Справа № 577/961/16-к
Провадження № 1-кп/577/81/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 08.08.2016 року приблизно о 01 годині , перебуваючи біля будинку № 85 по вул. Клубна в м. Конотоп, де помітив знайомого ОСОБА_6 , відносно якого у нього в останній час склались особисті неприязні відносини. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого злочинного наміру, обвинувачений ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 і, бажаючи спровокувати конфлікт, штовхнув долонею в обличчя ОСОБА_6 , який знаходився навприсядки, від чого останній не втримався на ногах та впав на землю. В подальшому внаслідок вказаної поведінки ОСОБА_4 між ним та ОСОБА_6 виникла обопільна штовханина, в ході якої обоє впали на землю і, опинившись в лежачому положенні, ОСОБА_4 умисно почав наносити ОСОБА_6 удари кулаками в область голови та верхньої частини тулубу, всього завдав йому не менше трьох ударів, якими заподіяв ОСОБА_6 фізичного білю та не спричинив тілесних ушкоджень. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 ,знаходячись разом зі ОСОБА_6 на землі, дістав з кишені штанів розкладний ніж та за його допомогою умисно наніс ОСОБА_6 один удар клинком ножа в область задньої поверхні грудної клітини зліва в нижній третині, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді проникаючої колото-різаної рани в ділянці 10 міжребер`я по паравертебральній лінії, гемоторакс, а також по одному удару клинком ножа в область задньої поверхні грудної клітини зліва та в потиличну ділянку зліва, заподіявши легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, у вигляді рани в ділянці 9-го міжребер`я по паравертебральній лінії зліва, рани потиличної ділянки голови. З вказаними тілесними ушкодженнями 08 серпня 2015 року о 02 годині 10 хвилин потерпілий ОСОБА_6 у тяжкому стані був госпіталізований до реанімаційного відділення Конотопської ЦРЛ, де йому була надана невідкладна медична допомога.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 378 від 24.09.2015 року у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце марлева пов`язка по задній поверхні грудної клітини зліва в нижній третині, рубці в потиличній ділянці зліва. На час госпіталізації у відділення мали місце рана потиличної ділянки голови зліва, в ділянці 9 та 10 міжребер`я по паравертебральній лінії зліва; на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Конотопської ЦРЛ перебував з 08.08.2015 по 21.08.2015 року з діагнозом: колото-різані рани грудної клітини зліва з проникненням в грудну порожнину, пошкодження міжреберної артерії та м`яза, випрямляючого спину, відкритий гемопневмоторакс зліва, геморагічний шок III ступеню, плевропульмональний шок. По ступеню важкості рана в проекції 10 міжребер`я по паравертебральній лінії, гемоторакс по небезпечності для життя в момент їх заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; рана потиличної ділянки голови, рана в проекції 9-го міжребер`я по паравертебральній лінії зліва - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , умисно наносячи удари колючо-ріжучим предметом у життєво важливі органи людини, а саме: задню поверхню грудної клітини зліва, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень та бажав їх настання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав частково та пояснив, що приблизно днів за 10 до події у нього виник конфлікт зі ОСОБА_6 через те, що той, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе зухвало біля магазину , а він зробив ОСОБА_6 зауваження, на , що той його вдарив першим, він же, навпаки, заспокоював ОСОБА_6 і сказав, що вони будуть розмовляти, коли той протверезіє. Вночі з 07 на 08 серпня 2015 року приблизно о 1 годині він проходив повз двір будинку АДРЕСА_2 , помітив, що біля лавки перебуває ОСОБА_6 . Коли підійшов ближче, то побачив , що ОСОБА_6 сидить навприсядки , штовхнув його рукою і той. впав на землю, зачепивши і його, і в них виникла бійка, в ході якої ОСОБА_6 наносив йому удари по шиї, а ОСОБА_7 ще підбурювали його наносити удари, тому він, зрозумівши, що може отримати серйозні пошкодження, з метою захисту, дістав з кишені штанів ніж, вдарив ним ОСОБА_6 в задню поверхню грудної клітини зліва, а скільки разів-сказати не може. Потім піднявся, почував себе погано, тому пішов додому. По дорозі викинув ніж, вдома переодягнувся. Був схвильований, тому випалив цигарку з марихуани. Він погоджується, що саме від його удару клинком ножа у потерпілого виникли тяжкі тілесні ушкодження у виді пошкодження грудної клітини, однак вважає свої дії перевищенням необхідної оборони. Цивільні позови прокурора та потерпілого в частині матеріальної шкоди визнає у повному обсязі, а суму моральної шкоди вважає завищеною і погоджується з сумою 10 тисяч гривень. Просив вибачення у потерпілого ОСОБА_6 , а суд просить розібратися і ухвалити справедливе рішення..
Винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 08 серпня 2015 року приблизно о 1 годині перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , повз нього проходив знайомий ОСОБА_4 , з яким трохи раніше мав конфліктну ситуацію, через яку ОСОБА_4 , спілкуючись через мережу Інтернет, вимагав зустрічі для з`ясування стосунків. Підійшовши до нього, ОСОБА_4 штовхнув його в обличчя, від чого він впав на спину, а на нього ОСОБА_4 і вони почали штовхати один одного. Після цього ОСОБА_4 почав бити його кулаками по голові і тулубу, а потім він відчув біль. Коли піднявся і сів на лавку, відчув пошкодження в області задньої поверхні грудної клітини, а потім і побачив, що у нього пішла кров, але добре не пам`ятає, як воно було, бо почував себе погано, потім був госпіталізований до реанімаційного відділення Конотопської ЦРЛ, де йому була надана медична допомога. Цивільний позов підтримує і просить задовольнити в повному обсязі. Матеріальні витрати його пов`язані з витрачанням коштів для придбання ліків, а моральну шкоду обґрунтовує тим, що через отримані пошкодження порушився нормальний уклад його життя, оскільки він не має змоги працювати на тій роботі, де раніше працював і заробляв гроші на життя і це його пригнічує , створює відчуття неповноцінності фізичного стану. Обвинуваченого не може пробачити, оскільки той спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких він міг померти і, тільки, завдяки своєчасності допомоги і надання її кваліфікованими лікарями, він живий. Тому вважає, що обвинувачений має бути покараний суворо.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що потерпілий є її сином, вона гарно знає всіх його товаришів, а обвинуваченого не знає. Її син не потребував від неї матеріальної допомоги, сам заробляв, а на даний час не може працювати , став знервований .Відразу після тих подій син пояснював, що гарно не пам`ятає, як все трапилося. З переписки в Інтернеті вона прочитала, що ОСОБА_4 викликав сина для з`ясування стосунків.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 08 серпня 2015 року приблизно о першій годині він зі ОСОБА_6 перебували у дворі будинку АДРЕСА_2 , до них підійшов ОСОБА_4 і першим «напав» на ОСОБА_6 , вдаривши його, потім вони удвох впали на землю і наносили удари один одному, а з присутніх- ніхто не втручався. Потім ОСОБА_4 піднявся і пішов, а у ОСОБА_6 він побачив кров на спині , яка витікала і пінилась. ОСОБА_6 стало погано, тому для нього він викликав «швидку допомогу».
