Яготинський районний суд Київської області
Справ № 1-73/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2010 року Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого Бугіль В.В.,

при секретарі Моргун О.В.,

за участю прокурора Овчаренко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, працює зварювальником в товаристві з обмеженою відповідальністю - сільськогосподарському підприємстві Імені Кравченка в селі Сулимівка Яготинського району, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого згідно ст. 89 КК України в злочинах передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив незаконне позбавлення волі, вчиненого з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань; відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого; незаконне заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом; незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя або здоровя потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому.

Злочини вчинені при таких обставинах.

Так, 27 лютого 2010 року близько 01 години ночі ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 зайти до свого будинку по вулиці Кравченка, 32 в селі Сулимівка Яготинського району Київської області. Знаходячись у будинку, ОСОБА_1 після розлиття спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли через ревнощі до його покійної дружини та нинішньої співмешканки, вчинив сварку із ОСОБА_2 Під час сварки ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 один удар рукою в верхню частину тулуба, після чого метало-пластиковою трубою наніс один удар в нижню повіку правого ока, та два удари скляною пляшкою по голові. Подолавши таким чином опір потерпілого, близько 02 години ночі, ОСОБА_1 мотузками звязав йому руки та ноги, щоб той не зміг втекти.

Під час звязування ОСОБА_2 у ОСОБА_1 виник умисел на його незаконне позбавлення волі, викрадення його майна та незаконне заволодіння автомобілем марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1, на якому ОСОБА_2 приїхав в село Сулимівку Яготинського району .і який належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі, та переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_1 відвів ОСОБА_2 до сараю, розташованому на території його двору, та зачинив у погребі, де потерпілий пробув з 02 години ночі до 07 години ранку 27 лютого 2010 року. Незаконне позбавлення волі ОСОБА_2 супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, що проявилося в утримуванні його протягом пяти годин в холодному, сирому та темному приміщенні погребу.

Крім того, 27 лютого 2010 року близько 02 години ночі ОСОБА_1, в стані алкогольного спяніння, продовжував знаходитись по місцю свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5. Під час звязування мотузками рук та ніг ОСОБА_2, у нього виник умисел на викрадення майна потерпілого. Реалізуючи його, та застосувавши до ОСОБА_2 насильство, що не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, яке полягало у звязуванні його рук та ніг, ОСОБА_1 витягнув з кишені брюк ОСОБА_2 мобільний телефон марки Нокіа 5310, вартістю 1253 гривні 60 копійок, в якому знаходилася сім картка мобільного оператора Київстар, вартістю 10 гривень, та поклав цей телефон до кишені своїх брюк. Таким чином, ОСОБА_1 відкрито, в присутності потерпілого ОСОБА_2, викрав його майно. В подальшому ОСОБА_1 розпорядився викраденим мобільним телефоном на свій розсуд, та 27 лютого 2010 року, близько о 05 годині 30 хвилин, продав його в місті Яготині Київської області ОСОБА_4 за 200 гривень.

Вказаної ночі, близько 02 години 05 хвилин, після того, як ОСОБА_1 відвів ОСОБА_2 до погребу та незаконно позбавив його волі, він повернувся до будинку. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення майна потерпілого, ОСОБА_1 використав на свою користь факт застосування до ОСОБА_2 насильства, яке полягало в позбавленні його волі. За відсутності потерпілого, але в присутності своєї співмешканки ОСОБА_5, яка знаходилася у будинку та усвідомлювала протиправний характер його дій, ОСОБА_1 відкрито викрав куртку ОСОБА_2 вартістю 440 гривень, яку той залишив на ліжку під час перебування у його будинку, в якій знаходилися такі речі потерпілого: сім картка мобільного оператора Київстар, вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходилося 05 гривень; портмоне, вартістю 76 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі 93 гривні; пульт дистанційного керування автомобільною сигналізацією марки Давінчі, вартістю 32 гривні; ключ від замка запалювання автомобіля Део-ланос, вартістю 16 гривень; ключ від дверного замка, вартістю 03 гривні 50 копійок, а всього відкрито викрав майно на загальну суму 1939 гривень 10 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_1 розпорядився частиною викраденого майна на свій розсуд, а саме: гроші витратив на власні потреби, а куртку носив на собі до 28 лютого 2010 року, після чого вона була вилучена працівниками міліції.

