Справа № 640/9691/16-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2016 Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла заява ОСОБА_4 в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк покарання. В обґрунтування заяви посилається на те, що відбув понад 2/3 строку, є працевлаштованим. За період відбування покарання має позитивну характеристику, вину в скоєному злочині визнав повністю, у вчиненому розкаюється. Своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вказану заяву, просив її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали та докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вказаної заяви виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.08.2011 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Вироком апеляційного суду Харківської області від 27.03.2012 року вирок Дергачівського районного суду Харківської області в частині призначення покарання відмінено. ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2012 року вирок апеляційного суду Харківської області від 27.03.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2014 року замінено ОСОБА_4 невідбуту частину покарання 01 рік 10 місяців 28 днів за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 09.08.2011 року, зміненого вироком апеляційного суду Харківської області від 27.03.2012 року із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітної плати на користь держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Приписами ч. 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК.

В судовому засіданні досліджено особову справу засудженого ОСОБА_4 з якої вбачається наступне.

Відповідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 перебуває в шлюбі з ОСОБА_5 , має трьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що з 15.01.2015 по 16.11.2015 року був працевлаштований ФО- ОСОБА_8 на посаді вантажника. Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.05.2015 року ОСОБА_4 зареєстрований фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до інформаційних листів Київського РВ ХМУ МВС України в Х/о ОСОБА_4 за час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зарекомендував себе з позитивної сторони, скандалів за місцем проживання не влаштовує, скарг з боку сусідів не надходило, компрометуючих матеріалів не виявлено.

Заборгованості по перерахунку на користь держави 20 % заробітної плати не має.

Враховуючи встановлені судом обставини, вивчивши дані про особу засудженого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого злочину та праці, суд приходить до висновку, що засуджений на даний час сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді виправних робіт призначених ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.12.2014 року на невідбуту частину строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1