233 № 233/1488/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , захисниківОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000409 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,
ОСОБА_10 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України,, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, ОСОБА_10 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2016 відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.03.2016 року включно, відносно обвинуваченого ОСОБА_10 продовжено строк дії покладених обов`язків до 18.03.2016 року включно.
Прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , зазначивши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 та представник потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримали клопотання прокурора ОСОБА_3 .
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначив, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного його дії були кваліфіковані за іншою статтею кримінального закону, санкція якої передбачала більш суворе покарання, ніж санкція ч. 1 ст. 415 КК України, на теперішній час, на його думку, ризиків, передбачених КПК України, взагалі не існує, а тому просив змінити обвинуваченому ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, такий як особисте зобов`язання. Щодо вирішення клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 поклався на розсуд суду.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_8 підтримали думку захисника ОСОБА_7 з приводу вирішення заявленого клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку дії обов`язків, раніше покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , зазначив, що на теперішній час ризиків, передбачених КПК України, на його думку, не існує, тому просив взагалі скасувати раніше обраний відносно нього запобіжний захід тримання під вартою із визначенням розміру застави, яка була сплачена, та обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали думку захисника ОСОБА_8 з приводу вирішення заявленого клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .
При вирішенні питання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також щодо продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 після сплати застави, суд враховує, що, незважаючи на те, що розгляд матеріалів кримінального провадження відповідно до ухвали суду від 03.03.2016 року новим складом суду продовжено, але станом на теперішній час судовий розгляд ще триває, матеріали кримінального провадження в повному обсязі не досліджені, суду не надано будь-яких вагомих доказів того, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та визначення обсягу обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 після сплати застави, за виключенням можливості впливати на свідків, які вже були допитані в судовому засіданні, повністю зникли, тобто вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому приходить до висновку, що підстав для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу та для скасування покладених обов`язків, відповідно, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 після сплати застави, на строк, що не перевищує 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 84, 101, 199, 242, 331, 332 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стебник Тисменицького району Івано-Франківської області, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 415 КК України до 13 травня 2016 року включно.
Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, після внесення застави ухвалами Апеляційного суду Запорізької області від 06.04.2015 року та Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року до 13 травня 2016 року включно, а саме:
-не відлучатися з місця несення військової служби без дозволу прокурора та суду;
-повідомляти прокурора та суд про зміну місця служби та перебування;
-прибувати за викликом до суду;
-утриматись від спілкування з будь-якою особою, яка є свідком по кримінальному провадженню
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя