В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006923 від 18.05.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, маючу на утриманні неповнолітню дитину, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 приблизно наприкінці квітня 2016 року перебувала в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де тимчасово проживала разом із потерпілою ОСОБА_4 ..
В цей момент, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою протиправного збагачення, а саме: ювелірних виробів із золота, серед яких золота обручка вагою 1,52 г вартістю 780 грн.,золота обручка вагою 3,4 г та золота каблучка вагою 3,31 г загальною вартістю 1700 грн., золотий хрестик вагою 0,95 г вартістю 480 грн., золотий хрестик та золота сережка загальною вагою 1,27 г загальною вартістю 650 грн., золотий хрестик вагою 43 г вартістю 610 грн., а всього на суму 4178 грн., що належать потерпілій ОСОБА_4 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшла до серванту у кімнаті потерпілої ОСОБА_4 , відчинила його дверцята та з пивного бокалу, який там перебував, таємно викрала золоту обручку вагою 1,52 г, золоту обручку вагою 3,4 г та золоту каблучку вагою 3,31 г, золотий хрестик вагою 0,95 г, золотий хрестик та золоту сережку загальною вагою 1,27 г, золотий хрестик вагою - 3 г, що належать потерпілій ОСОБА_4 .
В подальшому ОСОБА_5 , з вищевказаним викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 4178 гривень.
Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю, дала покази, підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаялася у вчиненому.

Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення обвинувачена просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої ОСОБА_4 , яка підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченої у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку,приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, усунення заподіяної шкоди, наявність на утриманні неповнолітньої дитини відносно якої остання батьківських прав не позбавлена.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, спосіб життя (раніше не судима, не заміжня, не працює), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останньою, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає прийнятні соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді громадських робіт.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід обвинуваченій, згідно реєстру, не обирався та суд не убачає підстав для його визначення на цьому етапі провадження.

Речові докази та процесуальні витрати, згідно реєстру, відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити сторонам.

С у д д я : ОСОБА_1