1Справа № 335/4285/16-к 1-кп/335/277/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003771 з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Комишуваха, Оріхівського району. Запорізької області, українця, громадянина України, має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, не має дітей на утримані, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.302 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на особисте збагачення, направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, виступив посередником з наданням послуг сексуального характеру яке виразилось у звідництві для розпусти з метою наживи.
Так, 21.10.2015 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді оперативної закупівлі. Для проведення оперативної закупівлі залучався громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 якому в присутності двох понятих, видавалися грошові кошти в сумі 700 гривень, для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі в ході оперативної закупівлі приблизно о 14 годині 40 хвилині ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 дівчат які надають послуги сексуального характеру за грошову винагороду. Після чого ОСОБА_4 приблизно о 17 годині 00 хвилиш привіз ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 , де звів ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , за що отримав від ОСОБА_6 грошову винагороду в розмірі 100 гривень за послуги таксі та 100 гривень за звідництво. Після чого знаходячись в даній квартирі. ОСОБА_7 надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру за грошову винагороду в сумі 300 гривень.
Крім того, 17.03.2016 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді оперативної закупівлі. Для проведення оперативної закупівлі залучався громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому в присутності двох понятих, видавалися грошові кошти в сумі 900 гривень для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Далі в ході оперативної закупівлі приблизно о 11 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_6 дівчат які надають послуги сексуального характеру, за грошову винагороду. Після чого ОСОБА_4 приблизно о 17 годині хвилин привіз ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 , де звів ОСОБА_6 з ОСОБА_7 за що отримав від ОСОБА_6 грошову винагороду в розмірі 100 гривень за послуги таксі та 100 гривень за звідництво. Після чого знаходячись в даній квартирі. ОСОБА_7 надала ОСОБА_6 послуги сексуального характеру за грошову винагороду в сумі 400 гривень.
Крім того, 17.03.2016 року в ході проведення санкціонованого обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, автомобіля марки «ГАЗ 5 д/н НОМЕР_1 у громадянина ОСОБА_4 виявлено та вилучено грошові кошти які співпали з актом видачі грошових коштів від 17.03.2016 які видавалися громадянину ОСОБА_6 , для проведення оперативної закупки.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво з метою наживи.

Під час досудового розслідування 07 квітня 2016 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.302 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість увчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості , від якого потерпілих немає. Відповідно до ст. 12, ч.2 ст.302 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованими ОСОБА_4 кримінальними правопорушеннями шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 - він є раніше не судимим, має постійне місце проживання, одружений, за даними КУ «ОПБ» обвинувачений на диспансерному обліку не перебуває, за даними КУ «ОКНД» на диспансерному обліку не перебуває.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 07 квітня 2016 року по кримінальному провадженні №0003771 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.2 ст.302 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження від відбування покарання якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: грошові кошти у сумі 300 грн. купюрами по 50 грн-2 шт., 200 грн.-1 шт. передані на зберігання до УЛМТЗ ГУНП в Запорізькій області- повернути ОСОБА_6 , мобільний телефон марки "Нокія 225 "переданий на зберігання до камери схову Орджонікідзевського ВП ОВП ГУНП в Запорізькій області- повернути ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 200 грн. купюрами по 50 грн-2 шт., 100 грн.-1 шт. передані на зберігання до УЛМТЗ ГУНП в Запорізькій області- повернути ОСОБА_6 , використаний презерватив та три серветки переданіна зберігання до камери схову Орджонікідзевського ВП ОВП ГУНП в Запорізькій області-знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1