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що напередодні в кафе дійсно між обвинуваченим і потерпілим виник конфлікт , але вони розійшлися. Події 08.08.2015 року вона не бачила, лише була присутня, коли приїхала швидка . Вона близько спілкується з ОСОБА_6 і бачила в Інтернеті, що ОСОБА_4 висловлював погрози ОСОБА_6 , весь час викликав для з`ясування обставин. На даний час ОСОБА_6 не може працювати, як раніше. Коли він гарно заробляв , то ОСОБА_4 і його товариші заздрили ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 08 серпня 2015 року вночі він прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де на лавочці сидів ОСОБА_9 , а навприсядки ОСОБА_6 , вони пили пиво .Коли підійшов ОСОБА_4 , вони зі ОСОБА_6 почали битися між собою, качалися по землі. Потім ОСОБА_4 піднявся, тримаючись за голову, а ОСОБА_6 сів на лавочку. До ОСОБА_6 він не підходив, рану не оглядав і не підсвічував. Він не бачив, щоб ОСОБА_4 застосовував ніж щодо ОСОБА_6 . Після цього конфлікту ОСОБА_4 пішов звідти. Він хотів наздогнати, але не встиг.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що 08 серпня 2015 року близько першої години вони з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 прийшли до будинку АДРЕСА_2 , де побачили ОСОБА_9 і ОСОБА_6 , а після цього він відволікся в бік, а коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_6 сидить мовчки на лавці, а в нього на майці- кров. ОСОБА_4 пішов додому, ножа в нього не бачив.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що за два тижні до злочину між обвинуваченим і потерпілим сталася сварка в кафе біля магазину № 4 в м. Конотопі. Характеризує обвинуваченого, як молодого чоловіка спокійного, а ОСОБА_6 , навпаки, як такого, що може вчиняти сварки.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що товаришує з обвинуваченим, вони іноді разом проводять час. 08.08.2015 року ввечері він зателефонував обвинуваченому, щоб зустрітися і той розповів , що в нього і ОСОБА_6 виникла сварка. Напередодні вони разом їздили на р. Сейм , де відпочивали. Він бачив ОСОБА_4 роздягненим, але ушкоджень на спині не спостерігав.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні розповів про обставини конфлікту, який відбувся між обвинуваченим та потерпілим за два тижні до вчинення злочину, що ОСОБА_6 ображав ОСОБА_4 і той робив зауваження , що ОСОБА_6 у відповідь вдарив ОСОБА_4 , що ОСОБА_6 є таким, що може вчиняти конфлікти, а ОСОБА_4 знає , як спокійного та врівноваженого. На його думку, у цих осіб могла виникнути неприязнь один до одного через раніше створений конфлікт між ними.
Лікар ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що оперував ОСОБА_6 і вони зробили все можливе для його спасіння. Оскільки терміново необхідно було вчиняти лікування і оперативне втручання, тому не описали раневий канал. Експерт при складенні висновку з ним не спілкувався , а експертизу проводив за медичною документацією Велика увага до рани потилиці не була прикута, її ушили і займалися раною грудної клітини . Хворий не втрачав свідомості, але був у тяжкому стані, млявий через кровотечу,та пошкодження артерії . Допомога була надана вчасно., тому він і вижив. Потерпілий має молодий вік, тому стан здоров`я повинен відновитися і бути гарний . На його переконання, потерпілий отримав рану, будучи в горизонтальному положенні, ззаду наперед .
Експерт ОСОБА_17 показав, що проводив обстеження потерпілого той мав пов`язку на рані. Висновок склав на підставі медичної документації . Потерпілий знаходився вертикально, або в близькому стані, а нападник ззаду від нього, який завдав удару ззаду наперед.
З висновків судово-медичної експертизи № 378 від 24.09.2015 року у ОСОБА_6 на час обстеження мали місце марлева пов`язка по задній поверхні грудної клітини зліва в нижній третині, рубці в потиличній ділянці зліва. На час госпіталізації у відділення мали місце рана потиличної ділянки голови зліва, в ділянці 9 та 10 міжребер`я по паравертебральній лінії зліва; на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Конотопської ЦРЛ перебував з 08.08.2015 по 21.08.2015 з діагнозом: колото-різані рани грудної клітини зліва з проникненням в грудну порожнину, пошкодження міжреберної артерії та м`яза, випрямляючого спину, відкритий гемопневмоторекс зліва, геморагічний шок III ступеню, плевропульмональний шок. По ступеню важкості рана в проекції 10 міжребер`я по паравертебральній лінії, гемоторакс по небезпечності для життя в момент їх заподіяння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; рана потиличної ділянки голови, рана в проекції 9-го міжребер`я по паравертебральній лінії зліва - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. ( а.п. 124-128 т.2)
З протоколу огляду місця події від 08.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_4 показав на смітнику в кінці вулиці О.Кошового, 16 та вул.. Широкої,9 в м. Конотопі, де викинув ніж, який був вилучений і визнаний речовим доказом (т. 1 а.п. 53-56).
Винуватість ОСОБА_18 доводиться протоколами слідчих експериментів з обвинуваченим, свідками , які проводилися з застосуванням відеозапису, якими підтвердженні встановлені обставини справи. З відеозапису слідчого експерименту з обвинуваченим, який проводився відразу після події у літню пору року, коли максимально відкриті ділянки тіла, у обвинуваченого не вбачається наявність у нього будь-яких ушкоджень, що підтверджується і висновком СМЕ ОСОБА_4 (а.п. 50-52 т. 2).
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, послідовними і такими , що логічно, узгоджуються між собою і в повній мірі доводять винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в спричиненні ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що дає достатніх підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.121 ч.1 КК України. Такого висновку дійшов суд, допитавши самого обвинуваченого, який , не заперечуючи самого факту спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , зазначає, що він їх спричинив, але захищаючись, перевищив межі необхідної оборони, допитавши потерпілого, свідків- товаришів обвинуваченого та потерпілого, які підтвердили, що бійка була лише між обвинуваченим та потерпілим, що ніхто сторонній не втручався, та, дослідивши інші письмові докази - висновки експертиз про тяжкість ушкоджень потерпілого, про механізм їх спричинення, допитавши експерта, який роз`яснив можливий механізм спричинення ушкоджень потерпілому, що це було здійснено, як і вказано у висновку, допитавши лікаря хірурга, який проводив оперативне та стаціонарне лікування потерпілого, який не спростував ніяких обставин, вказаних у висновку експерта, а навпаки, підтвердив, як лікар, висновки, здійснені експертом.
Твердження обвинуваченого, що він вчинив заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки змушений був захищатися від посягань потерпілого і перевищив межі необхідної оборони суд розцінює як його спосіб захисту і не приймає до уваги ці твердження за наступних підстав.
Особливістю злочину з перевищенням меж необхідної оборони є його мотив- прагнення захисту інтересів особи, держави, суспільних інтересів, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється від суспільно-небезпечного посягання. У даному випадку у поведінці обвинуваченого не було встановлено необхідності відвернення нападу та необхідності захисту, оскільки, як, достеменно встановлено, що : 1). 08.08.2015 року першим розпочав конфлікт обвинувачений, підійшовши до потерпілого в той час, коли той не чекав на нього, про зустріч не домовлялися, а також, що дійсно між ними малися неприязні відносини, з приводу конфлікту, який стався між ними раніше, про існування якого підтвердили свідки, не заперечував і сам обвинувачений, в тому, що були певні відносини у нього з приводу поведінки потерпілого біля крамниці, коли той у нетверезому виді поводився зухвало, і в той час 08.08.2015 року обвинувачений мав розуміти, що на його дію, коли він штовхнув потерпілого, буде відповідна реакція з іншого боку, як і сталося, 2) обидві сторони перебували на початку конфлікту 08.08.2015 року в однакових умовах, тобто в руках у них не було сторонніх предметів, особи майже однакового віку і фізичного стану, 3) потерпілий не бачив у обвинуваченого ножа і не міг передбачати його застосування з боку обвинуваченого, а обвинувачений застосував ніж таким чином, що не помітили інші особи, тобто таємно; 4) потерпілий не висловлював ніяких погроз в бік обвинуваченого і не вчиняв дій , які б давали підстави обвинуваченому побоюватися за своє життя, чи здоров`я ; 5) у обвинуваченого не встановлено будь-яких тілесних ушкоджень, які б він отримав 08.08.2015 року при необхідності захисту від посягань потерпілого, а наявні в нього тілесні ушкодження, згідно висновку експерта, отримані ним раніше, а не під час конфлікту з потерпілим 08.08.2016 року, 6) поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, свідчить про те, що він застосовуючи ніж, усвідомлював про тяжкі наслідки, які може спричинити, застосовуючи колюче-ріжучий предмет, бажав спричинення потерпілому тілесних ушкоджень і умисно їх наніс, оскільки , застосувавши ніж , відразу підвівся і пішов звідти, нікому нічого не пояснив, не запитав у потерпілого про його стан, а ніж у подальшому викинув. Всі ці обставини у сукупності свідчать про наявність у обвинуваченого умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень і виключає кваліфікацію заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони, оскільки необхідна оборона була відсутня.
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.п. 172 наданих матеріалів) вбачається, що обстеження проводилося 08.08.2015 року об 11 год 20 хв і встановлено факт вживання марихуани, а ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. ОСОБА_4 , до того ж, стверджує, що вжив марихуану після того, як прийшов додому , оскільки після конфлікту зі ОСОБА_6 перебував у схвильованому стані . З огляду на встановлене та , виходячи з положень, що всі неточності і сумніви трактуються на користь обвинуваченого, суд дійшов висновку, що при призначенні покарання обставина , яка вмінюється органом обвинувачення, як обтяжуюча покарання - перебування ОСОБА_4 в стані наркотичного сп`яніння, не може бути врахована як така, оскільки не знайшла свого належного підтвердження під час судового розгляду, і судом не встановлено , що під час нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп`яніння і що вживав марихуану до конфлікту і доказів цьому не надано.
До показань ОСОБА_14 суд ставиться критично, оскільки він не був очевидцем сварки, натомість є товаришем обвинуваченого, під час досудового розслідування не допитувався, а, лише за клопотанням обвинуваченого, в суді показав, що не бачив на ньому ушкоджень напередодні, що суд розцінює, як спосіб допомоги обвинуваченому уникнути відповідальності.
Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_8 підтвердили, що дійсно обвинувачений наполягав на зустрічі з потерпілим для з`ясування відносин, як і пояснював потерпілий. Іх показання не спростовуються іншими доказами, дослідженими судом, тому в суду відсутні підстави їм недовіряти.
Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст.121 ч.1 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає, що він частково відшкодував заподіяну потерпілому шкоду і вибачився перед потерпілим, має хворобливий стан здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 має молодий вік , характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога і психіатра , раніше судимий.
Враховуючи обставини справи, наставши наслідки, думку потерпілого, суспільно небезпечний характер дій обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства. В той же час, враховуючи встановлені пом`якшуючі обставини та відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що при призначенні покарання його слід визначити в розмірі, наближеному до мінімального, який передбачений в санкції ст. 121 ч. 1 КК України.
Враховуючи, що злочинними діями обвинуваченого заподіяно матеріальну шкоду державі за лікування потерпілого від злочину та матеріальну шкоду потерпілому, яка не відшкодована обвинуваченим, підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги прокурора - на користь фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 від злочину в сумі 2450 грн 89 коп. Ці вимоги підтверджуються доданим розрахунком, а підстави для стягнення цих витрат- відповідно до ст. 1206 ЦК України, -дослідженими у кримінальному провадженні доказами, і ці вимоги визнані обвинуваченим, а також вимоги потерпілого ОСОБА_6 - про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 8150 грн, які підтверджуються письмовими доказами, доданими до позову, дослідженими в судовому засіданні, та визнані обвинуваченим.
Сума відшкодування моральної шкоди, заявлена потерпілим в розмірі 100 000 гривень, на переконання суду, не в повному обсязі відповідає засадам розумності і справедливості та обсягу моральних страждань обвинуваченого, які співвідносяться з обставинами, встановленими в судовому засіданні, а тому , враховуючи глибину, обсяг і характер страждань потерпілого, на які він вказував, характер немайнових втрат, їх тривалість і можливість відновлення, характер змін у його життєвих стосунках, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, та, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає, що підлягає задоволенню цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 40 тисяч гривень, які слід стягнути з обвинуваченого .
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи клопотання прокурора про залишення до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і покарання, яке передбачене за вчинення такого злочину, відомості про особу обвинуваченого, що раніше судимий, та з метою запобігання ухилення обвинуваченого від покарання та упередження вчинення ним інших злочинів, дійшов висновку про залишення запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але на строк, не більше ніж два місяці.
Керуючись ст.ст. 128, 183,370,374 КПК України,

Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше, ніж до 23 серпня 2016 року до 24 години. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 26 листопада 2015 року, тобто з моменту застосування запобіжного заходу, зарахувати у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 26 листопада 2015 року до цього часу, 25 червня 2016 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в інтересах держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити повністю .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління Конотопської міської ради 2450 (дві тисячі чотириста п`ятьдесят) гривень 89 копійок витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 8150 (вісім тисяч сто п`ятьдесят) гривень матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 40 (сорок тисяч) гривень.
Речові докази ніж в пакеті № 1,біологічні зразки крові обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_6 , поліетиленову стрічку з травинкою з нашаруванням , одяг потерпілого- футболку знищити, роздруківку спілкування в мережі Інтернет - залишити в матеріалах провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1