АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/678/16 Справа № 192/5/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засудженого за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік обмеження волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
засудженого за ч.2 ст.296 КК України на 1 рік обмеження волі.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними і засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

12 листопада 2015 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, разом з ОСОБА_8 , перебуваючи біля підсобного приміщення дитячого садочку, за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій умисел, з хуліганських мотивів, без будь-якого приводу, наніс ОСОБА_9 , один удар своєю головою йому в лоб, після чого ОСОБА_8 маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, перебуваючи біля підсобного приміщення дитячого садочку, за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій умисел з хуліганських мотивів, без будь-якого приводу, наніс ОСОБА_9 один удар правою ногою по обличчю. Свої умисними діями, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили потерпілому тілесні ушкодження, у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та саден на обличчі, які за своїм характером відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень, як такі, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні.

В апеляційній скарзі:

-прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених, а також у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, в іншому складі суду. Судом не наведено конкретних доказів на підтвердження того, в чому саме виразилась явна неповага до суспільства та особлива зухвалість, а лише послався на висновок експерта, згідно якого у потерпілого виявлені легкі тілесні ушкодження. Суд, обґрунтовуючи свої висновки, щодо доведеності вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів, вдався до формального викладу доказів, не мотивуючи яке доказове значення мають висновки вищевказаної експертизи, а також як вони узгоджуються з іншими доказами та відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно з ч.2 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції, зокрема, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновок суду про винність обвинувачених у вчиненні хуліганства за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджується зібраними органами досудового розслідування та дослідженими у судовому засіданні доказами, які отримали належну правову оцінку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушенняв апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.

Твердження прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених є необґрунтованим.

Відповідно до ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як вбачається з апеляційної скарги, прокурор лише зазначив у скарзі загальні принципи призначення покарання обвинуваченим, не вказав конкретно чому він вважає призначене судом покарання таким, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особам обвинувачених, не зазначив чому це покаранняза своїм видом або розміром - явно несправедливе через м`якість.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про винних осіб, які раніше не судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо, не працевлаштовані, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції й вважає, що призначене покарання обвинуваченим є правильним, оскільки тяжкість вчиненого і наслідки від злочину були враховані районним судом у сукупності з даними про особи обвинувачених.

Щодо доводів прокурора про істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, зокрема про неузгодженість доказів у судовому рішенні, на які посилався суд, то колегія суддів не може прийняти це до уваги, вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції оцінив кожен доказ по справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення відносно обвинувачених.

Так, істотними порушеннями кримінально процесуального закону вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК України, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження, встановити істину, забезпечити права і законні інтереси учасників кримінального провадження й ухвалите законне та обґрунтоване рішення.

Що стосується кваліфікації злочину, то дії ОСОБА_7 і ОСОБА_8 судом кваліфіковані вірно за ч.2 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Тому, перевіривши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування вироку, про що просить в апеляційній скарзі прокурор.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення.

ВирокСолонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: