Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2274/16-к
Провадження № 1-в/553/1039/2016
У Х В А Л А
Іменем України
12.07.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представників ПВК - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
засудженого - ОСОБА_6 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення, -

В С Т А Н О В И В :
У червні 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що відбув частину призначеного покарання, яка дає право на застосування ст. 81 КК України, працевлаштований, вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Представники ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) в судовому засіданні фактично з приводу вирішення клопотання засудженого поклались на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2015 року за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 04.10.2012 року по 21.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Засуджений ОСОБА_6 покарання відбуває з 04.10.2012 року, за період перебування в СІЗО м. Києва характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 15.04.2016 року ОСОБА_6 відбуває покарання в Полтавській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№ 64), має 1 стягнення за допущене порушення установленого порядку відбування покарання, яке не знято та не погашено, заохочень не має.

Станом на 17.06.2016 року ОСОБА_6 відбув 3/4 частини строку призначеного покарання, кінець строку покарання 18.04.2018 року.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) та затвердженої начальником установи 16.06.2016 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_6 характеризується посередньо, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, до виконання законних вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується в побуті, безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. За станом здоров`я працездатний. Працевлаштований на виробничій дільниці № 4 в бригаді по обробці алюмінієвих деталей. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Бере участь в програмі диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі, намагається робити вірні для себе висновки.

За характером спокійний, скритний. Вину у скоєному злочині визнає.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Судом достовірно встановлено, що станом на час розгляду даної справи ОСОБА_6 відбув більше 3/4 частини призначеного судом покарання, з урахуванням зарахованого в строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Засуджений ОСОБА_6 під час відбування покарання в ПВК УДПтС України в Полтавській області (№ 64) працевлаштований, працює з травня 2016 року.

Представник ПВК № 64 в судовому засіданні підтвердив, що претензій до засудженого, пов`язаних з виконанням ним дорученої роботи, не було, до праці він ставиться сумлінно, проте заохочення до нього не застосовувались, оскільки він нещодавно утримується в установі.

Поряд з цим, з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він за період перебування в СІЗО м. Києва, тобто за час протягом більше ніж 3 роки, а також за час відбування покарання в ПВК № 64 не має жодного заохочення, натомість 21.04.2016 року притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що на нього накладено стягнення у виді догани, яке на час вирішення клопотання засудженого не знято та не погашено.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 28.05.2015 року, було прийнято рішення про відмову в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення як такому, що не довів своє виправлення, має не зняте та не погашене стягнення.

Представник ПВК № 64 в судовому засіданні пояснював, що засуджений ОСОБА_6 в даний час характеризується позитивно і станом на час розгляду справи оцінка ступеню його виправлення - "став на шлях виправлення".

Разом з тим, не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_6 перебуває в установі виконання покарань у зв`язку з відбуванням покарання, призначеного судом, менше трьох місяців, даних про те, що в його особистості за цей час відбулись позитивні зміни, які свідчать про його виправлення, судом не встановлено. Той факт, що він в даний період часу належним чином виконує обов`язки, покладені на нього ст. 9 КВК України, працює та сумлінно ставиться до праці, характеризує засудженого як особу, яка стає на шлях виправлення, проте, на переконання суду, ці обставин, не можуть бути визнані такими, що переконливо доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, й достатніми для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, тим паче з огляду на наявність не знятого та не погашеного стягнення, законність накладення якого засудженим у встановленому законом порядку не оскаржувалась.
Враховуючи викладене, суд вважає клопотання засудженого ОСОБА_6 передчасним, а тому не знаходить підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1