Справа № 755/1138/15-к
В И Р О К
іменем України
"04" березня 2016 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0014202 від 18 жовтня 2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, працюючого ФОП - « ОСОБА_5 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 26.12.2006 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.ст.186ч.2, 190ч.1 КК України, із застосуванням ст.70ч.1, 3 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та до покарання у виді штрафу у розмірі 510 гривень, які постановлено виконувати самостійно;
- 22.07.2008 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.ст.289ч.2, 15,289ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України на 5 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, звільненого з місць позбавлення волі 12.04.2013 року умовно-достроково на 7 місяців,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 17 жовтня 2014 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, з метою повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись по бульвару Перова, 18 у м.Києві, підійшов до автомобіля «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 та, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет у вигляді металевих ножиць, пошкодив замок водійських дверцят вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 сів за кермо вищезазначеного автомобіля «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 та витягнув із серцевини запалення автомобіля дроти електроживлення, за допомогою яких шляхом підбору і з`єднання запустив двигун, після чого рушив з місця, незаконно заволодівши таким чином повторно транспортним засобом, а саме: автомобілем «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 , вартістю 20143 гривень 03 копійки, що належав ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник на автомобілі «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 , яким незаконно заволодів, та розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_5 07 листопада 2014 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, з метою повторного незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись по вулиці Райдужній, 55 у м.Києві, підійшов до автомобіля «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 та, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет у вигляді металевих ножиць, пошкодив замок водійських дверцят вказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 сів за кермо вищезазначеного автомобіля «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 та витягнув із серцевини запалення автомобіля дроти електроживлення, за допомогою яких шляхом підбору і з`єднання запустив двигун, після чого рушив з місця, незаконно заволодівши таким чином повторно транспортним засобом, а саме: автомобілем «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 , вартістю 17118 гривень 70 копійок, що належав ОСОБА_7 . Діючи далі, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник на автомобілі «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 , яким незаконно заволодів, та розпорядився ним на власний розсуд. В подальшому, 15 листопада 2014 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 під час керування автомобілем «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 був затриманий працівниками міліції в м.Києві по вулиці Райдужній, 69.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 17 жовтня 2014 року, приблизно о 03 годині 40 хвилин, використовуючи заздалегідь заготовлені металеві ножиці, пошкодив замок водійських дверцят автомобіля, сів за кермо «ВАЗ-21063», д/н НОМЕР_1 та витягнув із серцевини запалення автомобіля дроти електроживлення, за допомогою яких шляхом підбору і з`єднання запустив двигун, після чого рушив з місця, заволодівши таким чином автомобілем «ВАЗ-21063» д/н НОМЕР_1 . Далі, 07 листопада 2014 року, приблизно в 00 годин 30 хвилин, знаходячись по вулиці Райдужній, 55 у м.Києві, підійшов до автомобіля «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 за допомогою металевих ножиць, пошкодив замок водійських дверцят вказаного автомобіля. Після чого, сів за кермо вищезазначеного автомобіля, запустив двигун та рушив з місця, заволодівши таким чином автомобілем.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються. Від потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , надійшли письмові заяви за якими належні їм автомобілі їм повернуті без пошкоджень у справному стані, у зв`язку з чим фактична матеральна шкода їм не заподіяна та вони не мають до обвинуваченого будь-яких матеріальних претензій, при цьому просили суд суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_5 та не призначати йому покарання пов`язане з позбавленням волі.
Винуватість ОСОБА_5 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст. 289 ч.2 КК України, оскільки він своїми діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність та/або відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого і державного обвинувача.

Так, ОСОБА_8 вчинив тяжкі злочини, раніше був судимий за незаконне заволодіння транспортним засобом, має повну середню освіту, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває; позитивно характеризується як член Київської міської громадської організації «Братерство».
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи обставини справи, позицію державного обвинувача і потерпілих, при призначенні основного покарання у виді позбавлення волі, суд не призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України як альтернативне.
З урахуванням викладеного, суд, також приймаючи до уваги особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, конкретні обставини справи, кількість епізодів, а також, що з часу вчинення обвинуваченим інкрімінованого йому кримінального правопорушення пройшов досить тривалий час (півтора року), протягом якого ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень не вчиняв, приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період максимального строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні саме такого покарання, суд враховує, що справедливість - одна з
основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 ( v003p710-03 ) у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".
Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права,
забезпечує захист гарантованих Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року ( 995_015 ) (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ( 995_043 ), статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року ( 995_004 ). Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України ( 254к/96-ВР ) є частиною національного законодавства України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз, відповідно до ст.124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови у справі не заявлено.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 15 листопада 2014 року до 16 грудня 2014 року, включно.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у виді 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити у вигляді застави до набрання вироком законної сили.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з 15 листопада 2014 року до 16 грудня 2014 року, включно.
Речові докази по справі: автомобіль марки «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 , ключ від автомобіля «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля «ВАЗ-21033» д/н НОМЕР_2 , що передані на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_7 слід залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_7 ; автомобіль «ВАЗ-21063» д/н НОМЕР_1 , що переданий на зберігання власнику потерпілому ОСОБА_6 слід залишити у володінні та розпорядженні ОСОБА_6 ; рукавички, дві пластикові пляшки та акумулятор «Amega», що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського РУ ГУ МВС України в м.Києві слід знищити; один слід структури матеріалу, що зберігається при матеріалах кримінального провадження слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати у розмірі 1670 гривень 76 копійок на користь держави за проведення по справі судово авто-товарознавчих, дактилоскопічої та трасологічної експертиз.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя