Справа № 366/70/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/829/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.07.2016

УХВАЛА
іменем України
05 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

19 квітня 2015 року до Іванківського районного суду Київської області надійшло подання начальника Іванківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування подання інспектор послався на те, що ОСОБА_7 не виконує покладені судом на нього обов`язки, а саме без поважних причин три рази не з`являвся для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року, скасовано та направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання у виді 4 років позбавлення волі. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 , будучи попередженим про відповідальність за порушення порядку відбування покарання з випробуванням, умисно та без поважних причин не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити. В обґрунтування вимог зазначає, що засуджений не з`являвся на реєстрацію, оскільки перебував на роботі. Окрім цього, ОСОБА_7 проживає зі своїм батьком, який є учасником бойових дій, який отримав каліцтво, і засуджений фактично доглядав за батьком.

Не погоджуючись з даною ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. Зазначає, що причинами неявки до кримінально-виконавчої інспекції є перебування на роботі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з ухваленням нової, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, може прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом, а відповідно до ч. 4 цієї статті систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

25.03.2015 року ОСОБА_7 поставлений на облік в Іванківський РВ КВІ.

31.03.2015 року ОСОБА_7 роз`яснено положення ч. 3 ст. 164 КВК України про зобов`язання виконувати обов`язки, покладені на нього судом, про що свідчать підписка та пояснення.

Постановою інспектора Іванківського РП КВІ від 31.03.2015 року, затвердженою начальником Бородянського МРВ КВІ, засудженому ОСОБА_7 встановлені дні явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

З листка реєстрації вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з`являвся до КВІ для реєстрації у дні, встановлені інспектором КВІ, а саме: 14.04., 12.05., 08.06, 13.07., 10.08., 14.09., 12.10., 09.11., 14.12. 2015 року та 08.02., 14.03., 11.04.2016 року. У встановлені 14.04.2015 року, 14.03.2016 року та 11.04.2016 року дні засуджений ОСОБА_7 на реєстрацію до КВІ не з`явився, але як вбачається з матеріалів справи, з`явився до інспектора КВІ в інші дні, а саме: 30.04.2015 року, 22.03.2016 року, 18.04.2016 року та дав пояснення з приводу неприбуття на реєстрацію у дні, визначені інспектором КВІ.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 під час іспитового строку характеризується позитивно, правопорушень не вчиняв.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не виконував, покладені на нього судом обов`язки, є передчасним.

За таких обставин, ухвала Іванківського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_7 не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання начальника Іванківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 17 травня 2016 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 , призначеного вироком Іванківського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року, та направлення його для відбування призначеного покарання скасувати та постановити нову.
В задоволенні подання начальника Іванківського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в СІЗО ДПС України в м. Києві та Київській області скасувати, звільнивши ОСОБА_7 з під варти негайно в залі суду.

Головуючий
Судді