У Х В А Л А
(про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою)
Справа № 348/1525/16-к
Провадження № 1-кс/348/244/16
01 вересня 2016 року м. Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , ст.слідчого Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ст.слідчого ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця та жителя АДРЕСА_1 , українця, непрацюючого, судимого 28.01.2016 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ст.ст.185 ч.1, 289 ч.2 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі, та напідставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185,ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання надійшло до суду 30.08.2016 року.
Ст.слідчий Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням, яке доповнено в порядку ст. 185 КПК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , будучи судимим 28.01.2016 року згідно вироку Надвірнянського районного суду за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 289, ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, в період не знятої та не погашеної судимості на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, повторно вчинив умисні корисливі злочини при наступних обставинах:
Так, 04 грудня 2015 року ОСОБА_4 , в змові із ОСОБА_7 на крадіжку чужого майна, приблизно о 23.00 год., діючи умисно та повторно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, підійшли до території господарства ОСОБА_8 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , де перелізли через паркан території господарства, і шляхом пошкодження навісного замка, проникли в приміщення будинку, звідки таємно викрали електродрель марки «Фіолент», вартістю 900 грн., електрофрезер марки «Фіолент», вартістю 800 грн., елекролобзик марки «Henkel», вартістю 900 грн., електрошуруповерт марки «Фіолент», вартістю 600 грн., фен марки «Bosh», вартістю 600 грн., чим заподіяли ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3 800 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з ОСОБА_7 з місця вчинення злочину скрилися та у подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Окрім того, 05 грудня 2015 року ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, в змові із ОСОБА_7 на вчинення крадіжки чужого майна, приблизно о 01.00 год., діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, підійшли до території господарства ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_2 , де перелізли через паркан і шляхом пошкодження вхідних дверей проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали бензопилу марки «Shtihl 180» вартістю 3500 грн., електрофрезер марки «Stayer» вартістю 1150 грн., болгарку марки «ДВТ» вартістю 650 грн., болгарку марки «Rebir» вартістю 850 грн., болгарку марки «Фіолент» вартістю 700 грн., чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6850 грн. Після вчинення крадіжки з місця вчинення злочину скрилися та у подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Окрім того зазначено, що 10 лютого 2016 року ОСОБА_4 , вступивши в змову із ОСОБА_7 на вчинення крадіжки чужого майна, приблизно о 23,50 год., діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, пройшли на територію господарства ОСОБА_12 , що по АДРЕСА_3 , де з-під стіни житлового будинку таємно викрали 13-ти реберну чавунну батарею, вартістю 629 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на вказану суму. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 з місця вчинення злочину скрилися, та викраденим майно розпорядилися на власний розсуд, а саме збули викрадену батарею на пункті прийому металобрухту.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
ОСОБА_4 по сукупності підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.3, 185 ч.2 КК України.
22 серпня 2016 року ОСОБА_4 оголошено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, а 30.08.2016 року оголошено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до вчиненого повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: а саме протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколами допиту підозрюваного ОСОБА_7 та іншими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покарання за які передбачено виключно у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
У зв`язку з наведеним, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчинені кримінальних правопорушень, ст.слідчий вважає, що при визначенні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід врахувати ризики, передбачені ст.177 п.5 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 після засудження на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив, в період іспитового строку продовжив вчиняти повторні умисні корисливі злочини, і таким чином становить небезпеку для суспільства. Крім того, в порушення ст.177 п.2 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 не видав всіх викрадених речей, які він спільно з ОСОБА_7 викрав, що свідчить про те, що підозрюваний знищив, сховав або спотворив речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також існує ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування йому більш м`якого запобіжного заходу, а тому просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор, а також ст.слідчий підтримали дане клопотання та просили його задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечуючи свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, також заперечив і щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ствердив, жодної крадіжки він не вчиняв, що ОСОБА_7 оговорює його по причині помсти за те, що він повідомив слідчого про вчинення ОСОБА_7 крадіжки батареї. Оскільки він не винен в жодному кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, то не має на меті ухилятися від слідства чи суду, тим більше впливати на потерпілих і свідків, і не вбачає підстав для обрання йому жодного запобіжного заходу. Просить в задоволенні клопотання відмовити.
Його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що прокурор та слідчий не довели існування достатніх вагомих ризиків, передбачених КПК України, наявність яких необхідна для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тим більше матеріалами кримінального провадження не підтверджується причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки ніхто із допитаних слідством осіб, окрім підозрюваного ОСОБА_7 , не вказують на те, що його підзахисний вчиняв будь-які крадіжки чужого майна. Також просить в задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими ст.слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У процесі розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і подане ст.слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
ОСОБА_4 органом досудового розслідування 22.08.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, а 30.08.2016 року оголошено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Беручи до уваги тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень під час іспитового строку, які долучені до матеріалів клопотання, і які досліджені в судовому засіданні, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, за яке передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, та враховуючи, що він не має міцних соціальних зв`язків, офіційного постійного місця роботи та джерел доходів, може в будь-який момент змінити своє місце проживання, що часто проживає не за домашньою адресою, раніше притягувався до відповідальності за вчинення аналогічного корисливого злочину, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід може не забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.
При цьому слідчим суддею також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Нормами ч.5 ст. 185 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати. Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено з 1 січня 2016 року мінімальну заробітну плату у розмірі 1378 грн.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 205, 395, 492 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого СВ Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Надвірнянської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України - задоволити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його в СІЗО м.Івано-Франківська.
Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 30 жовтня 2016 року до 10.00 год. та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 27560,00 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

Застава може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий на р/р 2265 ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код 26289647, банк одержувача ДКСУ м.Київ, МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ці зобов`язання застосовуються до ОСОБА_4 на строк з дати винесення цієї ухвали і до прийняття судом рішення по кримінальному провадженні за № 0000675 і набрання вироком або ухвалою законної сили.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі Івано-Франківського СІЗО.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Івано-Франківського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1