Крім того, 27 лютого 2010 року близько 02 години ночі ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння по місцю свого проживання, під час відкритого викрадення майна ОСОБА_6, виявив у кишені його куртки портмоне, в якому зберігалися важливі особисті документи потерпілого, а саме: посвідчення водія серії АІВ 112821, видане 18.07.2008 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області; талон до посвідчення водія серії БКД № 041975, виданий 18.07.2008 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області; тимчасовий реєстраційний талон серії ДАП № 904020 на автомобіль марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_2, виданий 26.07.2008 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області; сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2МММ № 994259, виданий 09.06.2008 року Яготинською центральною районною лікарнею; медична довідка про проходження психіатричних оглядів серії 2ААЗ № 330916, видана 09.06.2008 року Яготинською центральною районною лікарнею;медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом серії 2МДЗ № 658488, видана 09.06.2008 року Яготинською центральною районною лікарнею.

Маючи умисел на незаконне заволодіння цими документами, ОСОБА_1 залишив їх у портмоне, яке потім відкрито викрав разом з іншими речами потерпілого ОСОБА_2

Також, 27 лютого 2010 року близько 02 години 10 хвилин, після вчинення вказаних злочинів, ОСОБА_1, перебував в стані алкогольного спяніння за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1, на якому ОСОБА_2 приїхав в село Сулимівку Яготинського району і який належить ОСОБА_3, він вийшов з будинку на вулицю, де біля його двору знаходився вказаний автомобіль.

За допомогою відібраних у ОСОБА_2 ключів, та застосувавши перед цим до нього насильство, що не є небезпечним для життя або здоровя потерпілого, яке проявилося у звязуванні його рук та ніг та незаконному позбавленні волі, ОСОБА_1 незаконно та повторно заволодів автомобілем марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 44323 гривні 20 копійок, чим завдав потерпілому ОСОБА_3 значної матеріальної шкоди. На вказаному автомобілі ОСОБА_1 спочатку поїхав з села Сулимівка Яготинського району Київської області в місто Яготин Київської області, після чого поїхав в місто Київ. Повернувшись з міста Києва 27 лютого 2010 року, близько 22 години, ОСОБА_1 залишив автомобіль ОСОБА_3 біля автобусної зупинки Шляхова по вулиці Пирятинська в місті Яготин Київської області, де він 28 лютого 2010 року о 10 годині 10 хвилин, був виявлений працівниками Яготинського РВ ГУМВС України в Київській області.

Повторність незаконного заволодіння транспортним засобом у діянні ОСОБА_1 проявилась в тому, що перед цим злочином він вже вчинив відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_2 (грабіж), тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1, вину у вчиненні незаконного позбавлення волі, вчиненого з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань; відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого; незаконному заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом; незаконному заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчиненому повторно, поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя або здоровя потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, визнав частково, визнав в частині викрадення автомобіля, та в судовому засіданні показав, що вечором 26 лютого 2010 року він знаходився по місцю свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із співмешканкою ОСОБА_5 В цей вечір до нього додому автомобілем марки Джилі приїхав ОСОБА_2, так як хотів забрати задаток в розмірі 200 гривень. Оскільки у нього грошей не було, то вони поїхали до ОСОБА_7, в якого зберігався його електрозварювальний апарат, щоб той за нього виплатив гроші. Звідти він з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 повернулися до нього додому, і він запропонував ОСОБА_2 зайти в будинок. У будинку між ним та ОСОБА_8 виникла сварка та завязалася бійка на ґрунті того, що він приревнував його до своєї покійної дружини та нинішньої співмешканки. Під час цього він вдарив декілька разів ОСОБА_2 в тому числі вдарив один раз пляшкою від горілки по голові. Після цього він вирішив звязати руки ОСОБА_2, щоб той не ліз битися. Тому коли ОСОБА_2, сидів у кріслі, він взяв мотузку та звязав йому руки. Потім він вирішив звязати ОСОБА_2, ще й ноги, щоб він не втік, та не привіз своїх друзів. Він наказав ОСОБА_2, встати із крісла, що він і зробив, а потім під диваном в цій же кімнаті взяв іншу мотузку, та звязав нею ноги ОСОБА_2 Потім він вивів ОСОБА_2В з будинку на вулицю та вони зайшли в сарай, де він наказав потерпілому спуститися в потреб.

Після того як він звязав мотузками ОСОБА_2, то запитав у нього про те, де знаходяться ключі від його автомобіля. Вже тоді він планував відігнати його автомобіль в місто Яготин, щоб ОСОБА_2 після того, як він його відпустить, пішов додому пішки. Він запитав у ОСОБА_2 про те, де ключі від його автомобіля, а він відповів що в куртці. Він взяв куртку чорного кольору, яку перед цим зняв ОСОБА_2 і яка лежала на дивані у кімнаті, та в правій боковій кишені виявив ключ від замка запалювання з пультами від авто-сигналізації. В цей момент він побачив у кишені куртки портмоне, та впевнився що там знаходилися особисті документи ОСОБА_2 Після цього він поклав ключі назад в кишеню куртки ОСОБА_2, а куртку вдягнув вже після того, як ОСОБА_2 опинився я в погребі. В той же період часу, коли ОСОБА_2 лежав зв'язаним на дивані він витягнув з кишені його брюк мобільний телефон, відключив його і та поклав цей телефон в кишеню своїх брюк, оскільки не хотів, щоб останній комусь подзвонив. Після того, як ОСОБА_2 опинився в погребі, він наказав ОСОБА_5

І вдягатися та виходити на вулицю, де вони сіли у автомобіль марки Джилі, та під його керуванням поїхали в місто Яготин. По приїзду в м. Яготин у автомобілі закінчувався бензин, тому він приїхав до свого знайомого ОСОБА_9 якому запропонував купити мобільний телефон, який він відібрав у ОСОБА_2 ОСОБА_9 відвів його до невідомого чоловіка, який купив цей телефон за 200 гривень. Після цього він заправив бензин до баку угнаного автомобіля та разом з ОСОБА_5 поїхав в місто Київ, звідки повернувся вечором 27 лютого 2010 року. Він відвіз ОСОБА_5 в с. Сулимівку, а сам повернувся в м. Яготин, де коло автобусної зупинки залишив автомобіль.

Крім часткового визнання вини підсудним, його вина в судовому засіданні доведена слідуючими доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_3, наданих у судовому засіданні, з яких видно, що він має у власності автомобіль марки Джилі,2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Його син ОСОБА_2 має право на керування цим автомобілем на підставі тимчасового реєстраційного талону. Вечором 26 лютого 2010 року його син ОСОБА_2 поїхав з дому автомобілем та не повернувся.

Він намагався звязатися з ним по мобільному телефону, але його телефон був поза зоною досяжності. Приблизно о 15-16 годині 27 лютого 2010 року йому зателефонував син та повідомив, що він знаходиться в травматологічному відділені Яготинської лікарні. Коли він прибув до лікарні, то син розповів, що він вечором 26 лютого 2010 року поїхав в с. Сулимівку Яготинського району до знайомого ОСОБА_1. Під час знаходження у будинку ОСОБА_1, той вдарив сина два рази пляшкою по голові, а потім відібрав його речі (мобільний телефон, куртку та документи), закрив його в погребі, після чого незаконно заволодів автомобілем. Вранці 28 лютого 2010 року він спільно з працівником Яготинського районного відділу міліції виявив свій автомобіль коло автобусної зупинки Шляхова, по вулиці Пирятинській в місті Яготин.

Показами потерпілого ОСОБА_2, наданих у судовому засіданні, з яких видно, що 26 лютого 2010 року близько 21 години, на прохання ОСОБА_1 Він приїхав до нього додому в село Сулимівка Яготинського району автомобілем батька марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1. Він хотів забрати у нього задаток, який перед цим давав за його автомобіль. Оскільки у ОСОБА_1Є, грошей не було, то він запропонував зїздити до свого знайомого, щоб продати йому зварювальний апарат. Близько на початку першої години ночі 27 лютого 2010 року він з ОСОБА_1Є та його співмешканкою ОСОБА_5 приїхали до двору обвинуваченого, і той запропонував зайти до його будинку, щоб поговорити. Втрьох вони зайшли у будинок, де ОСОБА_1 після вживання спиртних напоїв почав ревнувати його до своєї покійної дружини. Під час даної розмови ОСОБА_1 почав його бити палкою по тулубу, після чого вони зчепилися та впали на підлогу. Після цього ОСОБА_1 взяв зі столу пусту пляшку від горілки та наніс йому удар по голові. Він хотів його звязати мотузкою, але оскільки він чинив опір, то ОСОБА_1 другий раз наніс йому удар тією ж пляшкою по голові, від чого пляшка розбилася. Після цього ОСОБА_1 самостійно звязав йому руки мотузкою та сказав, що він посидить в погребі до ранку. Ключі від автомобіля та мобільний телефон з його кишень витягла ОСОБА_5, яка була присутня під час цих подій. Також остання перевіряла чи відкритий автомобіль. Після цього, ОСОБА_1 звязав йому ноги мотузкою, та відніс у погреб у своєму сараї, де він просидів до ранку. Коли він вранці зміг вийти з погребу, то побачив, що автомобіля Джилі, яким він приїхав, коло двору ОСОБА_1 не було.

Показами свідка ОСОБА_5, наданих у судовому засіданні, з яких видно, що вечором 26 лютого 2010 року вона знаходилася в будинку свого співмешканця ОСОБА_1 по вулиці Кравченка, 32 в селі Сулимівка Яготинського району. В цей час до двору своїм автомобілем приїхав ОСОБА_6, який зайшов до будинку та розмовляв з ОСОБА_1 про повернення грошей. Потім вони втрьох поїхали до ОСОБА_7, після чого повернулися до будинку ОСОБА_1 Чоловіки зайшли у кімнату та сіли за столом, а вона принесла з кухні пляшку з горілкою та стаканчик. ОСОБА_1 почав пити горілку. В той час вона пішла в дальню кімнату, та думала лягти відпочивати, і сидячи на ліжку дрімала. Вже після опівночі 27 лютого 2010 року вона почула, що хтось вийшов з будинку, тому встала із ліжка та зайшла в кімнату, де сиділи вказані чоловіки. ОСОБА_6 сидів у кріслі, а ОСОБА_1 в кімнаті не було. ОСОБА_6 почав до неї чіплятися. Після цього до кімнати зайшов ОСОБА_1 і ОСОБА_6 почав знову до неї чіплятися. Побачивши це ОСОБА_1Є відштовхнув її рукою в одну сторону, а ОСОБА_6 відштовхнув в напрямку крісла, і він сів в це крісло. Між чоловіками завязалася боротьба біля крісла, і під час бійки ОСОБА_1 взяв в руки пусту пляшку від горілки та вдарив нею ОСОБА_6 по голові. Вона злякалася, та відразу вибігла з кімнати в коридор. Звідти вона чула, як ОСОБА_1 кликав її в кімнату, і питав про те, де знаходиться мотузка. Вона відповіла що не знає, де мотузка. Через деякий час вона зайшла в кімнату та принесла ОСОБА_6 рушник, щоб витерти кров на голові. В той час ОСОБА_2 сидів в кріслі і в нього були звязані руки мотузкою. ОСОБА_1 запитував тоді у ОСОБА_2 про його автомобіль, та про те, де знаходяться ключі від автомобіля. Тоді ж ОСОБА_1 сказав ОСОБА_6, що відведе його в погреб, щоб він там посидів. Після цього ОСОБА_1 відвів ОСОБА_2 до сараю, де знаходиться погреб, і сам повернувся в будинок, а потім сказав їй, щоб вона вдягалася та їхала з ним. Вона говорила ОСОБА_1, щоб він не закривав ОСОБА_2 в погребі і що вона залишиться з ним у будинку, але ОСОБА_1 настояв на своєму. Вони вдвох вийшли з будинку, де коло двору стояв автомобіль ОСОБА_6, та ОСОБА_1 сів на місце водія, а вона сіла збоку, та вони поїхали в місто Яготин. В подальшому з міста Яготина вони поїхали до м. Києва де пробули недовго. З якою метою вона не знає. Далі підсудний привіз її додому.

Показами свідка ОСОБА_4, наданих у судовому засіданні, який показав, що 27 лютого 2010 року, близько 05 години 30 хвилин, він знаходився по місцю свого проживання в місті Яготин та спав. В цей час йому зателефонував батько ОСОБА_10, та повідомив, що до нього на роботу прийшов ОСОБА_9 з невідомим чоловіком, який продає мобільний телефон за 200 гривень. Він погодився подивитися цей телефон та вийшов зі своєї квартири в підїзд. До нього пішов ОСОБА_9 разом з невідомим чоловіком, який повідомив, що продає телефон, так як йому необхідні гроші для того, щоб заправити автомобіль бензином. Невідомий чоловік дав йому мобільний телефон марки Нокіа 5310, і він його оглянув та погодився придбати. Він віддав невідомому чоловіку 200 гривень і окрім цього той чоловік попросив витягнути з телефону сім картку, що він і зробив. 28 лютого 2010 року до нього додому прибули працівники міліції та вилучили вказаний мобільний телефон, пояснивши, що він викрадений.

Показами свідка ОСОБА_9, наданих у судовому засіданні, який показав, що в ніч з 26 на 27 лютого 2010 року він перебував на добовій зміні на території Яготинської електропідстанції. 27 лютого 2010 року, близько 6 години, до нього на роботу прийшов його дальній родич ОСОБА_1, який почав скаржитися на скрутне матеріальне становище. При цьому ОСОБА_1 запропонував купити у нього мобільний телефон. На цю пропозицію він відмовився, але порадив ОСОБА_1 сходити до сусідньої організації, де в нічну зміну також працювали люди, і можливо хтось з них захоче придбати телефон. ОСОБА_1 попросив сходити разом з ним і вони пішли до організації Део, де зустріли ОСОБА_10, якому ОСОБА_1 запропонував купити мобільний телефон. ОСОБА_10 зателефонував своєму сину і той погодився подивися на цей телефон. Після цього він із ОСОБА_1 пішли до жилого будинку, що розташований поруч, де той продав ОСОБА_4 мобільний телефон.

Показами свідка ОСОБА_7, зачитаних у судовому засіданні, згідно яких видно, що він 26 лютого 2010 року, близько 24 години, до нього додому прийшов ОСОБА_1 та запропонував купити електрозварювальний апарат. Близько через півгодини після цього до будинку зайшов наглядно знайомий молодий чоловік, і по його розмові з ОСОБА_1 він зрозумів, що ОСОБА_1 повинен віддати молодому чоловіку гроші. Після даної розмови той чоловік вийшов з будинку, а згодом пішов ОСОБА_1 Тоді ж він побачив, що ці люди приїздили на легковому автомобілі. 27 лютого 2010 року близько 07 години 45 хвилин, він своїм автомобілем приїхав додому до ОСОБА_1, щоб забрати його на роботу, та виявив, що вхідні двері у будинок були відчиненими, але у будинку нікого не було. Через три дні після цього при розмові з ОСОБА_1 той повідомив, що посварився із чоловіком, з яким він приїздив до нього додому, та зачинив його у своєму погребі, а потім заволодів його автомобілем та поїхав кататися в місто Яготин.

Показами свідка ОСОБА_11, зачитаних у судовому засіданні згідно яких видно, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 по сусідству з ОСОБА_1 Р Є. 27 лютого 2010 року на початку 8-ї години ранку, до його двору прийшов молодий чоловік, який був одягнутий у брюки та жіночу куртку. На голові та щоці того чоловіка була запекла кров. Цей чоловік розповів, що він перебував у будинку ОСОБА_1, який після розлиття спиртних напоїв почав його ревнувати до своєї покійної дружини, після чого вдарив його скляною пляшкою по голові, звязав та зачинив у погребі. Окрім того цей чоловік повідомив, що ОСОБА_1 викрав його куртку, документи, мобільний телефон та заволодів його автомобілем. Після даної розповіді він надав тому чоловіку свій мобільний телефон, з якого той повідомив про злочин в міліцію.

Показами свідка ОСОБА_12, зачитаних у судовому засіданні, згідно яких видно, що 27 лютого 2010 року близько 07 години 30 хвилин, до нього додому прийшов ОСОБА_13, на якому була одягнута жіноча куртка. На його обличчі та голові була запекла кров і розсічена шкіра на голові. Потерпілий розповів, що минулим вечором він приїздив додому до ОСОБА_1, який вдарив його два рази пляшкою по голові, а потім звязав руки та ноги і зачинив у погребі. Окрім цього ОСОБА_6 розповів, що ОСОБА_1 викрав його мобільний телефон та відібрав ключі від автомобіля марки Джилі, яким незаконно заволодів.

Показами свідка ОСОБА_10, наданих у судовому засіданні, їкий показав, що 27 лютого 2010 року близько 5-6 години ранку, він знаходився на роботі на території Яготинської філії дорожньо-експлуатаційного обєднання. В цей період час до нього підійшов сусід ОСОБА_9 з невідомим чоловіком, якого представив своїм товаришем. Ці люди запропонували купити мобільний телефон, після чого невідомий чоловік дав йому телефон марки Нокіа, який був виключеним. Той чоловік сказав, що хоче за телефон 200 гривень, так як йому необхідні гроші для купівлі бензину. Після цього він зателефонував своєму сину, та розповів, що до нього на роботу прийшли люди, які продають мобільний тефлон, і якщо він хоче його придбати, то ці люди можуть прийти до нього додому та покажуть телефон. Після цього ОСОБА_9 з невідомим чоловіком пішли. Після закінчення робочої зміни він прийшов додому, та дізнався від сина, що той придбав вказаний телефон.

Окрім цього вина підсудного доводиться іншими матеріалами справи, а саме:

-протоколом огляду місця події від 28.02.2010 р. в тій частині, що біля автобусної зупинки Шляхова по вулиці Пирятинська в місті Яготині Київської області виявлено автомобіль марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 17-21);

-протоколом огляду місця події від 28.02.2010 р. в тій частині, що по місцю проживання ОСОБА_4 в кв. № 18 по вул. Київській в м. Яготин Київської області виявлено та вилучено мобільний телефон марки Нокіа 5310, викрадений у ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 35);

-протоколом огляду місця події від 28.02.2010 р. в тій частині, що місцем вчинення злочину є територія домоволодіння ОСОБА_1 по вул. Кравченка, 32 А в м. Яготин Київської області, (т. 1 а.с. 37-41);

-висновком з експертної оцінки від 05.03.2010 р. в тій частині, що вартість автомобіля марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1, з врахуванням відсотку зносу, становить 44323 гривні 20 копійок (т. 1 а.с. 84);

-висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 11 від 13.03.2010 р. в тій частині, що серед слідів пальців рук, вилучених при огляді автомобіля марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1, є сліди пальців рук, залишені ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 157-165);

-протоколом очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 24.03.2010 р. під час якої потерпілий підтвердив покази, дані ним під час попереднього допиту (т. 1 а.с. 125-129);

-речовими доказами: автомобілем марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_1; речами вилученими у автомобілі - пачка сигарет Прилуки, пластикова пляшка ємкістю 1,5 літра; пуста скляна пляшка, стакан одноразового використання, сім картка мобільного оператора Київстар; портмоне із шкіри чорного кольору, в якому знаходилися особливі важливі документи потерпілого ОСОБА_2; речами, вилученими під час огляду будинку обвинуваченого ОСОБА_14; дві куртки потерпілого, пульт дистанційного керування автомобільною сигналізацією, з ключами; рушник світло-зеленого кольору з пятками засохлої рідини бурого кольору; фрагмент пошкодженої скляної пляшки (без горловини), горловина від скляної пляшки, пуста скляну пляшку ємкістю 0,5 л з-під пива; мобільним телефоном Нокіа 5310 вилученим у ОСОБА_4; сім картка мобільного оператора Київстар, вилученою у потерпілого; двома куртками, які обвинувачений надав потерпілому під час поміщення його до погребу (т. 1 а.с. 151, 196-198, 247);

-висновком судово-товарознавчої експертизи від 24.03.2010 р., під час якої встановлено вартість майна, викраденого у потерпілого ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 206-207);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події з обвинуваченим ОСОБА_1 від 02.04.2010 р., під час чого він показав, при яких обставинах вчинив злочини, (а.с. 219-224);

-протоколом відтворення обстановки та обставин події із свідком ОСОБА_5 від 02.04.2010 р., під час чого вона показала, при яких обставинах ОСОБА_1 вчинив злочини, (а.с. 232-236);

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, вчинив незаконне позбавлення волі, вчиненого з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань; відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого; незаконне зазолодінні будь-яким способом важливим особистим документом; незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя або здоровя потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому, його винність доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

Щодо показів потерпілого ОСОБА_2 про те, що свідок ОСОБА_5 приймала участь у незаконному позбавленні його волі та допомагала підсудному відбирати його речі, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, були спростовані свідченнями самого підсудного в тій частині, що він вказав, що саме він звязував потерпілого та виймав речі з його кишень, та показами свідка ОСОБА_5, яка в судовому засіданні зазначила, що знаходилася в іншій кімнаті коли потерпілого звязували., а при усіх інших діях підсудного вона була тільки присутню, що підтверджується також і постановою про відмову в порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 28-31). Тому в тій частині суд критично ставиться до показів потерпілого ОСОБА_2 і до уваги їй не бере.

Дії підсудного ОСОБА_1, щодо незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_2, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та зчиненому з корисливих мотивів, що доводиться утримуванням потерпілого протягом п'яти годин в холодному, сирому та темному приміщенні погребу зі звязаними руками та викраденням речей потерпілого,, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчиненого з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

Дії підсудного ОСОБА_1 повязані з відкритим викраденням речей потерпілого, поєднані з насильством, щодо потерпілого ОСОБА_6, та яке не було небезпечним для останнього, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Дії підсудного ОСОБА_1 повязані з незаконним заволодінням транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_3, який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_3 та яким керував потерпілий ОСОБА_2, вартістю на момент 05.03.2010 року згідно експертної оцінки 44323 гривні 20 копійок поєднане з насильством, щодо потерпілого ОСОБА_6, яке проявилося у звязуванні його рук та ніг та незаконному позбавленні волі, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя або здоровя потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди потерпілому. Ознака повторності в діях ОСОБА_1 виявилася в тому, що останній перед цим злочином вчинив відкрите викрадення майна потерпілого (грабіж), тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Дії підсудного ОСОБА_1 повязані з викраденням портмоне потерпілого ОСОБА_2 в якому знаходилися його особисті, важливі Для нього документи, а саме: посвідчення водія серії АІВ 112821, видане 18.07.2008 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області; талон до посвідчення водія серії БКД № 041975, виданий 18.07.2008 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області; тимчасовий реєстраційний талон серії ДАП № 904020 на автомобіль марки Джилі, реєстраційний номер Аі 8417 ВО, виданий 26.07.2008 року Баришівським РЕВ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області; сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2МММ № 994259, виданий 09.06.2008 року Яготинською центральною районною лікарнею; медична довідка про проходження психіатричних оглядів серії 2ААЗ № 330916, видана 09.06.2008 року Яготинською центральною районною лікарнею;медична довідка щодо придатності до керування транспортним засобом серії 2МДЗ № 658488, видана 09.06.2008 року Яготинською центральною районною лікарнею, суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодінні будь-яким способом важливим особистим документом.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_1, суд визнає - вчинення злочину у старі алкогольного спяніння та вчинення злочину за ч.2 ст. 289 КК України повторно.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного, що він позитивно характеризується за місцем проживання, що підсудний частково визнав свою вину, однак, вчинив декілька злочинів в стані алкогольного спяніння два з яки? є тяжкими злочинами. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив декілька злочинів, відповідно вимог статей 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 необхідно призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також, суд вважає, за можливе не застосовувати додаткове покарання яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді конфіскації майна, оскільки майно потерпілим повернуто та вони не заявляють про вимоги матеріального характеру до підсудного.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі необхідно стягнути з підсудного на користь експертних установ.

Також необхідно стягнути з підсудного витрати повязані з лікуванням потерпілого ОСОБА_2 у Яготинській ЦРЛ, що підтверджуються довідкою (а.с. 33 т. 2) і складають 1478 грн., 76 копійок.

Речові докази по справі - автомобіль марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_2 - переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3; дві сім картки мобільного оператора Київстар, портмоне із шкіри чорного кольору, документи потерпілого ОСОБА_2, пульт дистанційного керування автомобільною сигналізацією з ключами; мобільний телефон Нокіа 5310 - передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2 необхідно дозволити потерпілим використовувати на власний розсуд. Пачка сигарет Прилуки, пластикова пляшка ємністю 1,5 літра, пуста скляна пляшка ємністю 0,5 л з-під пива, що зберігаються у кімнаті речових доказів Яготинського РВ знищити за втратою потреби. Дві куртки, що зберігаються у кімнаті речових доказів Яготинського РВ необхідно повернути власникам та дозволити використовувати на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у огляді позбавлення волі строком на - 4 (чотири) роки.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді позбавлення волі строком на - 6 (шість) років без конфіскації майна.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді обмеження волі строком - 2 (два) роки.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити остаточне покарання ОСОБА_1, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на - 6 (шість) років без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, змінити з підписки про невиїзд на тримання під застою, взявши останнього під варту у залі суду. До вступу вироку в законну силу тримати під вартою в Чернігівському СІЗО Державного департаменту з питань виконання покарань. Строк тримання рахувати з моменту оголошення вироку суду.

Судові витрати по справі у сумі 973 (девятсот сімдесят три) гривні 54 копійки стягнути з ОСОБА_1 на користь експертних установ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Яготинської центральної районної лікарні 1478 (одну тисячу чотириста сімдесят вісім) гривень 76 копійок.

Речові докази по справі - автомобіль марки Джилі, реєстраційний номер НОМЕР_2 - переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3; дві сім картки мобільного оператора Київстар, портмоне із шкіри чорного кольору, документи потерпілого ОСОБА_2, пульт дистанційного керування автомобільною сигналізацією з ключами; мобільний телефон «Нокіа 5310» - передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2 необхідно дозволити потерпілим використовувати на власний розсуд. Пачка сигарет «Прилуки», пластикова пляшка ємністю 1,5 літра, пуста скляна пляшка ємністю 0,5 л з-під пива, що зберігаються у кімнаті речових доказів Яготинського РВ знищити за втратою потреби. Дві куртки, що зберігаються у кімнаті речових доказів Яготинського РВ необхідно повернути власникам та дозволити використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскарженим до судової палати по кримінальних справах апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Яготинського районного днів з часу проголошення.

Суддя Бугіль В.В.