УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31. 10. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва ОСОБА_4 - про тимчасовий доступ до речей і документів, на підставі матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0009976 від 27 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва ОСОБА_4 - про тимчасовий доступ до речей і документів, на підставі матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0009976 від 27 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 4 КК України.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009976 від 27 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 25.08.2016 до Солом`янського УП із заявою звернувся представник Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 , який повідомив про неправомірні дії з боку невстановлених осіб, які полягають у підробці та використанні, невстановленою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який став підставою визнання права власності на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Будучи допитаним в якості свідка, голова «Товариства бджолярів м. Києва» ОСОБА_6 , у 1985 році садиба по АДРЕСА_1 рішенням виконкому ІНФОРМАЦІЯ_2 передана у користування Товариству бджолярів м. Києва. Дана садиба зареecтрована за померлими громадянами, після смерті яких спадкоємців у померлих не було. З того часу члени товариства постійно користувались даною садибою (будинок з земельною ділянкою) і за власний кошт підтримували в належному стані. Право користування садибою протягом часу починаючи з 1985 року не оспорювалось та не заперечувалость. В червні 2016 року, ОСОБА_7 (голова товариства бджолярів м. Києва) знаходився біля своєї пасіки, що розташована на території садиби по АДРЕСА_1 , до нього підійшов громадянин, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_8 і заявив що садиба належить йому та пред`явив вимогу звільнити земельну ділянку від пасік членів товариства бджолярів. ОСОБА_9 спочатку не повірив ОСОБА_8 , оскільки для нього, як і для мешканців сусідніх домоволодінь, є очевидним, що ніяких фактичних власників домоволодіння по АДРЕСА_1 з 1985 року не було Однак, звернувшись до адвоката, товариству бджолярів м. Києва стало відомо що відповідно Рecстру прав власності на нерухоме майно жилий будинок по АДРЕСА_1 до даних був придбаний ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , після цього на будинок були накладені ряд обтяжень, а 31.03.2016 р., на підставі Рішення Київміськради за ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , яку також закладено в іпотеку.
В 2005 році «Товариство бджолярів м. Києва» зверталося до Господарського суду Києва із позовом до Київміськради. До участі у справі залучалися в якості 3-х осіб КМБТ, та управління земельних ресурсів КМДА Справа (№ 3/113).
Згідно письмовому поясненню КМБTI (відповідно до рішення у справі ку113 що набрало законної сили) право власності на будинок по АДРЕСА_1 було зареестроване за громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
Станом на 2005 рік обидві ці особи давно померли і спадщина за ними ніким оформлена не була. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинк від 2014р. (наданого ОСОБА_8 ) ОСОБА_8 придбав спірний буднок у ОСОБА_12 (що мешкає за адресою АДРЕСА_2 ) якому в свою чергу спірний будинок «нібито» належав на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2007 року.
В 2005-2007 роках здійснити реєстрацію переходу права власності без отримання довідки-характеристики на житловий будинок неможливо, а отримати довідку-характеристику без виходу техніка БТI на місце огляду об`єкту також неможливо. Те ж саме стосувалося і технічного паспорту на будинок. Жодні особи, що представлялися б власниками, спадкоемцями, техніками БТI з 1985 року по 2016 рік на території садиби АДРЕСА_1 не зявлялися, члени Товариства бджолярів і їх майно постійно перебували на території садиби. Власники сусідніх садиб можуть це підтвердити, що садибою АДРЕСА_1 з 1985 року по липень 2016 року користувались і відвідували виключно пасічники - члени товариства бджолярів.
На переконання заявника правовстановлюючі документи на підставі яких було переоформлено право власності з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є підробними, або їх не існyє взагалі і реєстрація права власності за ОСОБА_12 в реєстрі прав на нерухоме майно здійснена приватним нотаріусом ОСОБА_13 на підставі підробного договору купівлі продажу. Громадянин ОСОБА_12 не міг бути власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на законних підставах, а тому не міг розпоряджатися нею і відчужувати її. На даний момент ОСОБА_8 вчинив дії по незаконному захопленню садиби по АДРЕСА_1 та вигнання з її території членів товариства бджолярів міста Києва та знищення їх майна (в т.ч. вуликів).
Згідно матеріалів провадження встановлено, що дійсно приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_13 було посвідчено договір купівлі продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 від 11.11.2014 року укладений між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 .
На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва здійснено тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до договору купівлі-продажу від 11.11.2014 укладеного між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , щодо об`єкту нерухомого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 . В ході вивчення вилученоі документаціі, встановлено, що нотаріус ОСОБА_13 , під час посвідчення договору враховувала як підтвердження права власності, договір купівлі-продажу цього ж об`єкту від 29.10.2007, укладеного між ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_15 ..
В подальшому встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_15 свою професійну діяльність не здійснює, відомості про останню в Єдиному реєстрі нотаріусів - відсутня. З викладеного випливає, що приватний нотаріус ОСОБА_15 , відповідно до своїх посадових обов`язків зобов`язаний передати всю наявну документацію до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 .
Слідчий зазначав, що виникла необхідність в тимчасовому доступі до оригіналу нотаріальної справи з правом її тимчасового вилучення, з приводу посвідчення укладання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , яка перебуває в володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 .
В зв`язку із зазначеним слідчий просив про задоволення клопотання.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив задовольнити.
Слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, а тому клопотання розглянуто за правилами ч.2 ст. 163 КПК України, без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, так як стороною обвинувачення у судовому засіданні доведена необхідність отримання доступу до вказаних документів, оскільки вони мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а відомості, які в них містяться, можуть бути використані як докази, довести ті обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, іншим способом неможливо.
Виходячи із вищезазначеного та керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Надати дозвіл слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_16 , або ОСОБА_3 , або ОСОБА_17 , на тимчасовий доступ до всіх копій та оригіналів документів нотаріальної справи, з приводу посвідчення укладання договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний № 4587), які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 з наданням можливості їх вилучення.

Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1