Справа № 185/873/16-к
Провадження № 1-кп/185/121/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000156, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Булахівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, в силу ст. 89 КК України не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
13.01.2016 року приблизно о 11.00 годині обвинувачена ОСОБА_5 , знаходячись в кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , - в ході спільного вживання алкогольних напоїв з власником квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , побачивши на кухонній м`якій меблі мобільний телефон марки «Samsung J110H», що належить ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, із корисливих мотивів, розуміючи незаконність та протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Samsung J110H» вартістю 2671 гривень з сім картами мобільних операторів «МТС» № НОМЕР_1 вартістю 10 гривень та № НОМЕР_2 вартістю 10 гривень, флеш носієм micro SDHC на 16 Гб вартістю 136 гривень, захисною плівкою до мобільного телефону марки «Global» вартістю 69 гривень. З місця вчинення злочину обвинувачена ОСОБА_5 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2896 гривень.

Допитана обвинувачена ОСОБА_5 вину за ст. 185 ч.1 КК України визнала повністю і пояснила, що 13.01.2016 року з 09.00 години до 12.00 години разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вживала спиртні напої в квартирі останнього за адресою: АДРЕСА_3 . Коли збиралась уходити з квартири, в кухні на м`якій меблі побачила мобільний телефон марки «Самсунг», що належить ОСОБА_4 . Сховала цей мобільний телефон під одяг, вийшла з квартири. В той же день заклала телефон в ломбард, отримавши 650 гривень, які витратила на власні потреби. В скоєному щиро кається, цивільний позов визнає в повному обсязі, просить суворо її не наказувати. Просила суд розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення їй зрозуміле, і вона їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це її добровільна та істина позиція.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 13.01.2016 року разом з ОСОБА_6 та обвинуваченою вживали спиртні напої в квартирі ОСОБА_6 з 08.30 години до 12.00 години в кухні. Свій мобільний телефон марки «Самсунг» він залишив на дивані в кухні, після чого пішов відпочивати в спальну кімнату. Вранці 14.01.2016 року з`ясувалось, що в нього викрали мобільний телефон, тому і було звернуто до поліції. Після проведення розшукових дій співробітники поліції повернули йому мобільний телефон з сім-картами мобільного оператора «МТС». Флеш-носій, що знаходився в телефоні на момент крадіжки, йому не повернутий. У зв`язку з чим, він просить стягнути з обвинуваченої на його користь вартість втраченого флеш-носія у розмірі 136 гривень та завдану моральну шкоду у розмірі 3000 гривень. Також просив суд розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини провадження, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює, не наполягає на застосуванні сурової міри покарання для обвинуваченої.
Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй злочину підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження та розмір цивільного позову доведеними.

До них відносяться:

- витяг з кримінального провадження №0000156 щодо внесення 21.01.2016 року відомостей в ЄРДР про крадіжку мобільного телефону потерпілого ОСОБА_4 /а.п.27/

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.01.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 21.01.2016 року звернувся до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою, в якій зазначив, що протягом часу з 09:00 години 13.01.2016 року до 13:00 години 14.01.2016 року невстановлена особа, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , таємно шляхом вільного доступу викрала його мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору /а.п. 28/

- договір надання фінансового кредиту та застави №025.01.МФЕ264, згідно якого 13.01.2016 року обвинувачена ОСОБА_5 отримала кредит в ТОВ «Ломбард «Бутенко та компанія» у розмірі 670 гривень під заставу мобільного телефону марки «Samsung J110H» /а.п.29-30/;

- постанова слідчого від 22.01.2016 року про визнання в якості речового доказу договору надання фінансового кредиту та застави №025.01.МФЕ264, який долучений до матеріалів кримінального провадження /а.п.31/;

- постанова слідчого від 22.01.2016 року про визнання в якості речового доказу сім карток мобільного оператору «МТС» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та передачу їх на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 /а.п.32/;

- постанова слідчого від 22.01.2016 року про визнання в якості речового доказу мобільного телефону марки «Samsung J110H» та передачу його на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 /а.п.33/;

- розписка від потерпілого ОСОБА_4 про отримання від працівників поліції мобільного телефону марки «Samsung J110H» з двома сім-картками мобільного оператора «МТС» /а.п.34/;

- висновок судово-товарознавчої експертизи №417-16 від 27.01.2016 року, відповідно до якого станом на 14.01.2016 року залишкова вартість мобільного телефону марки «Samsung J110H» з урахуванням зносу складає 2671 гривень, залишкова вартість сім-картки мобільного оператора «МТС» з урахуванням зносу складає 10 гривень, залишкова вартість флеш носія micro SDHC на 16 Гб з урахуванням зносу складає 136 гривень, залишкова вартість захисної плівки до мобільного телефону марки «Global» з урахуванням зносу складає 69 гривень /а.п.37-41/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України не судима, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, пом`якшуючих її покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізолювання від суспільства та призначає їй покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 була обрана у виді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід обвинуваченій залишити без змін.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 123 гривень /а.п.36/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 винна у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 123 гривень.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 винна у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин і в результаті її злочинних дій потерпілому ОСОБА_4 , - заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 136 гривень, що підтверджується матеріалами провадження, і обвинуваченою повністю визнається, а також, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинувачену, суд дістається висновку, що такі цивільні позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені документально і підлягають задоволенню саме у зазначеному розмірі у відповідності ст. 127-129 КПК України, шляхом стягнення з обвинуваченої.

У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

Враховуючи конкретні обставини провадження, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий, наслідки завданих матеріальних збитків, повернення телефону останньому, матеріальний стан сторін, а також суд враховує принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 , як винної особи, яка завдала матеріальних збитків потерпілому, на користь останнього моральну шкоду у сумі 500 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:

- сім картки мобільного оператору «МТС» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung J110H», передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили підлягають залишенню останньому по приналежності;

- договір надання фінансового кредиту та застави №025.01.МФЕ264, що зберігається в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили підлягає збереженню з матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 завдану в результаті злочину матеріальну шкоду у розмірі 136 гривень та моральну шкоду у розмірі 500 гривень.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ у розмірі 123 гривень.

Речові докази:

- сім картки мобільного оператору «МТС» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Samsung J110H», передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- договір надання фінансового кредиту та застави №025.01.МФЕ264, що зберігається в матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1