АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря - ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року,
за участю:
прокурора - ОСОБА_8 ,
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року визнано бездіяльність прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 000 69 щодо ОСОБА_10 , протиправною.
Постановлено скасувати постанову прокурора від 24 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 6 березня 2014 року за № 420 140 000 000 000 69, та зобов`язано уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні розглянути клопотання захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 , з дотриманням вимог та у строки, передбачені ст. ст. 220, 283 КПК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, скарга захисника є обґрунтованою, оскільки відсутність мотивування прийнятого рішення свідчить про неналежний розгляд вказаного клопотання прокурором в порядку ст. 220 КПК України, а зазначена постанова прокурора від 24 квітня 2016 року є незаконною, прийнятою з грубими порушеннями норм матеріального і кримінального процесуального права України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини.
31 серпня 2016 року прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та 5 вересня 2016 року доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також просить постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_9 .
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва вказана скарга захисника ОСОБА_9 прийнята до провадження в порушення вимог КПК України, оскільки не підсудна Солом`янському районному суду м. Києва, а відтак рішення постановлене незаконним складом суду, що відповідно до ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для його скасування.
Крім того прокурор вказує, що суд, всупереч вимогам ч. 1 ст. 303 КПК України, якими передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, що можуть бути предметом розгляду слідчого судді, вийшов за межі своїх повноважень, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.
Звертає увагу прокурор і на те, що кримінальне провадження № 420 140 000 000 000 69, є фактовим, а матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, на підставі ст. 217 КПК України, ще 25 грудня 2015 року виділені в окреме провадження за № 420 140 000 000 028 33. Тому ОСОБА_10 та його захисник ОСОБА_9 не мали будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 000 69, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 303 КПК України, не є повноважними суб`єктами на оскарження дій чи бездіяльності прокурора.
Також апелянт зазначає, що зобов`язавши прокурора розглянути клопотання захисника з дотриманням вимог ст. 283 КПК України, якою регламентовано порядок прийняття процесуальних рішень, слідчий суддя постановив рішення, яке не передбачене ст. 307 КПК України.
Таким чином, прокурор вважає, що слідчим суддею у своїй ухвалі наведено висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки строки слідства у ньому не сплинули.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_8 в обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї та матеріали судового провадження за скаргою, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу прокурора підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першої статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Положення ч. 1 ст. 370 КПК України регламентують, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За змістом ч. 4 ст. 399 КПК України, на стадії прийняття апеляційної скарги суддя-доповідач вправі прийняти рішення про відмову у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення слідчого судді, яке за формою і змістом відповідає вимогам закону, а саме, якщо слідчий суддя при постановленні рішення ретельно дотримався вимог ст. ст. 303-307 КПК України.
Оскільки, на переконання колегії суддів, слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва розглянуто скаргу захисника ОСОБА_9 на рішення, які не входять до вичерпного переліку, передбаченого ст. 303 КПК України, та за результатами такого розгляду постановлено ухвалу, яка не узгоджується зі ст. 307 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає розгляду судом апеляційної інстанції.
Так, главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк. Цією ж нормою закону закріплено право на оскарження рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
При цьому, встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним, а тому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України, як це передбачено ч. 2 ст. 303 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 000 69 від 6 березня 2014 року ОСОБА_7 , яка полягала у винесені прокурором постанови від 24 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволені її клопотання про закриття вказаного кримінального провадження відносно ОСОБА_10 за відсутності, на думку захисника, в його діях складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та у зв`язку із закінченням передбачених ч. 2 ст. 219 КПК України граничних строків досудового розслідування, а також вичерпанням органом досудового розслідування законних засобів і за встановленою кримінально-процесуальною процедурою отримання доказів, тобто зі скаргою на бездіяльність та процесуальне рішення прокурора, які не входять до вичерпного переліку, визначеного ст. 303 КПК України.
При цьому, задовольняючи скаргу захисника ОСОБА_9 , слідчий суддя визнав протиправною бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 000 69 від 6 березня 2014 року, скасував постанову прокурора від 24 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника, та фактично, виходячи з мотивувальної частини ухвали, зобов`язав прокурора розглянути клопотання захисника з дотриманням вимог ст. 283 КПК України, якою регламентовано прийняття слідчим, прокурором процесуальних рішень, що не узгоджується з приписами ст. 307 КПК України, якою передбачено за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування прийняття рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Не позбавлені підстав щодо незаконності прийнятого слідчим суддею рішення і інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора з доповненнями до неї, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року - скасуванню.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Приймаючи до уваги, що скарга захисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 , на бездіяльність прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 000 69 щодо ОСОБА_10 , не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування у розумінні ст. 303 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне в цій частині постановити нове рішення, яким у відкритті провадження за зазначеною скаргою відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року, якою визнана протиправною бездіяльність прокурора першого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 420 140 000 000 000 69 щодо ОСОБА_10 , та скасована постанова прокурора від 24 квітня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 420 140 000 000 000 69, з зобов`язанням уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні розглянути клопотання захисника ОСОБА_9 з дотриманням вимог та у строки, передбачені ст. ст. 220, 283 КПК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у відкритті провадження за цією скаргою захисника ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_10 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
Провадження: № 11-сс/796/3063/2016
Слідчий суддя: ОСОБА_11
Суддя - доповідач: ОСОБА_1