Єдиний унікальний № 500/2576/16-к
Провадження № 1-кп/500/295/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
Іменем України
про звільнення особи від кримінальної відповідальності
та про закриття кримінального провадження
26 липня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000719, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, в сім`ї якого виховується одна малолітня дитина, 2006 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

встановив:
06 березня 2016 року, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, необережно, не маючи наміру на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння відносно ОСОБА_6 , хоча повинен був їх передбачити та мав реальну можливість для цього, діючи із злочинною недбалістю, наніс один удар вилами в область грудної клітини зліва, в результаті чого заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді одного проникаючого колотого поранення грудної клітини зліва в області 5-го міжреберного простору по середньо-ключичній лінії без пошкодження внутрішніх органів, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 125 від 21.03.2016 р. відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, пояснивши, що потерпіла ОСОБА_6 є його тещею. Він отримав розрахунок за роботу та вони з його дружиною, тещею та тестем три дні відпочивали на ці кошти за місцем проживання тещі ОСОБА_6 . В той день вони з тестем ОСОБА_7 посварилися, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 лежали на ліжку, ОСОБА_7 почав ображати його нецензурною лайкою, у зв`язку з чим він вийшов на вулицю, взяв вили, повернувся у кімнату та замахнувся вилами на ОСОБА_7 , щоб налякати останнього, в цей момент його теща ОСОБА_6 , яка лежала скраю на ліжку, піднялася з ліжка та він випадково влучив одним зубом вил у грудну клітину ОСОБА_6 . Після цього його дружина ОСОБА_8 викликала швидку допомогу.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина в повному обсязі також підтверджується такими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її зятем. В той день вони вживали алкогольні напої, після чого пішли лягли спати усі в одну кімнату, її донька ОСОБА_8 лягла раніше на одному ліжку, а вони з чоловіком ОСОБА_7 на іншому. ОСОБА_7 при цьому ліг біля стінки, а вона скраю на ліжку. ОСОБА_7 , коли перебуває у стані сп`яніння часто говорить усякі нісенітниці, в той день він також почав щось казати, що не сподобалось ОСОБА_5 , який вийшов на вулицю та повернувся з вилами. Коли вона побачила в руках ОСОБА_5 вили, то піднялася і в цей момент відчула удар у грудну клітину. В той день вона з ОСОБА_5 не сварилася, підстав для того, щоб останній завдавав їй удару не було. Усе сталося випадково. Претензій до обвинуваченого у неї немає, обвинувачений повністю відшкодував завдану їй матеріальну шкоду.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком, а потерпіла ОСОБА_6 матір`ю. В той день вони усі разом взивали алкогольні напої, після чого вона раніше за всіх пішла у кімнату та лягла спати, коли прокинулася від шуму та побачила, що у її матері є рана, у зв`язку з чим вона викликала швидку допомогу. За яких обставин її матері були завдані тілесні ушкодження їй невідомо, оскільки вона в цей час спала.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що події того дня він добре не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу та він перебував у стані сп`яніння. Пам`ятає, що ліг спати, за яких обставин його дружині ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження йому невідомо, оскільки він не бачив, так як лежав спиною до неї. В той день, можливо, він сварився зі своїм зятем ОСОБА_5 , однак точно не пам`ятає.

Відповідно до даних рапорту інспектора-чергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (далі Ізмаїльський ВП) від 02.03.2016 р., 02.03.2016 р. о 16:40 год. зі станції швидкої допомоги по телефону надійшло повідомлення про те, що надана медична допомога ОСОБА_6 . Діагноз: «Колота рана грудної клітини, відкритий пневмоторакс», госпіталізована в хірургічне відділення МЛ-1 (а.п. 28). Суд вважає, що в цьому рапорті допущена явна описка щодо зазначення дати надходження повідомлення та дати рапорту, оскільки згідно витягу з кримінального провадження, повідомлення надійшло 06.03.2016 р., тоді ж були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п. 27), крім того, згідно штампу на самому рапорті про реєстрацію в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події така реєстрація вчинена 06.03.2016 р.

