УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2931/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в періоди з 25.09.2012 року по 11.06.2014 року, а також з 28.10.2015р. по 16.03.2016р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений просить зарахувати йому період його перебування в СІЗО №13 м.Києва з 18.09.2014 року по 10.09.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки судом безпідставно йому не було зараховано строк його попереднього ув`язнення з 18.09.2014 року по 10.09.2015 року, куди його етапували на розгляд його касаційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який просив зарахувати засудженому у строк відбуття покарання строк перебування в умовах попереднього ув`язнення відповідно до довідки БВК № 70, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимоги ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі проводиться у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вимог ст.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вказаний закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п. г ч.1 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26 листопада 2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк: перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Попереднє ув`язнення в розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений 20.11.2013р. Деснянським районним судом м. Києва за ч.2ст.187, ч.4 ст.187, п.п. 6, 12, , ч.2 ст. 115, ч.1 ст.70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. Відповідно до змісту вироку, початком строку відбуття покарання засудженому визначено момент затримання 25.09.2012 року.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.06.2014 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 20.11.2013 року відносно ОСОБА_7 змінений в частині призначеного йому покарання за п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначено у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. В решті вирок залишений без змін.
Вирок щодо ОСОБА_7 набрав законної сили 11.06.2014 року. З моменту затримання засудженого до моменту набрання законної сили вироком щодо нього, останній утримувався під вартою.
28.10.2015 року Вищим спеціалізованим судом України прийнято рішення про етапування ОСОБА_7 з місця відбуття покарання до СІЗО м.Києва для його участі у судовому процесі по перегляду вироку у касаційному порядку.
Відповідно до наданої в судове засідання довідки БВК № 70 з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що в СІЗО м.Києва він прибув для розгляду касаційної скарги 29.11.2015 року.
16.03.2016р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України касаційну скаргу засудженого залишено без задоволення а вирок і ухвалу апеляційного суду по його провадженню без змін.

З огляду на викладене та враховуючи межі апеляційної скарги засудженого, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення з моменту його затримання до моменту набрання вироком щодо нього законної сили, тобто з 25.09.2012 року по 11.06.2014 року та період його участі у судовому при розгляді його касаційної скарги ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ, тобто період з 28.10.2015р. (моменту ухвалення ВССУ рішення про етапування ОСОБА_7 для участі у касаційному перегляді), до 16.03.2016р. (моменту набрання ухвалою суду касаційної інстанції законної сили).
Доводи, викладені в апеляційній скарги ОСОБА_7 з приводу того, що йому необхідно зарахувати у строк відбування покарання термін з 18.09.2014 року по 10.09.2015 року є безпідставними та не грунтуються на вимогах закону, оскільки даний період, тобто з 21.09.2014 року по 10.09.2015 року, відповідно до наданої довідки БВК № 70 засуджений ОСОБА_7 перебував у Київському СІЗО відповідно до ухвали Деснянського районного суду м.Житомира від 04.09.2014 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до Кримінально кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року не є попереднім ув`язненням і не підлягає зарахуванню відповідно до ст.72 КК України у строк відбутого покарання.
Таким чином оскаржена ухвала є законною та обґрунтованою і зміні чи скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі, не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2016 року про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання залишити без зміни.
Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: