13.04.2016 Справа № 756/4456/16-к
Справа № 756/4456/16-к
№ 1-кп/756/413/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" квітня 2016 р. м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
за участю захисника ОСОБА_4
провівши у відкритому судовому засіданні в залі Оболонського районного суду м.Києва судове засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Оболонського районного суду м.Києва 31.03.2016 р. надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.
У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, згідно ч.4 ст. 309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу і проходить лікування він наркозалежності. Обвинувачений клопотання підтримав.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З змісту ч.4 ст. 309 КК України вбачається, що особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до довідки Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» від 19.01.2016 року № 928/110 ОСОБА_5 з 11.01.2016 року по 20.01.2016 року знаходився на лікуванні у відділенні 28 ТМО «Психіатрія» з діагнозом розлад особистості та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни опіоїдів неускладнений.
07.04.2016 р. він звернувся для лікування до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» де до цього часу перебуває на лікуванні з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан відміни неускладнений.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 26.04.2002 р. «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від
неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала
лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету
вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від
кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Таким чином, необхідною умовою для звільнення судом особи від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України в зв`язку із зверненням до лікувального закладу, є добровільність такого звернення, якщо особа за своєю волею звертається до лікувального закладу, усвідомлюючи, що має можливість безперешкодно вчиняти злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України. Якщо особа звертається до лікувального закладу у звязку із її викриттям у вчиненні такого злочину таке звернення вважається вимушеним.
Відповідно до довідки № 359535 наданою Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» 09.03.2016 року ОСОБА_5 під наркологічним диспансерно-динамічним на обліку не перебуває, інших будь яких належних та допустимих доказів, підтверджуючих наявність у обвинуваченого наркологічної залежності на час звернення за лікуванням суду не надано. Відповідного висновку експерта суду не надано.
Згідно показань обвинуваченого даних під час судового розгляду, він раніше наркотичні засоби вживав не регулярно, а епізодично. Розпочав їх вживати влітку минулого року, вживав один раз на два тижні, до лікувального закладу не звертався бо вважав, що не має залежності, що самостійно в змозі відмовитись від вживання наркотичних засобів, а вирішив звернутись лише після виявлення у нього працівниками поліції наркотичних засобів. Раніше у 2014 р. його притягували до кримінальної відповідальності за ст.309 ч.1 КК України, але кримінальне провадження, щодо нього було закрито Козелецьким судом Чернигівської області, на підставі ч.4 ст.307 КК України, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що він добровільно видав наркотичні засоби правоохоронним органам та вказав джерело їх придбання.
Суд вважає, що вказані вище обставини у купі свідчать про те, що звернення ОСОБА_5 до лікувального закладу після виявлення правоохоронними органами факту незаконного зберігання ним наркотичного засобу відбулось не з метою лікування від наркоманії, а з метою ухилитись від кримінальної відповідальності. Суд вважає, що пояснення обвинуваченого в цій частині є недостовірними, даними з метою ухилитись від кримінальної відповідальності, а тому підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, згідно ч.4 ст.309 КК України, відсутні.
На підставі ч.4 ст.309 КК України, керуючись ст.ст.284 - 288 КПК України, суд,-
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.309 ч.4 КК України.
Ухвала не оскаржується.
Суддя ОСОБА_1