Справа № 307/2454/16-к
Провадження №1-кп/307/407/16
10 жовтня 2016 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_11 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурори просять призначити справу до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 клопотання підтримали.
Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 просять повернути обвинувальний акт прокуророві, так як він не відповідає вимогам КПК України, і крім того обвинуваченому не було вручено копії підозри на румунській мові, якою він володіє. До того ж обвинувальний акт та копія реєстру матеріалів досудового розслідування не вручено захисникові.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про призначення справи до судового розгляду задоволенню не підлягає, клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню, а обвинувальний акт слід повернути прокуророві з наступних підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акту, в якому, на ряду з іншими, зазначається, що до обвинувального акта додаєтьс я розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Також згідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 заявив, що не володіє українською мовою і підозра йому не вручена з викладенням на румунську мову, а обвинувальний акт та реєстр вручено без участі захисника, розписку про отримання яких від надав шляхом переписання підготовленого йому тексту.
Згідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 29 КПК України, особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
В підготовчому судовому засіданні стороною обвинувачення не надано жодних даних, які б спростовували твердження обвинуваченого про недостатнє володіння ним українською або російською мовами.
До обвинувального акту приєднано розписку про отримання обвинуваченим ОСОБА_13 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, з зазначенням дати, 06.10.2016 року із перекладом на румунську, однак жодних даних про вручення підозри із перекладом на румунську мову не надано і сам ОСОБА_13 цей факт заперечив.
Вказане, істотно порушує вимоги п. а) та b) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якими передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, щонайменше, бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Європейський суд з прав людини зазначає, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Про це зазначено в рішенні Європейського суду від 19 грудня 1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії, № 9783/82, п. 79. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Про це зокрема вказано у рішенні від 25 березня 1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п. 52, у рішенні від 25 липня 2000 р. у справі Матточіа проти Італії, п. 58, у рішенні від 20 квітня 2006 р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п. 34.
Крім цього, стороною обвинувачення не спростовано твердження захисника ОСОБА_8 про невручення йому до попереднього судового засідання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів і посилання прокурора на надіслання такого поштою не може вважатися при відсутності повідомлення про вручення виконанням вимог ст.. 293 ч.1 КПК України, за якою передбачено обов`язок вручення такого під розписку.
Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а також про невиконання ухвали Тячівського районного суду від 16 вересня 2016 року з цього приводу.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування прокурору для виправлення недоліків.
Керуючись ст. 29, 42, 314, 331, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3