Справа № 555/1613/15-к
Номер провадження 1-кп/555/19/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю: прокурораОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

її законного представника - матері ОСОБА_5 ,

представника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

її захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне кримінальну провадження № 0000276 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Поліське, проживає в АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працює, одруженої, на утриманні має п`ятеро неповнолітніх дітей, не судимої,

за ч.1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:
16 квітня 2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебуваючи на узбіччі проїзної частини дороги по вул. Шевченка в с. Друхів Березнівського району Рівненської області, що навпроти будинку № 47, ОСОБА_7 , діючи умисно, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 нанесла один удар долонею правої руки в обличчя її дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши малолітній фізичного болю.

Допитана в якості обвинуваченої ОСОБА_7 винною себе в спричиненні побоїв малолітній ОСОБА_4 не визнала, пояснила, що в той день її дівчинку побив сусідський хлопчик - син ОСОБА_5 , вона вийшла на дорогу і покликала ОСОБА_5 з її двору. У них виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 хотіла завдати удар їй, проте вона закрилася руками та відступила, як наслідок удар прийшовся малолітній ОСОБА_4 , яка виходила на вулицю слідом за нею.

Після цього ОСОБА_5 завдала їй два удари по обличчю, спричинивши тілесні ушкодження, за що притягнута до кримінальної відповідальності.

Її дочці ОСОБА_4 вона жодних ударів не наносила.

В послідуючому в ході судового розгляду справи ОСОБА_7 змінила свою позицію, стверджуючи, що ОСОБА_5 спричинила їй тілесні ушкодження, за які притягнута до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України першою, вона ж її дочці ударів не наносила.

Натомість потерпіла ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні в присутності її законного представника - матері ОСОБА_5 та педагога ОСОБА_9 , пояснила, що 16 квітня 2015 року в обідню пору почула за воротами свого будинку сварку матері ОСОБА_5 з сусідкою ОСОБА_7 . Вийшла на вулицю, підійшла до них, маючи намір забрати маму додому. Тоді сусідка ОСОБА_7 правою рукою завдала їй сильний удар в обличчя, від якого вона відчула біль. Невдовзі після цього дід ОСОБА_10 доставив її до лікаря у фельдшерсько-акушерський пункт села Друхів. У неї внаслідок нанесеного удару кровоточили десна, тривалий час хитався передній зуб.

Аналогічні пояснення дала допитана в якості свідка її законний представник - мати ОСОБА_5 .

Не дивлячись на не визнання свої вини у вчиненому, винуватість ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення доведена доказами, які надані стороною обвинувачення.

Пояснення ОСОБА_7 на ствердження її невинуватості у вчиненому, не спростовують тих фактів, що саме нею було завдано побої у виді удару в обличчя малолітній ОСОБА_4 , що завдало їй фізичного болю.

Так, свідки обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що були очевидцями словесної сварки між ОСОБА_5 , матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 , що мало місце 16 квітня 2015 року в обідню пору навпроти будинку АДРЕСА_2 , в яку втрутилася ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_7 завдала їй удар правою рукою в обличчя.

Суд вважає, що показання свідка ОСОБА_12 , яка допитана в судовому засіданні за клопотанням обвинуваченої ОСОБА_7 , не спростовують пояснень свідків обвинувачення, адже з пояснень свідка ОСОБА_12 відомо, що вона не бачила того моменту хто і за яких обставин завдав удар малолітній ОСОБА_4 . Вона звернула увагу на подію в той момент, коли відбувався конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_5 завдала останній два удари в обличчя. Про це вона дала пояснення в ході розгляду справи про обвинувачення ОСОБА_5 .

Свідок також зазначила, що після цього ніхто з учасників конфлікту ударів один одному більше не наносив.

Не давали подібних пояснень й інші свідки, що були очевидцями події, які допитані судом.

Крім цього, вказана позиція ОСОБА_7 спростовується, а та обставина, що нею за вказаних обставин завдано удар по обличчю малолітній ОСОБА_4 , частково доводиться також вироком Березнівського районного суду від 4 червня 2015 року, що набрав законної сили, яким встановлено, що 16 квітня 2015 року приблизно о 14 годині навпроти будинку АДРЕСА_1 під час конфлікту, на грунті довготривалих неприязних відносин, ОСОБА_5 умисно вдарила ОСОБА_7 не менше двох разів долонями рук по обличчю та не менше двох разів кулаками - по лівому плечу, завдавши їй легких тілесних ушкоджень.

Тоді ж, і це встановлено судами, обвинувачена ОСОБА_5 пояснювала, що завдала кілька ударів ОСОБА_7 вже після того, як остання вдарила дитину рукою по обличчю.

Таким чином, її показання тоді і в цьому судовому засіданні є однаковими, послідовними і мають бути взяті судом за основу.

Беручи до уваги також пояснення свідків обвинувачення, суд не знаходить підстав вважати їх суперечливими чи неправдивими, а показання обвинуваченої ОСОБА_7 в сукупності з іншими доказами оцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності, вважає їх неправдивими та зазначає наступне.

Конфлікт у сторін виник на тому грунті, що син ОСОБА_5 в той день незадовго до події ударив доньку ОСОБА_7 , сторони перебувають у неприязних стосунках, отже в останньої був мотив для сварки з ОСОБА_5 , який переріс у бійку після того, як обвинувачена ОСОБА_7 нанесла удар неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 , в ході якої ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження саме після завдання удару її дочці.

З пояснень свідка ОСОБА_13 відомо, що весною, приблизно півтора року тому, орієнтовно о 17 годині 30 хвилин, дід потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_10 мотоциклом доставив її на огляд до місцевої амбулаторії. Йому було повідомлено, що удар в обличчя їй завдала сусідка ОСОБА_7 . В ході огляду лікар встановив, що у потерпілої сколовся перший зліва верхній зуб, про що він видав медичну довідку. Також надав необхідну медичну допомогу.

З висновку судово-медичної експертизи на а. с. 40 (кримінальне ппровадження № 0000276) відомо, що у потерпілої ОСОБА_4 при зверненні за медичною допомогою "зубним" лікарем діагностовано легка травма першого та другого зубів зверху зліва та припухлість верхньої губи зверху зліва, яка при відсутності у зазначених ділянках опису тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, крововиливів, ран тощо вказує на те, що подібні зміни є проявами (швидкоминучими наслідками) локального впливу тупого предмету напередодні лікарського огляду, проте їх не можна віднести до тілесних ушкоджень і кваліфікації за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень вони не підлягають.

З дослідної частини цього висновку відомо, що до лікаря Друхівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини ОСОБА_4 , 2001 року народження, жителька с. Друхів, звернулася 16 квітня 2015 року.

Суд оцінює вказані докази як допустимі і належні.

Потерпіла ОСОБА_4 та свідки події ОСОБА_5 і ОСОБА_11 підтвердили свої показання, дані в ході досудового розслідування, під час слідчих експериментів з ними (а. с. 24-30), які повністю відповідають також їхнім поясненням в судовому засіданні. Вони не містять суперечностей, на які покликається сторона обвинуваченої.

Та обставина, що за медичною допомогою до лікаря потерпіла звернулася через кілька годин після події, не спростовує самого факту спричинення їй легкої травми першого і другого зубів зверху зліва та припухлості верхньої губи зверху зліва за встановлених судом обставин.

В судовому засіданні не добуто доказів, що наслідком спричинення їй травми могли бути інші сторонні фактори.

Всі зазначені докази в їх сукупності спростовують пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 про те, що удар в обличчя своїй доньці ОСОБА_4 ненароком завдала її мати ОСОБА_5 , як це першопочатково стверджувала ОСОБА_7 , або отримати його вона могла за інших обставин, до яких вона відношення не має.

Оцінивши усі добуті докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в обвинуваченні її у спричиненні малолітній ОСОБА_4 побоїв.

Її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, який завдав потерпілій фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При цьому враховує ту обставину, що побої нею спричинені у відношенні малолітньої, яка згідно з п.6 ч.1 ст. 67 КК України обтяжує її покарання.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а. с. 49) відомо, що народилася вона 8 грудня 2001 року і на день вчинення кримінального правопорушення - 16 квітня 2015 року їй ще не виповнилося 14 років.

При призначені обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за скоєне суд враховує характер та обставини, за яких нею вчинено злочин, обтяжуючу її покарання обставину - вчинення злочину щодо малолітнього.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим суд враховує її особу - той факт, що вона не працює, на утриманні має п`ятеро неповнолітніх дітей, троє з яких є малолітніми, та виходячи з вимог ст. 56 КК України і погоджуючись з прокурором про призначення покарання ОСОБА_7 у виді громадських робіт, їх тривалість визначає на строк 120 годин.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування у відношенні ОСОБА_7 не застосовувалися, відомості про речові докази та судові витрати з матеріалів кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371,373-374,376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винуватою за ч.1 ст. 126 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

На вирок суду учасниками судового розгляду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1