11-кп/775/159/2016(м)
264/1698/13-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у м.Маріуполі кримінальне провадження №0000154 за апеляційною скаргою прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 4 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185 КК України

повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:

28 грудня 2015 року до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000154, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 4 лютого 2016 року у підготовчому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі прокурор який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, призначити новий розгляд провадження у суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт відповідає загальним та основним вимогам ст.291 КПК України, викладений в ньому текст обвинувачення відповідає текстові підозри, повідомленій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в остаточній редакції, про що зазначено в обвинувальному акті. Крім того, копії обвинувального акту були надані обвинуваченим, а тому суд безпідставно зазначив в ухвалі, що останні не обізнані щодо того, у вчиненні яких кримінальних правопорушень їх обвинувачують та що їм фактично не висунуте обвинувачення. Також звертає увагу, що ухвала суду не містить зобов`язань прокурору щодо усунення конкретних недоліків та строку виконання певних дій.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку захисників, які вважали судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ухвали суду, повертаючи обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд своє рішення мотивував тим, що у ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, але обвинувальний акт не містить безпосереднього формулювання обвинувачення, яке має міститись вже після вищезазначеного, а тому, на думку суду, обвинуваченим фактично не висунуте обвинувачення. Зазначені недоліки суд вважав такими, що унеможливлюють розгляд кримінального провадження по суті. Однак, з таким рішенням суду погодитися не можна.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.42 КПК України, обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому міститься й формулювання обвинувачення, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Аналіз зазначених норм процесуального закону свідчить про те, що викладення самих фактичних обставин кримінального правопорушення у такому процесуальному документі, як обвинувальний акт, і є самим обвинуваченням, а тому доводи захисників, з якими погодився суд, про те, що в ньому відсутнє саме твердження про безпосереднє обвинувачення в цих діях, не є обґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Крім того, дане кримінальне провадження вже було предметом розгляду в суді першої інстанції та по ньому 23 серпня 2013 року було ухвалено вирок. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 26 березня 2014 року зазначений вирок залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2015 року вказане рішення Апеляційного суду було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, після чого ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 9 грудня 2015 року вирок Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 23 серпня 2013 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

За таких обставин слід визнати, що суд прийшов до необґрунтованого та передчасного висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а доводи апеляційної скарги прокурора про це є слушними. А тому, відповідно до ст.409 КПК України, ухвала суду першої інстанції, як незаконна, підлягає скасуванню.

Колегія суддів позбавлена можливості постановити свою ухвалу, так як розгляд зазначених питань є виключною компетенцією лише суду першої інстанції, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст.415 КПК України та призначити новий розгляд провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в ході якого відповідно до вимог ст.416 КПК України слід усунути зазначені порушення закону, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснював повноваження прокурора у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 4 лютого 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12,13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору, скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у тому ж суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області