Справа № 314/5699/16-к
Провадження № 1-кп/314/253/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2016 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження № 0001539 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Республіки Грузія, громадянина України, освіта незакінчена вища, розлученого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Любимівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 08 травня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
В середині серпня 2015 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а ОСОБА_4 , діючи повторно, прийшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу через незачинені двері проникли до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрали холодильник «Донбас 214», вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2316 від 30 жовтня 2015 року 540 грн., та металеву ванну «Estap» на ніжках, розміром 150х70 см, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2316 від 30 жовтня 2015 року 1039,18 грн., в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1579,18 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаявся.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, від дачі показань на підставі ст. 63 Конституції України відмовився, зазначивши, що повністю визнає свою вину в інкримінованому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не оспорює фактичні обставини злочину, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро покаявся.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявності в цьому діянні складу злочину та його правової кваліфікації, а також вини обвинувачених у вчиненні злочину, та обмежив дослідження доказів допитом обвинувачених і вивченням матеріалів, які характеризують особи обвинувачених.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, а дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Щодо особи ОСОБА_3 , суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, є інвалідом ІІІ групи (загальне захворювання), у зв`язку з чим перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької області, отримує пенсію по інвалідності, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Щодо особи ОСОБА_4 , суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, вчинив інкримінований йому злочин у період випробування, постійного місця проживання не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особи обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинувачених, у вигляді позбавлення волі.

В той же час, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, дані про його особу, зокрема, про стан його здоров`я, щире каяття обвинуваченого, думку прокурора, суд з урахуванням вимог ст. 75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд, з урахуванням даних про його особу, приходить до висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання. Судом також встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 08 травня 2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік, і в цей період вчинив вказаний злочин.

За таких обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно нього ст. 71 КК України і до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Зважаючи, що суду не надано документального підтвердження витрат на залучення експерта, підстави для їх стягнення з обвинувачених відсутні. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання, не відбутого за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 травня 2015 року, у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 01 серпня 2016 року.

До набрання вироком законної сили продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали суду від 31 серпня 2016 року, на термін 60 днів, тобто до 28 січня 2017 року включно, але не пізніше, ніж до дня набрання вироком законної сили.

В строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, а саме 01 серпня 2016 року, до набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

14.11.2016

14.11.2016