ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8165/16-к
провадження № 1-кп/753/503/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" травня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0001141 від 27.04.2016 року з угодою про примирення між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4 від 27.04.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , разом із своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та іншими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), з корисливих мотивів, починаючи з 29 листопада 2013 року стали приймати активну участь у заходах, пов`язаних з протидією акціям протесту в центральній частині міста Києва, залучаючи з вказаною метою за матеріальну винагороду інших громадян, здійснюючи безпосереднє фінансування та організацію таких заходів, для чого отримували грошові кошти від невстановлених осіб.

В грудні 2013 року у мешканця м. Харкова ОСОБА_10 , засновника та керівника громадської організації «Оплот», а також однойменного спортивного бійцівського клубу, матеріали досудового розслідування за підозрою якого виділені в окреме провадження, виник умисел, спрямований на насильницьку протидію масовим акціям протесту Євромайдану в Україні шляхом вчинення злочинів проти життя та здоров`я учасників таких акцій, заподіяння останнім тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, залякування, катувань та інших протиправних дій.

Реалізуючи свій злочинний умисел та координуючи дії з іншими невстановленими особами, які мали аналогічні цілі, ОСОБА_10 у період грудня 2013 лютого 2014 року як особисто, так і через своїх знайомих та довірених осіб, залучав до вчинення вказаних кримінальних правопорушень мешканців міста Харкова, передусім осіб із свого оточення, бійців створеного ним спортивного клубу «Оплот», та інших громадян, періодично організовуючи виїзди таких осіб з метою вчинення злочинів до м. Києва.

Так, 20.01.2014 року, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_10 з вказаною метою організовано поїздку з Харкова до Києва групи осіб чисельністю приблизно 100 чоловік, які виїхали трьома автобусами: «SCANIA K113» державний номер НОМЕР_1 , «Volkswagen LT» державний номер НОМЕР_2 та «VOLVO» державний номер НОМЕР_3 . При цьому сам ОСОБА_10 , для координації дій учасників групи на місці, а також особистої організації таких дій і керування ними, виїхав з Харкова до Києва автомобілем 21.01.2014 року, близько 10 год. 30 хв., та прибув до Києва того ж дня, близько 18 год.

Безпосередньо перед виїздом автобусів, 20.01.2014 року, в період між 22 год. та 23 год. 40 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи в приміщенні бійцівського клубу «Оплот» за адресою м. Харків, площа 1-го Травня, 2, визначив старших груп у поїздці з числа своїх знайомих, які раніше були учасниками різних заходів «Оплоту», зокрема, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , матеріали досудових розслідувань за підозрою яких виділені в окреме провадження, а також ОСОБА_13 , обвинувальний акт відносно якого скеровано до суду, та провів із ними інструктаж, під час чого повідомив про можливість застосування відносно активістів «Євромайдану» фізичної сили, затримання останніх та передачі їх працівникам міліції, а також поставив задачі щодо чергування на в`їздах до Києва для виявлення транспортних засобів з ймовірними протестувальниками та «сприяння» співробітникам органів внутрішніх справ у протиправному недопущенні їх до столиці.

В подальшому, створюючи умови для вчинення таких дій, ОСОБА_10 , за участю своєї довіреної особи співробітника «Оплот-Інфо» ОСОБА_14 , за невстановлених слідством обставин, забезпечив частину учасників поїздки предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палицями (бітами), засобами приховування зовнішності балаклавами білого кольору для укриття обличчя, а також пластиковими хомутами, які планувалось застосовувати до активістів «Євромайдану» як наручники у разі чинення ними супротиву.

21.01.2014 року, близько 9 год. 25 хв., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 та залучені останнім громадяни Республіки Азербайджан ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , відносно яких судом ухвалено обвинувальний вирок і ОСОБА_22 , матеріали досудового розслідування за підозрою якого виділені в окреме провадження, прибувши до міста Києва, упродовж дня, відповідно до вказівок ОСОБА_10 переміщувались раніше вказаними автобусами територією міста.

Крім того, координуючи та погоджуючи свої дії з невстановленими особами, ОСОБА_10 визначив в якості місця, куди можна було б вивезти викрадених активістів Революції Гідності та надалі утримувати, незаконно позбавляючи волі і застосовуючи катування, лісопосадку неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетину Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві.

З метою створення сприятливих умов для вчинення вказаних злочинів, 21.01.2014, після 20.00 год. невстановленими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) у вказаному місці розгорнуто палатки. Крім того, залучено осіб, які мали охороняти палатки, і, таким чином, сприяти незаконному позбавленню волі активістів Революції Гідності, шляхом надання іншим співучасникам злочинів (передусім виконавцям і організаторам) засобів та усунення перешкод - а саме у спосіб недопущення вільного переміщення осіб, незаконно позбавлених волі та їх втечі, а також проникнення на територію розміщення палаток сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочинів або припинити їх вчинення. Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_2 за грошову винагороду в розмірі 800 грн. залучено ОСОБА_3 , який в числі інших осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) прибув у вищевказану лісопосадку неподалік від станції метро «Бориспільська», в районі вул. Колекторної, 24/26 та перетині Харківського і Бориспільського шосе у м. Києві, 21.01.2014 року, приблизно о 21 год. 09 хв.

Згідно відведеної йому ОСОБА_9 , ОСОБА_2 та іншими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) ролі, ОСОБА_3 мав перебувати біля палаток, охороняючи їх, та, після викрадення іншими співучасниками злочину активістів Революції Гідності і відвезення до палаткового табору, сприяти подальшому незаконному позбавленню волі останніх, шляхом надання іншим співучасникам злочинів засобів та усунення перешкод, а саме, у спосіб недопущення вільного переміщення осіб, незаконно позбавлених волі та їх втечі, а також проникнення на територію розміщення палаток сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочинів або припинити їх вчинення.

Крім того, ОСОБА_3 , сприяючи вчиненню злочину шляхом надання засобів, мав залучити до їх скоєння у ролі пособників інших осіб з числа своїх знайомих. Реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи відведену йому роль, діючи з корисливих мотивів, бажаючи отримати обіцяну йому ОСОБА_9 та ОСОБА_2 винагороду, за попередньою змовою у групі осіб, зокрема, спільно та погоджено з останніми, ОСОБА_3 постійно перебував у зазначеному палатковому таборі щонайменше з 21 год. 09 хв. 21.01.2014 до 4 год. 49 хв. 22.01.2014 року.

21.01.2014 р. близько 22 год., очолювані ОСОБА_11 невстановлені слідством особи з білими балаклавами на обличчях, які мали при собі предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме палиці (біти) та інші невстановлені предмети, перебуваючи в районі станції метро «Петрівка» та вул. Вербової, 17 у м. Києві, діючи у складі групи з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , спільно та погоджено, за попередньою змовою з ними, на виконання вказівок ОСОБА_10 та згідно розроблено ним плану, побачивши в районі вестибюлю станції метро «Петрівка» по Оболонському проспекту гр. ОСОБА_4 , та помилково сприйнявши його за учасника протестних акцій Євромайдану, викрали його, здійснивши з цією метою у складі групи напад на потерпілого із застосуванням фізичної сили у виді нанесення останньому ударів у різні частини тіла, у тому числі предметами, заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень і заподіявши, таким чином, ОСОБА_4 фізичні страждання, а надалі перемістивши проти його волі у салон автобусу SCANIA K113, д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , періодично отримуючи вказівки від ОСОБА_10 , який контактував з ними за допомогою телефонного зв`язку, у такий спосіб виконували функцію координаторів, передаючи вказівки ОСОБА_10 , як організатора злочину, іншим учасникам викрадення ОСОБА_4 , зокрема, ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , які протиправно, з використанням примусу, завели ОСОБА_4 до автобусу, з метою незаконного позбавлення його волі.

Після викрадення гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , виконуючи відповідні інструкції ОСОБА_10 , які ОСОБА_11 та ОСОБА_13 отримували по телефону, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на подальше незаконне позбавлення волі потерпілого у спосіб його насильницького утримання в салоні автобусу та переміщення в район палаткового табору біля станції метро «Бориспільська», діючи погоджено з ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 та виконуючи відведену їм роль, залишились у вказаному автобусі - SCANIA K113, перебуваючи упродовж переїзду поряд з ОСОБА_4 та тримаючи його на сидіннях у задній частині салону.

При цьому ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , а також інші, на даний час не встановлені учасники викрадення ОСОБА_4 , діючи спільно та погоджено, за попередньою змовою групою осіб, 21.01.2014 року, в період приблизно з 22 год. до 23 год. 50 хв., тобто в процесі протиправного утримання потерпілого в автобусі, періодично наносили йому удари в різні частини тіла, і, таким чином, заподіювали фізичні страждання, ставлячи питання щодо начебто його участі в Революції Гідності та намагаючись отримати від нього з даного приводу зізнання.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 481 від 06.03.2014, у ОСОБА_4 виявлено синець на повіках лівого ока, садна обличчя, контузію 1 ступеню лівого ока, спричинені тупим предметом (предметами), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після викрадення ОСОБА_4 , під час його транспортування іншими співучасниками злочину в палатковий табір біля станції метро «Бориспільська», ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному таборі, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи відведену йому роль пособника незаконного позбавлення волі людини, сприяючи вчиненню злочину шляхом надання засобів, періодично контактуючи з даного приводу та координуючи свої дії по мобільному телефону з ОСОБА_9 , та з ОСОБА_2 , залучив до подальшого вчинення злочину у ролі пособників осіб з числа своїх знайомих, зокрема гр. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З цією метою, 21.01.2014 року, о 22 год. 34 хв. ОСОБА_3 зі свого мобільного телефону подзвонив ОСОБА_23 , та запропонував прибути в район станції метро «Бориспільська», на що останній погодився, прибувши у вказане місце 22.01.2014, орієнтовно в період між 0 год. 19 хв. та 0 год. 39 хв.

21.01.2014, близько 23 год. 50 хв., гр.гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та не встановлені слідством особи, продовжуючи свої злочинні дії, пов`язані із викраденням ОСОБА_4 та незаконним позбавленням його волі, діючи погоджено з ОСОБА_12 , на виконання вказівок ОСОБА_10 перевезли потерпілого до зазначеного палаткового табору, розташованого в лісопосадці в районі вул. Колекторної, 24/26 у м. Києві, неподалік від станції метро «Бориспільська». У даному місці потерпілого, проти його волі, було передано групі осіб, у числі яких знаходився ОСОБА_3 , що перебував у палатковому таборі з 21 год. 09 хв., ОСОБА_10 - з 23 год. 05 хв. та ОСОБА_12 , що прибув туди не пізніше 23 год. 07 хв., а також інші особи матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

Крім того, 22.01.2014, орієнтовно в період між 0 год. 01 хв. та 0 год. 11 хв., до палаткового табору прибув ОСОБА_2 , а в період між 0 год. 19 хв. та 0 год. 39 хв., на пропозицію ОСОБА_3 також приїхав ОСОБА_23 .

При цьому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел та виконуючи відведену йому ОСОБА_9 та ОСОБА_2 роль, діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою у групі осіб, упродовж вказаного періоду часу, з 23 год. 50 хв. 21.01.2014 до 1 год. 19 хв. 22.01.2014 року, сприяв незаконному позбавленню волі ОСОБА_4 , яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, а саме, шляхом надання іншим співучасникам злочину, зокрема ОСОБА_10 , засобів та усунення перешкод у спосіб недопущення вільного переміщення ОСОБА_4 та його втечі, проникнення на територію розміщення палаток сторонніх, які могли б зашкодити вчиненню злочину або припинити його вчинення, а також залучивши до скоєння злочину у ролі пособника свого знайомого - ОСОБА_23 .

Водночас, діючи спільно та погоджено з іншими співучасниками злочину, зокрема, ОСОБА_2 , за попередньою змовою у групі з ними, маючи спільний умисел та цілі, усвідомлюючи мету та причини незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 , що полягали у намаганні примусити його зробити визнання в участі в Революції Гідності, а також отримати відомості про організаторів та фінансування протестних акцій в м Києві, сприяючи вчиненню злочину наданням засобів, ОСОБА_3 , перебуваючи поруч з палаткою, де утримували потерпілого, а також у самій палатці, 22.01.2014, о 0 год. 36 хв., 0 год. 44 хв. та о 1 год. 19 хв. передавав ОСОБА_2 свій мобільний телефон для дзвінків на номер дружини потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_24 , щоб отримати в неї відомості про можливу участь чоловіка в акціях протесту під час Революції Гідності.

За участь у вчиненні злочину в ролі пособника, який сприяв незаконному позбавленню волі ОСОБА_4 іншими співучасниками наданням засобів та усуненням перешкод, ОСОБА_3 ввечері 22.01.2014 року, за невстановлених обставин, отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_2 раніше обумовлену грошову винагороду в розмірі 800 грн.

За таких обставин, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом обвинувачення ОСОБА_3 , у пособництві незаконному позбавленні волі людини вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжується заподіянням потерпілому фізичних страждань, а саме у сприянні вчиненню вказаного злочину іншими співучасниками наданням засобів та усунення перешкод та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України.
27 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме: обвинувачений повністю визнав свою винуватість, активно сприяв у розкритті злочину і дав викривальні свідчення щодо участі у злочині інших осіб. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі із встановленням іспитового строку, терміном на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Обвинувачений вказав, що укладення угоди є добровільним, наслідки затвердження йому зрозумілі, умови угоди він виконає та просив суд затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_6 угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим вважав такою, що відповідає вимогам законодавства та просив суд затвердити її.

Потерпілий ОСОБА_4 , розуміючи наслідки затвердження угоди роз`яснені судом, просив затвердити вказану угоду.

Прокурор вважав, що аналіз стороною обвинувачення умов даної угоди дозволяють стверджувати про відповідність вимогам КПК України, а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням КК України.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами наданих стороною обвинувачення та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Крім цього, в судовому засіданні прокурор просив суд, у разі затвердження угоди судом, вирішити питання про зміну обвинуваченому обмежень визначених ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2016 р. при обранні запобіжного заходу ОСОБА_3 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт протягом часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин. Учасники кримінального щодо клопотання прокурора не заперечували.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, виду призначеного покарання, а також того, що досудове розслідування та судовий розгляд вказаного кримінального провадження завершено, наявності в нього постійного місця реєстрації та проживання в м. Києві, суд, керуючись ст.ст. 181, 194, ч. 3 ст. 315 КПК України, вважає за необхідне змінити запобіжний захід ОСОБА_3 з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт протягом часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, вважаючи такий запобіжний захід здатним забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 27 квітня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі із встановленням іспитового строку, терміном на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_3 змінити. Застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту до 30 червня 2016 року включно, заборонивши ОСОБА_3 залишати місце свого проживання з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 ,

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ: