Справа № 544/686/16-к
Пров. № 1-кп/544/77/2016
В И Р О К
іменем України
14 червня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Пирятинського районного суду на вул. Соборна, 41 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000591 від 19.11.2015, стосовно

ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Любашівка Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку у військовому комісаріаті як військовозобов`язаний, не придатний до військової служби у мирний час, обмежено здатний у воєнний час, раніше не судимого,

який органами досудового розслідування обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 191 КК України,

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , із боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , працюючи за трудовим договором у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Техномагістраль» водієм транспортного засобу, та являючись матеріально-відповідальною особою за забезпечення збереження ввірених йому матеріальних цінностей, 18 листопада 2015 року близько, під час виконання своїх посадових обов`язків прибув на поле СТОВ «Дружба-Нова» у Прилуцькому районі Чернігівської області, де згідно товарно-транспортної накладної №106292 від 18.11.2015 завантажив на причеп службового автомобіля ТОВ «Техномагістраль» марки RENAULT MAGNUM д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом MONTRACON д.н.з НОМЕР_2 та прийняв на зберігання вантаж зерна кукурудзи для подальшого перевезення до елеватора с. Лазірки Оржицького району Полтавської області. У подальшому, у ході перевезення вищевказаної продукції, під час слідування до вищевказаного елеватора, з корисливих мотивів, направлених на розтрату ввіреного йому майна, 19 листопада 2015 року близько 00 год 15 хв. здійснив зупинку автомобіля на автостоянці біля кафе «Хуторок», що знаходиться на 164 км автодороги Київ-Харків, поблизу с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, після чого за допомогою третіх осіб здійснив розвантаження з напівпричепа автомобіля та намагався збути стороннім особам, тим самим розтратити, зерно кукурудзи вагою 4500 кг на загальну суму 15 075 грн, але злочин не довів до кінця, оскільки був затриманий на місці працівниками охорони СТОВ «Дружба-Нова» та поліції.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно, працюючи водієм ТОВ «Техномагістраль», 19.11.2015, під час перевезення вантажу з поля СТОВ «Дружба-Нова» до елеватора по дорозі намагався збути стороннім особам ввірене йому для перевезення зерно кукурудзи. Мотивами свого вчинку назвав тривалу невиплату йому заробітної плати із сторони роботодавця ТОВ «Техномагістраль»,розкаюється у скоєному, просить суд суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив викрадення обвинуваченим належного СТОВ «Дружба-Нова» зерна кукурудзи за обставин, викладених у обвинувальному акті. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, зазначив, що спричинена потерпілій особі майнова шкода відшкодована у повному обсязі.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст.191 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на розтрату чужого майна, яке йому було ввірене, яка не була закінчена з причин, що не залежали від його волі.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання суд виходить із встановленої статтею 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005 р.; "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005 р.; "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007р.).
Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття в скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , пом`якшувальну покарання обставину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до принципу справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про можливість обрання обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням приписів ч.2 ст. 68 КК України

Незважаючи на думку представника потерпілого про обрання обвинуваченому найсуворішої міри покарання у вигляді позбавлення волі, на переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а обране йому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи складає 510 (п`ятсот десять) гривень

Речові докази по справі: автомобіль RENAULT MAGNUM д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом MONTRACON д.н.з НОМЕР_2 - повернути ТОВ «Техномагістраль» як власнику, зерно кукурудзи вагою 35600 кг, що знаходилося в напівпричепі автомобіля RENAULT MAGNUM - повернути власнику СТОВ «Дружба-Нова», автомобіль ГАЗ-53 д.н.з. НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_9 , зерно кукурудзи вагою 4500 кг, що знаходилося в кузові автомобіля ГАЗ-53 д.н.з. НОМЕР_3 - повернути власнику СТОВ «Дружба-Нова».
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: