154/642/16
1-кп/154/95/16
УХВАЛА
іменем України
16 березня 2016 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський кримінальне провадження №0000457 від 01 жовтня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта

середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 10.04.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний під час мобілізації на військову службу до лав ЗСУ.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 77 від 09.04.2014 р. молодшого сержанта ОСОБА_4 було зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2014 № 310 введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини - військова частина польова пошта НОМЕР_2 .

В подальшому, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-XIV (далі Статутів), ст. ст. 1, ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, молодший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника самовільно залишив біля 15 год. 00 хв.09.01.2015 року військову частину польова пошта НОМЕР_3 місце дислокації якої розташоване по АДРЕСА_2 та по 09 год. 00 хв. 04.02.2015 р. усвідомлюючи, що він не звільнений із Збройних Сил України та перебуває на військовій службі, тобто є військовослужбовцем, військової частини польова пошта НОМЕР_3 , до місця розташування зазначеної частини без поважних причин не з`являвся та не приступав до виконання службових обов`язків, а вказаний час проводив на власний розсуд за місцем свого проживання.

Протягом зазначеного періоду самовільного залишення військової частини, командуванню частини чи органи військового управління про своє місцезнаходження не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття його до військової частини не мав, а проводив службовий час на власний розсуд по місцю свого проживання.

Окрім того, у зазначений період часу ОСОБА_4 , діючи умисно, без наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, командуванню частини про причини самовільного залишення військової частини польова пошта НОМЕР_3 та про своє місцезнаходження не повідомляв.

Усвідомивши протиправність своїх дій та передбачену відповідальність, близько 09 год. 00 хв. 04.02.2015 року молодший сержант ОСОБА_4 добровільно прибув до військової частини польова пошта НОМЕР_3 (місце дислокації якої розташоване по АДРЕСА_2 ), припинивши вчиняти зазначене кримінальне правопорушення та продовжив проходити військову службу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що після участі в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції, він самовільно залишив місце проходження військової служби та вибув додому у зв`язку із погіршенням стану здоров`я після перенесного поранення, одержаного під час участі в зоні проведення АТО. Щиро кається у вчиненому та просить звільнити його від кримінальної відповідальності за зміною обстановки.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, тобто вчинив злочин, передбачений ст.407 ч.2 КК України.

Допитавши обвинуваченого, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає що обвинуваченого може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Частинами першою, четвертою статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, щиро кається у вчиненому, проти звільнення його від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки не заперечує, про що клопоче перед судом, після вчинення ним злочину по місцю проживання характеризується виключно позитивно, брав участь у бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції, де отримав мінно-вибухове поранення, є учасником бойових дій, шкоди чи тяжких наслідків внаслідок вчиненого злочину не настало, має постійні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, на даний час не є військовослужбовцем, яким був тимчасово внаслідок проходження військової служби за мобілізацією. В силу цих обставин обстановка навколо обвинуваченого на даний час зазнала суттєвих змін, які унеможливлюють вчинення ним нового злочину, що свідчить про те, що ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою.

Відповідно ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 48 КК України ст. ст. 285, 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000457 від 01 жовтня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, на підставі ст. 48 КК України провадженням закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду ОСОБА_1