Справа № 308/491/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2016 року м.Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України,-
встановив:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 06.04.2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України скасовано, призначено новий розгляд провадження за клопотанням ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2016 року повернуто засудженому ОСОБА_4 клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 10.08.2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та доповнення до апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6 задоволено частково. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.05.2016 року про повернення ОСОБА_4 клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України скасовано, призначити новий розгляд провадження за клопотанням ОСОБА_4 у суді першої інстанції.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, подав доповнення до клопотання, які також підтримав в судовому засіданні, просив задовольнити клопотання.
В судовому засіданні прокурор заперечив проти зазначеного клопотання, оскільки вважає, що засуджений до довічного позбавлення волі. Висловився про неможливість задоволення даного клопотання з підстав, що Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року передбачений для застосування щодо осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Розглянувши клопотання та матеріали додані до клопотання та матеріали особової справи ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора, засудженого, його захисника, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається із представлених матеріалів, ОСОБА_4 засуджений апеляційним судом Київської області 23.06.2009 року за п.п. 1, 4, 9, 12, 13, ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі. На даний час засуджений відбуває покарання у Закарпатській УВП № 9, що знаходиться в м. Ужгороді Закарпатської області.
Ухвалою Верховного суду України від 26.11.2009 року вирок Апеляційного суду Київської області від 23.06.2009 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін. Вирок суду вступив в законну силу 26.11.2009 року.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, під час виконання вироку, питання застосування вказаного Закону від 26 листопада 2015 року має вирішуватись відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838- VІІІ, який набрав чинності 24.12.2015 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено у новій редакції.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з врахуванням внесених змін, визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
У зв`язку з правовою невизначеністю щодо територіальної підсудності розгляду клопотань про застосування вищевказаної норми Закону про кримінальну відповідальність до осіб, які відбувають призначене їм покарання, необхідно керуватися ч.6 ст.9 КПК України, яка передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Зважаючи на це, виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону, слід виходити з того, що заявлене засудженим клопотання порушує питання про фактичне скорочення терміну призначеного судом покарання, що дає підстави вважати його пом`якшенням покарання, а тому відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України розгляд даного клопотання має бути віднесено до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
24.12.2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за № 838-УПІ.
Статтею 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Тобто, довічне позбавлення волі є основним та безстроковим видом покарання, межі дії якого у часі законом не встановлено (хоча і триває в часі), відповідно до якого засуджений за вироком суду ізолюється від суспільства і примусово поміщується до кримінально-виконавчої установи виправної колонії максимального рівня безпеки без зазначення у вироку строку його тримання там.
Існування системи покарань, окреме визначення Законом вказаних покарань як окремих з переходом від менш суворого покарання ( позбавлення волі на певний строк) до більш суворого (довічне позбавлення волі), свідчить про те, що вказані покарання є різними видами покарань, які не підлягають ототожненню.
Згідно вимог ст.72 ч.5 КК України, у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У частині першій даної статті визначено співвідношення між покараннями різних видів для цілей їх складання при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів та вироків. Окрім того, у частині третій цієї ж статті зазначено, що штраф та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю складанню з іншими видами покарання не підлягають та виконуються самостійно.
Довічне позбавлення волі, на відміну від штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, не підлягає складанню з іншими видами покарання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 70 та ч. 2 ст. 71 КК поглинає менш тяжкі покарання.
У кримінальному праві строковість покарання має свій специфічний юридичний зміст, який передбачає конкретну часову визначеність моменту припинення відбування (виконання) покарання, тобто моменту, коли каральний потенціал відповідного покарання буде вичерпаний щодо особи. Довічне позбавлення волі подібною конкретністю не відзначається, що власне й робить його безстроковим у юридичному сенсі.
Одиничне положення кримінально-виконавчого закону (ч. 6 ст. 151 КВК) не може бути свідченням строкового характеру довічного позбавлення волі.
Диспозиція ст.72 ч.5 КК України вказує саме на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення цієї статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, так як воно не має строкового виміру.
Єдиною можливістю реалізації права засудженого до довічного позбавлення волі на пом`якшення призначеного покарання, є передбачений ст.87 КК України акт про помилування, яким засудженому до покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінене на покарання на строк не менше 25 років позбавлення волі.
Посилання на те, що неперерахування засудженому строку попереднього ув`язнення є порушенням його законних прав і свобод, передбачених Конституцією України та іншими законодавчими актами не заслуговують на увагу, оскільки відмова судом засудженому до довічного позбавлення волі у задоволенні клопотання про зарахування строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття ним покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права та обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі, що встановлюються законодавством України та гарантуються ст. 24 Конституції України.
Враховуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання ОСОБА_4 , засудженого до довічного позбавлення волі, про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України та доповнення до клопотання захисника ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 369-372, 392, 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд, -
ухвалив:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України та доповнення до клопотання захисника ОСОБА_5 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1