Справа № 216/8876/15-к
1-кп/214/250/16
У Х В А Л А
іменем України
15 лютого 2016 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000077 від 22.06.2015 щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

В судовому засіданні головуючим на обговорення було поставлене питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_13 та продовження строку тримання під домашнім арештом обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_14 , - адвокатом ОСОБА_15 надано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному у виді застави на більш м`який особисте зобов`язання, яке обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_14 не перешкоджатиме встановленню істини у кримінальній справі, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, має трьох дітей, здав закордонний паспорт, що унеможливить його виїзд за кордон. .

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики вчинення обвинуваченим інших правопорушень та незаконно впливати на свідків та просив продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ще на два місяці. Вважав, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 на особисте зобов`язання, в в`язку з чим в клопотанні захисника необхідно відмовити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо його підзахисного та заявив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_13 із тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування свого клопотання вказав, що на даний час відпала потреба у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , оскільки останній не перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі, не переховувався, знаходився за місцем свого мешкання до затримання. Крім того, факт причетності ОСОБА_13 до цієї справи є досить сумнівним, обвинувачення у вчиненні злочину є недостатньо обґрунтованим, не є суб`єктом цього злочину. ОСОБА_13 має постійне місце проживання. Щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не заперечував. Клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав свого захисника та просив клопотання задовольнити, змінити запобіжний захід на домашній арешт. Щодо запобіжних заходів іншим обвинуваченим, покладався на розсуд суду.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , кожен окремо, не заперечували проти подовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_13 та ОСОБА_14

Обвинувачений ОСОБА_14 просив клопотання його захисника задовольнити, змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, щодо запобіжних заходів іншим обвинуваченим покладався на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо, не заперечували продовжити дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, щодо зміни запобіжних заходів іншим обвинуваченим покладалися на розсуд суду.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою строком на два місяці та продовження строку тримання під домашнім арештом обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Крім того, колегія суддів, не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 на особисте зобов`язання, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_13 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, який відносить до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, та який вчинив у період відбування покарання з випробуванням, що дає підстави суду вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

З урахуванням вищевикладеного є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_13 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років.

З урахуванням вищевикладеного є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім домашнього арешту, буде недостатнім для запобігання спробам обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 строком ще на два місяці, підлягає задоволенню оскільки продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України.

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_14 виходячи з такого.

В ході проведення досудового розслідування щодо ОСОБА_14 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, одночасно слідчим суддею визначено заставу в розмірі 600 мінімальних заробітних плат. Заставодавцем останнього внесено заставу у зазначеному розмірі, на даний момент щодо ОСОБА_14 діє запобіжний захід у виді застави.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, який відносить до категорії особливо тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років.

З урахуванням вищевикладеного є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім застави, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_14 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 201, 331, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного щодо ОСОБА_13 на запобіжний захід у виді домашнього арешту відмовити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу у виді застави діючого щодо ОСОБА_14 на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відмовити.

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на два місяці, тобто строком до 14 квітня 2016 року.
Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді домашнього арешту продовжити на два місця, тобто строком до 14 квітня 2016 року.

Строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у виді домашнього арешту продовжити на два місця, тобто строком до 14 квітня 2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у виді застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3