АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

1 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 травня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001196 від 22.12.2015 р. задоволено клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Дубове, Южно-Курильського району Сахалінської області Російської Федерації, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 липня 2016 року включно.

Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя суду першої інстанції врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, позитивні характеристики, наявність хвороби, інвалідності та прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваному переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке направлене на умисне позбавлення життя особи та заволодіння її майном, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, на підставі чого задовольнив клопотання прокурора.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2016 р. та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

В обгрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в додатках до клопотання відсутні докази, які свідчать про вчинення ОСОБА_7 будь-яких кримінальних правопорушень та клопотання обґрунтовується лише протоколами допитів свідків, які суд не вправі був брати до уваги, оскільки дані свідки не допитувались в залі судових засідань.

Вважає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя не взяв до уваги вимоги ст. 178 КПК України, яка регламентує обов`язок судді оцінити наявні в матеріалах справи відомості в сукупності із даними про особу підозрюваного, при цьому на думку захисту слідчий суддя при обранні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежився лише переліком законодавчих підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості, що є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

В підсумку захисник вказує, що підстав для застосування такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою за матеріалами справи не вбачається, оскільки постановляючи ухвалу слідчий суддя місцевого суду не дотримався вимог КПК України та застосував до підозрюваного запобіжний захід, ґрунтуючись на неналежних доказах, крім цього на думку захисника за матеріалами справи існують підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, який унеможливить настання ризиків, встановлених судом.

Адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2016 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В мотивування апеляційної скарги вказує, що прокурор під час розгляду клопотання не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а лише перерахував їх, при цьому за відсутності матеріалів на підтвердження казаних прокурором ризиків.

Зазначає, що тяжкість покарання, яку було враховано слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу не може бути основною підставою для обрання такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою, про що неодноразово зазначав у своїх рішення Європейський суд з прав людини.

Також посилається на те, що за відсутності доказів, які підтверджують наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України і відсутності обгрунтування щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя мав відмовити у задоволенні клопотання прокурора, на підставі чого вважає ухвалу слідчого судді незаконною.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001196 від 22.12.2015 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

11.05.2016 р. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.05.2016 р. ОСОБА_7 у кримінальному провадженні під №0001196 від 22.12.2015 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

13.05.2016 р. заступник начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому тяжких та особливо тяжких злочинів, а тому з метою виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні та попередження настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

13.05.2016 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 липня 2016 року включно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Обираючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнів не викликає.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , та відомості про його особу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України не визначив підозрюваному розмір застави, врахувавши як встановлені під час розгляду клопотання ризики так і те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який спричинив смерть потерпілого, а тому обґрунтовано на підставі п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 цього Кодексу визнав неможливим визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що враховуючи значну суспільну небезпеку вчинених злочинів на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисників про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційних скаргах захисників про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах судового провадження доказам, долученим до клопотання прокурора, достатнім на даній стадії досудового розслідування, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя місцевого суду на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а саме оцінювати докази з точки зору їх належності та допустимості, оскільки це є предметом судового розгляду по суті. На підставі чого вказівки та доводи захисників, які зводяться до того, що слідчим суддею не оцінено та не встановлено достовірність доказів, які вплинули на результат прийнятого рішення є помилковими, оскільки суперечать встановленому КПК України порядку проходження стадій розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що йдеться в апеляційних скаргах захисників, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла остаточного висновку про залишення апеляційних скарг захисників без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.05.2016 р. в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001196 від 22.12.2015 р., якою задоволено клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 липня 2016 року включно, залишити без змін.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 а с е н к о