АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2124/16 Справа № 191/3607/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання начальника Синельниівської виправної колонії № 94 про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення,-

встановила:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Синельниівської виправної колонії № 94 про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року та застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ухвала судді є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановленою з допущенням істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Скаржник зазначає на тому, що суд першої інстанції незаконно та передвчасно відмовив в задоволенні подання та не дослідив усі наявні заохочення від адміністрації колонії та невмотивовано відмовив в задоволенні подання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задовольнні апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Згідно з Постановою № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

На думку колегії суддів, розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Як встановив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії № 94, призначене судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, суд виходив з того, що перебуваючи у СІЗО міста Кривого Рогу засуджений ОСОБА_7 характеризувався посередньо. До Синельниківської ВК-94 прибув 09.09.2015 року. За час відбування покарання характеризується добре. Перебуваючи в виправній колонії № 49, засуджений ОСОБА_7 мав 6 (шість) заохочень, стягнень не мав. За час відбування покарання в Синельниківській виправній колонії № 94, засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, має 2 (два) заохочення, стягнень не має. Як вбачається з довідки з квітня 2016 року працевлаштований старшим днювальним в механічному цеху та цеху РЩ, дільниця переробки гуми, виготовлення сітки. До роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, виробничі завдання виконує якісно та вчасно, порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає, однак обставини які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_7 у скоєному злочині не розкаявся, своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці виправлення не довів, згідно довідки на засудженого працевлаштований з квітня 2016 року, його поведінка не є сумлінною.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд першої інстанції правильно проаналізува дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам, яким суд надав належну оцінку.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів судової справи, засуджений ОСОБА_7 згідно із характеристикою від 18 липня 2016 року (а.с. 2) за час відбування покарання з 22 лютого 2011 року в СІЗО міста Кривого Рогу засуджений ОСОБА_7 характеризувався посередньо. До Синельниківської ВК-94 прибув 09.09.2015 року. За час відбування покарання характеризується добре. Перебуваючи в виправній колонії № 49, засуджений ОСОБА_7 мав 6 (шість) заохочень, стягнень не мав. За час відбування покарання в Синельниківській виправній колонії № 94, засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, має 2 (два) заохочення, стягнень не має. Як вбачається з довідки з квітня 2016 року працевлаштований старшим днювальним в механічному цеху та цеху РЩ, дільниця переробки гуми, виготовлення сітки. До роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, виробничі завдання виконує якісно та вчасно, порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає.

Враховуючи викладене, наявність того, що не порушення режиму утримання засудженим ОСОБА_7 на час звернення установи з поданням до суду не є достатньою обставиною для застосування до нього вимог ст. 81 КК України, оскільки не враховує характеристику засудженого в цілому під час відбування покарання, а стосується незначного періоду часу, що не дає можливості зробити однозначного висновку про доведення виправлення засудженого.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого щодо він став на шлях виправлення та його особи протягом всього часу відбування покарання є такими, що не в повній мірі відповідають наявним в матеріалах особової справи характеристикам його особи, а тому не заслуговують на увагу.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого по справі відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

_____________ __________ _ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4