Справа180/939/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження №0000300, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одружений, із середньою спеціальною освітою, працює в РФ, не інвалід, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15-ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
20 квітня 2016 близько 01:00 години ОСОБА_3 знаходився в приміщенні кафе «Неон», розташованого за адресою: м.Марганець, вул.Лермонтова, 1, де помітив ОСОБА_6 , який слухав музику у навушниках за допомогою належного йому мобільного телефону «Microsoft» Lumia 540, і у нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону «Microsoft» Lumia 540, належного ОСОБА_6 , під приводом подивитись мобільний телефон, ОСОБА_3 взяв вказаний телефон з крісла, розміщеного поряд з потерпілим, від`єднав від телефону навушники, й усвідомлюючи, що ОСОБА_6 спостерігає за його діями, тримаючи в руках мобільний телефон потерпілого, направився до виходу із зали кафе, після чого зник з місця скоєння злочину. Викрадене майно заклав в ломбард. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 2250,00 гривень.

Також, 21 квітня 2016 приблизно о 19:15 годині ОСОБА_3 перебував на території стадіону загальноосвітньої школи № 9 за адресою м.Марганець, Ювілейний квартал, 17, де помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , 2007 року народження, і запитав у останнього котра година. Потерпілий ОСОБА_7 подивився час на мобільному телефоні «Samsung» SM-G318H Galaxy Ace 4 Neo DS4, і в обвинуваченого виник умисел на відкрите викрадення вищевказаного мобільного телефону. Діючи умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення мобільного телефону«Samsung» SM-G318H Galaxy Ace 4 Neo DS4, ОСОБА_3 заперечив малолітньому потерпілому з приводу невірної вказівки на час, чим створив умови для передачі потерпілим майна без застосування насильства, після цього попросив потерпілого передати йому вказаний мобільний телефон. Потерпілий ОСОБА_7 через свій вік, будучи впевненим, що ОСОБА_3 поверне йому мобільний телефон, добровільно передав вищевказаний мобільний телефон безпосередньо в руки ОСОБА_3 та став спостерігати за його діями. Обвинувачений, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 та інший свідок спостерігають за його діями, тримаючи в руках мобільний телефон «Samsung» SM-G318H Galaxy Ace 4 Neo DS4, ігноруючи вимогу потерпілого повернути телефон, усвідомлюючи, що його дії є явними для оточуючих, з корисливих мотивів, діючи умисно та повторно, з викраденим телефоном, належним ОСОБА_8 , направився в напрямку будинків, розташованих на Ювілейному кварталі, і зник з місця скоєння злочину. Своїми злочинними діями обвинувачений спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 1670,00 гривень.

Також, ОСОБА_3 22 квітня 2016 приблизно о 15:45 годині перебував на території подвір`я загальноосвітньої школи № 11 за адресою м.Марганець, вул. Соборна, 14, де помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , 2006 року народження, і у нього виник умисел на здійснення відкритого викрадення будь-якого майна неповнолітнього ОСОБА_9 . На виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 наблизився впритул зі спини до потерпілого та шляхом ривку рукою з карману брюк неповнолітнього ОСОБА_9 силою забрав мобільний телефон «Samsung» GT-E1080i червоно-чорного кольору, належний ОСОБА_10 , який знаходився в тимчасовому користуванні неповнолітнього ОСОБА_9 , після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями матеріальну шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 250,00 гривень.

Також, 25 квітня 2016 року приблизно о 17:30 годин ОСОБА_3 на території лісосмуги, розташованої на південь від вул.Промислової в м.Марганець, маючи при собі пристрій дозованого аерозольного розпилення газу дратівної дії невстановленого походження та складу, помітив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 , 2004 року народження, і у нього виник умисел на відкрите викрадення будь-якого майна неповнолітнього ОСОБА_11 , поєднаного з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. На виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, розпилив газ дратівної дії в напрямку обличчя потерпілого та наніс правою рукою один удар в область лівої скроневої частини обличчя ОСОБА_11 , від чого останній впав на землю. Після цього, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 намагався викрасти мобільний телефон «Lenovo» A369i чорного кольору, належний ОСОБА_12 , який знаходився в тимчасовому користуванні неповнолітнього ОСОБА_11 , вартістю 1235 гривень, однак, не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки неповнолітній ОСОБА_11 вчинив активний фізичний опір, вдаривши ОСОБА_3 кулаком в обличчя та утримуючи після падіння зубами ногу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочинів за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15-ч.2 ст.186 КК України за обставин, зазначених вище, визнав у повному обсязі. Суду надав пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що останній не оспорює фактичних обставин справи, вказаних в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, визнає себе за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15-ч.2 ст.186 КК України винуватим повністю, не наполягає на дослідженні інших доказів, які є у справі, і розуміє неможливість в подальшому оскаржити в апеляційному порядку визнані ним фактичні обставини справи, суд, приймаючи також до уваги думку прокурора, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами не оспорюються, і вважає за можливе дослідити лише ті матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена, а його дії належить кваліфікувати:

- за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж);
- за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно;
- за ч.2 ст.15-ч.2 ст.186 КК України як замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, скоєнні обвинуваченим ОСОБА_3 відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно зі ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітніх.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 та ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується нейтрально, на обліку у лікіря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся та визнав свою вину. Негативні наслідки, завдані злочинними діями обвинуваченого усунені, матеріальну шкоду потерпілим відшкодовано в повному обсязі, викрадене майно частково повернуто. Тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 вимоги ст.75 КК України щодо звільнення його від покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

З метою посилення впливу призначеного покарання, визнано доцільним покласти обов`язки, що обмежують права обвинуваченого, згідно з п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Згідно постанови про прилучення до справи речових доказів від 27 квітня 2016 року телефон «Самсунг», який належить батькові малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 , визнано речовим доказом.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати в справі відсутні.

Обраний ОСОБА_3 ухвалою Марганецького міського суду від 28.04.2016 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуваню.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.3 ст.15-ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

- за ч ч.2 ст.15-ч.2 ст.186 у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання.
Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_3 , - скасувати.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Речовий доказ телефон «Samsung GT-E1080I», переданий на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_13 , залишити останній.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1