Справа № 346/1286/16-к
Провадження № 11-кп/779/232/2016
Категорія ст. 115 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання адміністрації Коломийської виправної колонії № 41 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області та голови спостережної комісії Коломийської районної адміністрації Івано-Франківської області про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_7 . Вказане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом усього, а не певного періоду часу довели своє виправлення та стали на шлях виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Отже, наявність одного заохочення у засудженого ОСОБА_7 , на думку суду першої інстанції, не свідчить про його виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 подав на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 29 березня 2016 року апеляційну скаргу, у якій зазначив, що судом першої інстанції при прийнятті вказаного рішення не було враховано відсутність не знятих та не погашених стягнень, що свідчить про його сумлінну поведінку, а також його незадовільний стан здоров`я та пенсійний вік. Просить оскаржувану ним ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити спільне подання адміністрації Коломийської виправної колонії № 41 управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області та голови спостережної комісії Коломийської районної адміністрації Івано-Франківської області про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та просив залишити його без змін, перевіривши матеріали на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч. 3 ст. 81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Як вбачається із матеріалів на умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на день розгляду відбув більше ? частини призначеного строку покарання, засуджений не працевлаштований, 22.02.2016 року до ОСОБА_7 застосовано одне заохочення у виді подяки, також засуджений мав стягнення, яке погашено.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Враховуючи наведене, наявність одного заохочення у засудженого ОСОБА_7 , слід розцінювати як дотримання ним вимог порядку відбування покарання у виді позбавлення волі, але не як доведення свого виправлення, оскільки засуджений відбуває покарання у Коломийській виправній колонії № 41 з 01.07.2011 року, і тільки 22.02.2016 до нього застосовано одне заохочення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні подання засудженого про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 ..

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, колегія суддів приходить до висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення, в даному випадку, є передчасним.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги засудженого про наявність підстав для її умовно-дострокового звільнення, колегія суддів розцінює як необґрунтовані. Ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим з часу отримання копії ухвали.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2