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського ВП від 06.03.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 просить притягнути до відповідальності її зятя ОСОБА_5 , який 06.03.2016 р. завдав їй тілесне ушкодження у вигляді колотої рани грудної клітини (а.п. 29). Ця заява також підтверджує помилковість дати 02.03.2016 р., зазначеної у вказаному рапорті.

Під час огляду місця події, згідно даним протоколу від 06.03.2016 р., у палаті № 8 Ізмаїльської міської лікарні № 1 ОСОБА_6 добровільно видала блузку (кофту) червоного кольору, на якій наявні плями бурого кольору (а.п. 30 32).

В ході огляду місця події, відповідно до даних протоколу від 06.03.2016 р., а також фото-таблиці, доданій до нього, була оглянута дача АДРЕСА_3 в кімнатах обстановка не порушена, речі у звичайному розташуванні. В кімнаті № 3 розташовані 3 ліжка. На дивані, який в розстеленому положенні, виявлені плями бурого кольору. Зі вказаного дивану вилучене простирадло. У підсобному приміщенні виявлені вили, які також були вилучені (а.п. 33 41).

Згідно даним протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 47 від 06.03.2016 р., ОСОБА_5 06.03.2016 р. о 20:50 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до даних результатів тестування за допомогою алкотестера «Drager alcotest 6810» № ARBE-0013, 06.03.2016 р. о 20:54 год. у ОСОБА_5 виявлено 2,74‰ алкоголю (а.п. 42).

Під час проведення слідчого експерименту згідно даним протоколу від 24.03.2016 р., ОСОБА_5 в приміщенні холу Ізмаїльського відділу поліції показав обставини та механізм завдання ним тілесного ушкодження одного удару вилами в область грудної клітини його тещі ОСОБА_6 , що мало місце 06.03.2016 р. Так, ОСОБА_5 показав, як само теща лежала на ліжку разом з тестем ОСОБА_7 в той момент коли у нього з останнім виник словесний конфлікт, потім показав, як саме він взяв вили і підійшов з ними в руках до ліжка, як хотів завдати ОСОБА_7 удар вилами, але ОСОБА_6 встала з ліжка, сіла на нього і опинилася тулубом до нього. Далі ОСОБА_5 вказав, як само він їй завдав удар вилами (один удар) в область грудної клітини, удар вийшов знизу вгору, тобто він фактично увіткнув вили їй в грудну клітину. Тесть ОСОБА_7 в цей момент лежав з ОСОБА_6 (а.п. 45 51).

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 125 від 21.03.2016 р., ОСОБА_6 було завдане одне проникаюче колоте поранення грудної клітини зліва в області 5-го міжреберного простору по середньо-ключичній лінії без пошкодження внутрішніх органів, яке завдане дією гостро-колючого предмета, яким міг бути один з зубів вил. Напрямок удару вилами справа наліво, спереду назад і знизу вгору. Вказане поранення завдане незадовго до надходження потерпілої в стаціонар і могло утворитися 06.03.2016 р. Дане проникаюче в грудну клітину поранення груді без пошкодження внутрішніх органів відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Постраждала в момент нанесення поранення могла знаходитися передньою поверхнею тіла до пошкоджуючого предмета, при цьому постраждала могла лежати і на спині. Характер і локалізація пошкодження відповідають свідченням потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 в частині механізму утворення вищевказаного поранення грудної клітини (а.п. 43 44).

Згідно даним судово-медичної криміналістичної експертизи № 147 від 04.04.2016 р., у середній третині переду кофти ОСОБА_6 розташоване колоте пошкодження, розмірами 04,х0,3 см., яке утворено колючим предметом з шириною зануреної частини не більше 1,0 см. Не виключається можливість утворення ушкодження на одязі ОСОБА_6 один з крайніх зубців представлених вил, в результаті впливу під кутом до поверхні тіла у напрямку справа наліво, спереду назад і знизу вгору (а.п. 53 58).

Відповідно до даних судово-медичної цитологічної експертизи № 376 від 16.05.2016 р., на кофті потерпілої ОСОБА_6 , вилученій 06.03.2016 р. в палаті № 8 хірургічного відділення МЛ м. Ізмаїл, на простирадлі, вилученому 06.03.2016 р. в будинку АДРЕСА_3 , знайдена кров людини, походження якої не виключене від потерпілої ОСОБА_6 (а.п. 66 69)

Таким чином, аналіз усіх досліджених в суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для висновку про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину за ст. 128 КК України, тобто у необережному тяжкому тілесному ушкодженні.

У судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 з нереабілітуючих підстав на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, при цьому потерпіла ОСОБА_6 зазначала, що вона примирилася з обвинуваченим ОСОБА_5 , останній повністю відшкодував їй завдану шкоду, матеріальних та моральних претензій у неї до ОСОБА_5 немає. Обвинувачений ОСОБА_5 також зазначив, що вони з потерпілою примирилися та надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та на закриття провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 підтримали та висловили думки про необхідність звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 та про закриття кримінального провадження відносно нього з нереабілітуючих підстав на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , заслухавши думки прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали судового провадження, дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 підлягають задоволенню, обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин за ст. 128 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вирішуючи питання про те, чи вперше ОСОБА_5 вчинив злочин невеликої тяжкості, суд приймає до уваги роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 2 п. 3 його постанови № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно з яким такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Тому, приймаючи до уваги те, що хоча ОСОБА_5 і вчинював раніше злочини, за які був засуджений, але на теперішній час в силу ст. 89 КК України судимість за ними погашена повністю, то вказані злочини вже втратили правове значення, у зв`язку з чим у даному кримінальному провадженні він вважається таким, що вчинив злочин вперше.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 повністю відшкодував їй шкоду, задану внаслідок злочину, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 вона не має, вона примирилася з обвинуваченим ОСОБА_5 , у зв`язку з чим просить звільнити його від кримінальної відповідальності, про що також суду було надане її письмове клопотання.

Таким чином, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілою ОСОБА_6 , а також те, що він повністю відшкодував завдані ним збитки, та дав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно нього з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, та кримінальне провадження у відношенні нього відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України необхідно закрити.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням ухвали законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2016 р. арешт на червону кофту з плямами бурого кольору, в якій була одягнена ОСОБА_6 , що вилучена в ході огляду місця події в приміщенні палати № 8 хірургічного відділення комунальної установи «Ізмаїльська міська центральна лікарня» по проспекту Суворова, 68 в м. Ізмаїл Одеської області 06.03.2016 р., що упакована в експертний пакет № 1745760; вили та простирадло з плямами бурого кольору, що упаковані окремо в поліетиленові безномерні пакети з пояснювальним текстом, вилучені в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_3 06.03.2016 р., що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (а.п. 70, 71), та перелічені речі відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України слід повернути власнику, а саме потерпілій ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.03.2016 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 22.05.2016 р. (а.п. 72), строк дії якого на теперішній час сплив. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання судовим рішенням законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. 46 КК України,
ст. ст. 284 286, 288, 370 372 КПК України, суд

постановив:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 128 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

З набранням ухвалою законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2016 р. арешт, та червону кофту з плямами бурого кольору, в якій була одягнена ОСОБА_6 , що вилучена в ході огляду місця події в приміщенні палати № 8 хірургічного відділення комунальної установи «Ізмаїльська міська центральна лікарня» по проспекту Суворова, 68 в м. Ізмаїл Одеської області від 06.03.2016 р., що упакована в експертний пакет № 1745760; вили та простирадло з плямами бурого кольору, що упаковані окремо в поліетиленові безномерні пакети з пояснювальним текстом, вилучені в ході огляду місця події будинку АДРЕСА_3 06.03.2016 р., що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (а.п. 70, 71) повернути власнику, а саме потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1