Справа № 153/1750/15-к
Провадження №11-кп/772/546/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянув «07» червня 2016 року у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Могилів Подільського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середня, неодруженого, працюючого комірником Комаргородської школи, раніше не судимого

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні відбування покарання період попереднього ув`язнення із 09.03.2015 по 11.03.2015 року включно. Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 15000 (п`ятнадцять тис.) грн. ,а також витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 5500 (п`ять тис. п`ятсот) грн.

Вирішено питання з речовими доказами.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду першої інстанції, 09 березня 2015 року близько 03 год 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи по АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_9 , достовірно знаючи, оскільки є його сусідом, що останній похилого віку та проживає сам, вирішив заволодіти його майном.

ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, через незамкнені вхідні двері проник до вказаного приватного будинку та увімкнувши ліхтарик свого мобільного телефону з метою відшукання грошей та власника будинку. Побачивши в одній із кімнат будинку на ліжку ОСОБА_9 , який спав, ОСОБА_8 , вчиняючи напад з метою заволодіння його майном спочатку схопив лівою рукою за шию ОСОБА_9 та став його здушувати. ОСОБА_9 прокинувшись подумав, що це жартує з ним хто-небудь із знайомих і хотів вивільнитись. Однак ОСОБА_8 почав здушувати його шию обома руками, пояснюючи, що він один із втікачів із колонії і йому потрібні гроші на придбання продуктів харчування. Намагаючись врятувати життя та здоров`я, ОСОБА_9 став чинити йому опір та нігтями пальців рук дряпати обличчя ОСОБА_8 . З метою подолання його опору ОСОБА_8 наніс своєю головою 2-3 удари в обличчя ОСОБА_9 та змінивши позицію на більш зручну для себе, навалившись всім тілом на тіло лежачого потерпілого, продовжував чинити насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, а саме почав здушувати шию ОСОБА_9 обома руками, налягаючи при цьому масою тіла. Після того, як ОСОБА_9 перестав чинити опір та почав задихатися розуміючи, що нападник хоче позбавити його життя, ОСОБА_8 відпустив його шию і запитав чи він хоче жити на що потерпілий відповів ствердно.

ОСОБА_8 вимагав гроші погрожуючи, що у випадку відмови потерпілого видати йому грошові кошти буде і далі вчиняти фізичну розправу над ним. Побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_9 , вставши із ліжка, дістав з кишені штанів, які знаходились поряд на стільці кошти в сумі 1098 грн. передав їх ОСОБА_8 . Отримавши вказані кошти ОСОБА_8 зник з місця події, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_9 майнові збитки на суму 1098 грн. Вся подія тривала близько 20 хв.

ОСОБА_8 при нападі спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді синця обличчя, синців і саден шиї, які згідно висновку експерта № 10 від 10.03.2015, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч.3 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Могилів Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року, а саме просив визнати його винним за ч.3 ст.187 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в три роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ст. 76 КК України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги в якості пом`якшуючої обставини те, що ОСОБА_8 щиро розкаявся, всебічно сприяв розкриттю злочину, працівникам міліції добровільно зізнався про вчинений напад, одразу повернув кошти, якими заволодів. Ним суду було надано численні позитивні характеристики з місця проживання, місця роботи і навчання. Також ОСОБА_8 наполягав на те, що у суді першої інстанції були підстави для застосування до нього при призначенні покарання ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, змінити вирок суду першої інстанції, застосувавши при призначенні покарання ОСОБА_8 за ст. 187 ч. 3 КК України ст. 69 КК України та призначити покарання у виді у виді 5 років позбавлення волі, і на підставі ст. 75,76 КК України звільнити, ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком в три роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ст. 76 КК України, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднаний з проникненням у житло, є правильним і ніким на оскаржується.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі стверджує, що судом першої інстанції не було враховано у якості пом`якшуючої обставини те, що останній всебічно сприяв розкриттю злочину, працівникам міліції добровільно зізнався про вчинений напад, одразу повернув кошти, якими заволодів та щиро покаявся у вчиненому, відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, з вироку суду першої інстанції та з показів обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що останній вину визнав частково, а добровільне зізнання про вчинений напад не є сприянням розкриттю злочину.

Відповідно добровільним відшкодуванням завданого збитку має місце тоді, коли спричинений злочином збиток відшкодовується винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження кошти, якими заволодів ОСОБА_8 не були добровільно повернуті потерпілому ОСОБА_9 , а видані працівникам міліції після його зізнання у вчиненому злочині. Потерпілим ОСОБА_9 було заявлено цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, однак обвинуваченим даний позов до винесення обвинувального вироку сплачений не був.

Позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_8 з місця роботи та місця проживання судом першої інстанції були враховані, однак відповідно до ст. 66 КК України не відносяться до обставин, які пом`якшують покарання, чи істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, а лише є даними які характеризують особу обвинуваченого.

Крім того, судом першої інстанції було враховано, що злочин передбачений ч.3 ст.187 КК України є особливо тяжким, обтяжуючою обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що даний злочин було вчинено відносно особи похилого віку, оскільки потерпілий ОСОБА_9 1942 р.н.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України підставою призначення більш м`якого покарання ніж передбачено законом можливе за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність даних , що певним чином характеризують особу винного.

Підстав які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого ним злочину апеляційним судом не встановлено.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 інших підстав для застосування ч.1 ст. 69 КК України ним не наведено.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо виду та міри обраного покарання для ОСОБА_8 і вважає, його достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що вирок Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2015 року є законним та обґрунтованим і зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405,407,419 КПК України, апеляційний суд , -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Могилів - Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2015 року, щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.3 ст. 187 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: