Справа № 745/22/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/447/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266, за апеляційною скаргою процесуального прокурора ОСОБА_6 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волинка Сосницького району Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просить вирок скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Також порушує питання про дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 21 листопада 2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню в період з 21 листопада 2015 року до дати постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили відносно обвинуваченого залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого. Зазначає, що при призначенні ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд не дотримався вимог ст. 65 КК України а також положень постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року. Так, суд неповною мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до категорії тяжких. Крім того, в ході судового розгляду було встановлено, що загибла ОСОБА_10 перебувала в безпорадному стані, оскільки була паралізована та не могла ходити, однак, суд необґрунтовано не визнав дану обставину, такою, що обтяжує покарання, та не врахував при призначенні покарання.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що 21 листопада 2015 року близько 18 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала в безпорадному стані, завдав останній численних ударів дерев`яним поліном (не менше восьми), в область життєво важливого органу - голову, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась забійними ранами правої щоки, лівої тім`яної ділянки, синцями правої та лівої щоки, правої та лівої вушної раковини, переломами нижньої щелепи справа та зліва, крововиливами в м`які тканини голови, лівої та правої тім`яної, потиличної ділянок, синця правої бокової поверхні шиї, переломом основи черепа, забоєм головного мозку, ускладнених набряком головного мозку, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 о 20 год. 20 хв. ОСОБА_10 померла в реанімаційному відділенні Сосницької ЦРЛ.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, який у вирішенні апеляційної скарги посилався на розсуд суду, його захисника, який вважав вирок суду обґрунтованим і законним, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належних, допустимих, достовірних і достатніх у своїй сукупності, ретельно досліджених у судовому засіданні доказах, детально викладених у вироку, які узгоджуються між собою та яким суд дав належну юридичну оцінку. Такий висновок ніким не оспорюється.

Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.

Твердження прокурора про необ`єктивність суду при оцінці даних, які характеризують особу обвинуваченого, а також ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення що суттєво зменшило ступінь його вини і дало можливість уникнути більш суворого покарання - є безпідставними.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, приймав участь в АТО, раніше не судимий, врахував позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, так як для нього, як батька обвинуваченого та сина померлої , це подвійне горе; обставини, що пом`якшують його покарання скоєння злочину вперше, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, встановивши декілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, належним чином вмотивувавши своє рішення, вірно застосував положення ст. 69 КК України, не порушивши кримінальний закон, та призначив ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 121 КК України. На думку колегії, все вищезазначене, дає підстави стверджувати, що для виправлення обвинуваченого достатньо менш тривалого строку позбавлення волі, ніж передбачено санкцією зазначеної статті.

Вчинення засудженим тяжкого злочину не є безумовною перешкодою для застосування до винного ст. 69 КК України, як про це вказує прокурор у апеляційній скарзі.

Крім того, посилання прокурора на те, що судом не була врахована обтяжуюча обставина, що загибла ОСОБА_10 перебувала в безпорадному стані, також не заслуговує на увагу. Дана обставина викладена в обвинуваченні, визнаному судом доведеним і була врахована судом при визначенні міри покарання. В зв`язку з цим, колегія суддів визнає її такою, яка не може бути покладена в основу посилення покарання.

Призначене судом покарання обвинуваченому, на думку колегії суддів, відповідає меті покарання, обране у відповідності до принципів індивідуалізації, законності, справедливості та є необхідним і достатнім.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу процесуального прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.

В порядку ч.2 ст. 404 КПК України, в абзаці четвертому резолютивної частини вироку змінити слова «до дати постановлення вироку» на слова «до набрання вироком законної сили».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4