Справа № 200/5270/16к
Провадження № 1-кс/200/3218/16
26 березня 2016 року м. Дніпропетровськ
26.03.2016 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про накладення арешту на майно.
У подальшому, викраденим природнім газом, через наявні газовози здійснювалось заправлення вантажних автомобілів ТОВ «Дніпропетровська паперова фабрика», розташована у м. Дніпропетровську на вул. Каспійській, 2, ВАТ «Дніпропетровський хлібокомбінат №2», розташований у м. Дніпропетровську на вул.Ростовській, 141 та ТОВ «Дніпропетровський комп`ютерний центр», розташований у м. Дніпропетровську на вул. Каспійській, 2-б.
Вказані данні підтверджено показами свідків водіїв газовозів ТОВ «Скіфія Трансбуд», матеріалами кримінального провадження.
Постановою прокурора області до складу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні включено прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 .
Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлові споруди ТОВ «Дніпропетровська паперова фабрика» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, 2 належать ТОВ «ГД Пром», ЄДРПОУ № 39498119, яке зареєстровано у м. Дніпропетровську на пр. Газети Правда, 29.
З метою запобігання спробам подальшого переоформлення майна, яке являлось засобом вчинення злочину, відшкодування завданих збитків державним інтересам у ході розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на будівлі вказаних газозаправних станцій.
Відповідно до ч.ч. 3, 6, 7 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Арешт може бути накладений в тому числі на нерухоме майно, яке перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Положенням ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити, представник ТОВ «ГД Пром» в порядку ч.2 ст.172 КПК України за обґрунтованим клопотанням прокурора не викликався.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України у редакції від 11.12.2015 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення, оскільки прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що з метою схоронності майна, яке є предметом кримінального правопорушення, а також попередження можливості реалізації, необхідно накласти заборону на відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 задовольнити частково.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором у кримінальному провадженні.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1