К», до цього працював на підприємстві ДП «Одеське племінне господарство в тваринництві», раніше був нагороджений подяками командування військових частин, має позитивні характеристики громадських об`єднань, має постійне місце проживання у АДРЕСА_2 , сім`ю, в якій на утриманні 2х малолітніх дітей (2004 і 2010 року народження).

Встановлені слідчим суддею обставини.
З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що згідно клопотання слідчого, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, а саме у тому, що у червні 2016 року вирішив зайнятися злочинною діяльністю, пов`язаною з вчиненням розбійних нападів з метою заволодіння майном громадян. Визначившись з напрямком протиправної діяльності, для реалізації злочинного наміру, ОСОБА_6 вирішив створити об`єднання у формі озброєної групи. Метою злочинної діяльності озброєної групи ОСОБА_6 визначив отримання прибутку для особистого збагачення шляхом вчинення нападів на окремих осіб на території Миколаївської області, а саме на відкрите заволодіння врожаєм фермерських господарств.

Здійснюючи підготовку до майбутньої злочинної діяльності, ОСОБА_6 , будучи обізнаним, що фермерське господарство «Поле» в особі голови господарства ОСОБА_9 обробляє земельну ділянку площею близько 45,6 га. в межах Христофорівської селищної ради за межами населеного пункту без належного юридично оформлення, прийняв рішення використати дані обставини та шляхом інсценування дій, спрямованих на нібито законне користування земельної ділянки, діючи за попередньою змовою з групою невстановлених досудовим розслідуванням осіб, здійснили відкритий напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин:

25.06.2016 року близько 21:00 годин, використовуючи близько 30 осіб під приводом охоронної діяльності, з використанням вогнепальної зброї, прибув на земельну ділянку площею 45,6 га., яка розташована в межах Христофорівської селищної ради, біля колишнього току ТОВ «Христофорівське» та використовуючи сільськогосподарську техніку - комбайни під керуванням ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , автомашини під керуванням ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , почав збирання врожаю озимого ячменю, достовірно знаючи що він належить на праві власності фермерському господарству «Поле» в особі ОСОБА_9 . Однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_6 , не зміг у зв`язку з тим, що на земельній ділянці з`явились голова ФГ ОСОБА_9 , співробітник господарства ОСОБА_10 та співробітники Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області. Під час спілкування останніми було повідомлено ОСОБА_6 про те, що ним здійснюється незаконне заволодіння майном - врожаю ячменю, яке не належить йому, а також про те, що врожай належить ФГ «Поле». У зв'язку з фактом виклику співробітників поліції та настанням темного часу доби, ОСОБА_6 припинив свої дії, а саме надав вказівку не здійснювати збирання врожаю.

26.06.2016 року близько 09:00 год. ОСОБА_6 , спільно з невстановленою органом досудового розслідування особою, прибули до приміщення Баштанського ВП ГУНП в Миколаївської області, де з метою прикриття свого злочинного наміру та досягнення мети направленої на заволодіння чужим майном, надали документи нібито підтверджуючи суборенду земельних ділянок ГОВ «Новогригорівське-1» та повідомили що ними буде продовжено здійснення охорони та збирання врожаю з вищезазначеної земельної ділянки. Того ж дня, 26.06.2016 приблизно о 10 год., виконуючі умови плану вчинення злочину відносно потерпілого, розробленого спільно з невстановленими розслідуванням особами, ОСОБА_6 знов прибув на земельну ділянку, де розставивши на в`їздах під виглядом охорони осіб з предметами зовні схожими на вогнепальну зброю, достовірно знаючи про те, що на земельній ділянці знаходиться чуже майно - врожай озимого ячменя ФГ «Поле», надав вказівку щодо його збирання. При цьому, коли на земельну ділянку знов приїхали власники майна - ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_6 продовжував надавати вказівки щодо збирання врожаю, незважаючи на знаходження там, крім останніх, співробітників відділу поліції, якими неодноразово наголошувалось про вчинення ним кримінально караних діянь.

ОСОБА_6 з метою здійснення психічного насильства почав демонструвати наявність зброї як у нього так і у осіб, яких він задіяв і які почали її відкрито носити, що надавало можливість сприйняти реальність її застосування. Крім цього, ОСОБА_6 почав надавати вказівки охороні щодо не допущення сторонніх осіб на земельну ділянку та виштовхувати ОСОБА_9 , здійснюючи таким чином психологічний тиск на останнього.

Сприймаючи дії ОСОБА_6 як реальні погрози та бажаючи не допустити спричинення тілесних ушкоджень відносно себе чи вбивства, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та співробітник поліції, враховуючи чисельну перевагу зі сторони ОСОБА_6 були вимушені покинути земельну ділянку, а ОСОБА_6 продовжував надавати вказівки по збиранню врожаю ячменю.

Так останнім, за допомогою сільськогосподарської техніки було зібрано врожай на площі приблизно 25 га. у кількості 37 тонн 140 кг. озимого ячменю що спричинило матеріальний збиток на суму 111 420 гривень. Однак довести свій злочинний намір в частині використання майна на власний розсуд, ОСОБА_6 до кінця не зміг, так як його було затримано співробітниками поліції 26.06.20156 року о 20.25 год. в порядку ст. 208 КПК України.

27.06.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України, конкретні обставини провадження, наявність і вагомість доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих дій, тяжкість злочину, в якому він підозрюється, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, разом з сім`єю не проживає, дійшов до переконання про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 та представника останнього ОСОБА_11 , які також просили про скасування оскаржуваної ухвали та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, думку прокурора ОСОБА_7 та слідчого ОСОБА_8 про залишення ухвали слідчого судді без зміни, вивчивши матеріали судового і кримінального проваджень та додатково надані, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального і судового проваджень, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, який є тяжким і покарання за який може бути призначено у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

Визнанням слідчим суддею зазначеної підозри обґрунтованою апелянтом не оспорюється.

Що стосується твердження апелянта про відсутність ризиків з числа передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то воно є безпідставним, виходячи з наступного.

Так, слідчий суддя, ретельно дослідивши клопотання слідчого та додані матеріали, вірно зазначив про існування ризиків продовження ОСОБА_6 вчинення інкримінованого злочину, знищення, приховування або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин злочину, оскільки матеріали провадження (зокрема, й клопотання слідчого) містять докази того, що підозрюваний перешкоджав доступу працівникам міліції до місця вчинення злочину та сільської-господарської техніки, що могло призвести до схову та спотворення тощо.

Апеляційний суд також зауважує на тому, що з клопотання слідчого і матеріалів кримінального провадження вбачається, що особами, які прибули разом з підозрюваним, зібрано та вивезено врожай ячменю з майже 27 га, місце знаходження якого (на час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею) не встановлено, що також свідчило на користь існування встановлених слідчим суддею ризиків.

Є також вірним і висновок слідчого судді про існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, сам підозрюваний ОСОБА_6 в суді заявив про те, що тривалий час за місцем реєстрації та разом зі своєю сім`єю не проживає, постійного місця роботи не має.

Також слідчим суддею дана оцінка доводам сторони захисту про те, що підозрюваний не є охоронцем охоронного підприємства та був направлений за для охорони полів, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними й допустимими доказами.

Так, дійсно слідчому судді надано лише договір з надання послуг з охорони від 24.06.2016 року, якій не містить відомостей про об`єкти, які належить охороняти, а також про направлення ОСОБА_6 для здійснення охорони цих земельних ділянок у селі Христофорівка.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що наданий апелянтом «Договір про стажування» від 20.06.2016 року (строком дії з 20 червня по 04 липня 2016 року), укладений між ТОВ «Борисфен-К» та ОСОБА_6 , не свідчить про наявність місця роботи в останнього, оскільки не є підставою для його працевлаштування у вказаному підприємстві та не породжує цивільно-правових наслідків, передбачених нормами Кодексу законів про працю.

Враховуючи викладене вище, є безпідставними твердження апелянта про не встановлення у клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризиків з числа передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри, вагомість доказів у вчиненні ОСОБА_6 злочину, фактичні обставини провадження, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, наявність вказаних ризиків, данні про особу підозрюваного, який раніше не судимий, відсутність в нього роботи та інших джерел доходів для існування, постійного місця проживання, та інші, передбачені законом обставини, прийшов вірного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 для запобігання зазначеним ризикам, запобіжного заходу, як виду забезпечення кримінального провадження, що також не оскаржується апелянтом.
Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення слідчого судді про обрання найсуворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є помилковим, оскільки прийняте без врахування обставин, які є істотними.
Так, під час апеляційного розгляду виникли нові обставини, які не були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання слідчого.
Так під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 надійшла заява потерпілого ОСОБА_9 органу досудового розслідування (зареєстрована 01.07.2016 року) про те, що збір врожаю ячменю невідомими йому особами за наведених в оскаржуваній ухвалі обставин відбувся внаслідок неврегульованості цивільно-правових відносин з його партнерами щодо реалізації сільгосппродукції.
Будучи опитаним в апеляційному суді, потерпілий ОСОБА_9 підтвердив зміст вказаної заяви, наголосивши на тому, що написав її добровільно, без примусу. Пояснив, що все зібране зерно, знаходиться на елеваторі в його віданні та обліковано, в зв`язку з чим матеріальної шкоди йому не завдано.
Потерпілий ОСОБА_10 в апеляційному суді також підтвердив зазначені обставини.
Крім того, апелянтом надані суду нові дані про особу підозрюваного, зокрема, про наявність на утриманні двох дітей (2004 та 2010 року народження), постійного місця проживання, а також позитивні характеристики від громадських організацій, подяки від командування військових частин за ведення активної волонтерської діяльності в 2015-2016 роках.
На думку апеляційного суду зазначені обставини є істотними, підлягають врахуванню і дають можливість застосувати до ОСОБА_6 інший - більш м`який запобіжний захід домашній арешт, про що просить апелянт.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст.ст.177, 181, 202, ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 28.06.2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати.
В задоволенні клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_17 , погодженого з прокурором Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_18 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк до 25 серпня 2016 року, заборонивши йому залишати житло за місцем реєстрації, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1
у період доби з 22 години до 6 години наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, з числа, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
На підставі п.2 ч.3 ст.202 КПК України ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти з СІЗО м. Миколаєва та зобов`язати його невідкладно прибути для проживання за місцем реєстрації.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання м. Миколаєва органу внутрішніх справ за місцем реєстрації підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: