Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 523/750/15-к
Провадження № 1кс/523/55/15
У Х В А Л А
про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

21.01.2015 року м. Одеса
Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 , слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Котловина Ренійського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, з його слів не офіційно працевлаштованого, учня 3 курсу Державного навчального закладу Одеського центру професійно-технічної освіти, засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 5 лютого 2013 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживавшого до фактичного затримання о 23 годині 50 хвилин 20 січня 2015 року за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в:
21 січня 2015 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , якого підозрюють у повторному незаконному заволодінні належного ОСОБА_7 автомобіля марки «Opel Kadett», р.н. НОМЕР_1 , вартістю 60000 грн., що було вчинено шляхом пошкодження ножем замку передньої водійської двері, проникнення до салону, пошкодження замку запалення та приведення двигуна транспортного засобу у робочий стан проверненням контактної групи, близько 1 години 30 хвилин 19 січня 2015 року біля будинку АДРЕСА_3 .

Як вбачається із матеріалів провадження за даним фактом 19 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості за №00040263, із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.289 КК України, а 21 січня цього ж року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор та слідчий послались на тяжкість вчиненого діяння, відсутність у ОСОБА_6 місця постійного проживання в м. Одесі, його офіційну не працевлаштованість, факт попереднього засудження та одночасного притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, що обумовлює, на думку сторони обвинувачення існування ризиків можливого ухилення ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, продовження злочинної діяльності та незаконного впливу на свідків.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, аналогічні пояснення слідчого та заперечення підозрюваного і його захисника, кожен з яких просив відмовити в задоволенні клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з досліджених матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозра у вчиненні цього діяння обґрунтовується, зокрема, обвинувальними показаннями в судовому засіданні самого підозрюваного про аналогічні обставини викрадення транспортного засобу та його фактичне затримання о 23 годині 50 хвилин 20 січня 2015 року співробітниками міліції із наступною доставкою до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, де останній перебував безвідлучно до часу прибуття в дане судове засідання.

В судовому засіданні слідчим суддею було встановлено наступні факти порушення права підозрюваного на захист:

1. Згідно ст.209 цього ж Кодексу особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

В момент затримання розпочинають спливати строки, визначені у КПК України та настають юридичні наслідки, пов`язані з затриманням, в тому числі затримана особа набуває статусу підозрюваного з правами, передбаченими ст.42 КПК України (рішення ЄСПЛ у справах Смолика проти України, №11778/05 від 19 січня 2012 року, Савіна проти України, №34725/08 від 16 лютого 2012 року).

Як вбачається з показань підозрюваного в суді та змісту долученого до клопотання слідчого письмового рапорту співробітника патрульної служби ОСОБА_8 особу ОСОБА_6 було затримано із застосуванням наручників та доставлено для розбору до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області саме з 23 години 50 хвилин 20 січня 2015 року.

Протокол же про затримання підозрюваного слідчим взагалі складено не було, процесуальні права ОСОБА_6 своєчасно роз`яснені не були, право на користування допомогою захисника з моменту фактичного затримання не забезпечено.

2. Більш того, під час допиту слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 в якості підозрюваного ОСОБА_6 в період з 15 години до 15 години 45 хвилин 21 січня 2015 року останній під час допиту прямо зазначив, що виявляє потребу в участі захисника. Проте, допит було проведено у відсутність адвоката.

3. Всупереч вимог п.2 ст.184 КПК України копію клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зі всіма матеріалами, якими воно обґрунтовується, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, сторона захисту не отримала. Крім того, захисник прибув для надання правової допомоги затриманому ОСОБА_6 фактично о 15 годині 40 хвилин 21 січня 2015 року.
Слідчий суддя також констатує, що надані прокурором матеріали кримінального провадження не містять письмового доручення керівника органу досудового розслідування про наділення слідчого ОСОБА_4 повноваженнями проводити досудове розслідування, а також доказів щодо наявності повноважень у слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 проводити огляд місця події в цьому кримінальному провадженні (якими могли бути постанова керівника органу досудового розслідування про створення групи слідчих або докази про включення цього слідчого до складу слідчо-оперативної групи саме в ніч з 20 на 21 січня 2015 року).

Оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ці доводи, в сукупності з викладеними вище фактами встановлених в судовому засіданні порушень, не є переконливими.

Так, з показань підозрюваного вбачається, що він повністю визнає себе винним у вчиненому діянні, за усною домовленістю із власником житла винаймає кімнату в приватному домоволодінні, розташованому в. м. Одесі, неофіційно працює продавцем в продуктовому магазині, є учнем денної форми середньо-спеціального навчального закладу, проходить виробничу практику в ПАТ «Одесагаз», що підтверджується наданими стороною захисту довідками, характеристикою та копією угоди, а навчання підозрюваного фактично завершується через місяць.

Доводи ж прокурора про можливі ризики впливу ОСОБА_6 на свідків чи ухилення від слідства є взагалі голослівними.

Оцінюючи ж довід прокурора та слідчого про наявність у підозрюваного непогашеної судимості слідчий суддя вважає, що ця обставина має бути обов`язково врахована при визначенні виду та міри можливо призначеного судом остаточного покарання в разі винесення обвинувального вироку.

З врахуванням сукупності викладених висновків, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потреби у проведенні слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин провадження, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто в задоволенні клопотання слідчого про ув`язнення ОСОБА_6 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживавшого до фактичного затримання о 23 годині 50 хвилин 20 січня 2015 року за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 23 години 50 хвилин 20 березня 2015 року.
Протягом строку застосування домашнього арешту заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого фактичного проживання в період з 22 години до 7 години ранку наступної доби.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні, а також прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду для участі в проведенні процесуальних дій.

Виконання ухвали доручити начальнику Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1