пр. № 1-кп/759/286/16
ун. № 759/2867/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

провівши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000161 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

сторони кримінального провадження прокурор: ОСОБА_4 , захисник: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 , інші учасники судового провадження потерпіла: ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, з додатками відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 24.02.2016.

У підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання, яке підтримане захисником, обвинуваченим та потерпілою, про повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначено повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та повернути обвинувальний акт прокурору відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у зв`язку із наступним.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, згідно вищезазначених норм процесуального закону, саме прокурор наділений правом висувати обвинувачення, а також саме прокурор наділений правом викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які він вважає встановленими.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, даний обвинувальний акт затверджував прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , який у судовому засіданні і заявив клопотання про повернення обвинувального акту з мотивів його невідповідності вимогам КПК України.

Оскільки, як вважає прокурор, обвинувальний акт містить не повний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що може впливати на обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, в т. ч. на формулювання обвинувачення, а також на правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а відтак буде порушено право на захист особи, щодо якої складено обвинувальний акт.

ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу (бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього). Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_3 прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 291, 314 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000161, з додатками відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1