Справа № 152/1105/14-к
У Х В А Л А

25 червня 2014 року Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1 ,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

слідчого СВ

Шаргородського

РВ УМВС України

у Вінницькій області ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:

25.06.2014 року слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження №0000092 від 13.03.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_4 , що проживає в АДРЕСА_1 у будинку свого вітчима ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що 29.05.2014 року в приміщенні літньої кухні виготовив з метою збуту, шляхом варіння, небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, метилдезорфін, дезоморфін та кодеїн, вагою, відповідно, 0,00030 г., 0,00016 г. та 0,00051 г., який помістив у медичний шприц, а 30.05.2014 року приблизно о 14 годині 55 хвилин в ході проведення оперативної закупівлі в м. Шаргород незаконно збув наркотичний засіб за 50 грн. ОСОБА_7 .

Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що 22.06.2014 року, перебуваючи в с. Івашківці, на смітнику виявив дикоростучі рослини маку, які зірвав, переніс в домогосподарство, де він проживає з матір`ю та вітчимом, і залишив зберігати на горищі будинку з метою збуту. Того ж дня о 23 годині 45 хвилин в ході проведення оперативної закупівлі, ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , за 100 грн. незаконно збув рослини маку ОСОБА_7 . Після цього фрагменти рослин маку були вилучені працівниками міліції у ОСОБА_7 .

Кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про застосування саме такого виду запобіжного заходу посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, один із яких вчинений повторно, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Крім того ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі, злочинів проти власності, вчинив кримінальні правопорушення у період відбуття умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі, не працює, проживає з матір`ю та вітчимом, а до 24.12.2013 року проживав у м. Маріуполь Донецької області, де у нього залишилася дружина, друзі, в яких він може переховуватися з метою уникнення покарання. В с. Івашківці ОСОБА_4 має негативну репутацію, веде антисоціальний спосіб життя. Також, з оперативної інформації працівників сектору по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів вбачається, що ОСОБА_4 має намір залишити теперішнє місце проживання та повернутися в м. Маріуполь. При затриманні його працівниками міліції ОСОБА_4 чинив опір та намагався втекти, що підтверджується рапортом працівників міліції. З довідки відділу інформаційних технологій УМВС України вбачається, що ОСОБА_4 уже перебував у розшуку, зокрема, з 27.09.2002 року по 12.05.2003 року за постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 27.09.2002 року, тобто, уже переховувався від судового слідства.

Вказані обставини, на думку слідчого, свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також, при обранні запобіжного заходу просить вирішити питання про застосування застави у розмірі, передбаченому законом.

При розгляді клопотання слідчий СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 його підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просить задовольнити означене клопотання у повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_8 підтримав зазначене клопотання і просить його задовольнити, посилаючись на те, що метою застосування даного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, один із яких вчинено повторно, не працює, вчинив злочини, будучи звільненим від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково, у досить короткий проміжок часу. Також, наявна оперативна інформація про те, що ОСОБА_4 мав намір залишити зареєстроване місце проживання в с. Івашківці і виїхати на проживання в м. Маріуполь. Тому ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші злочини, чим перешкоджати кримінальному провадженню. У зв`язку із цим вважає, що є ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому є підстави для застосування саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним вище ризикам. Просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, вирішити питання про застосування застави в порядку, передбаченому КПК України, зокрема, в розмірі 20 мінімальних заробітних плат, встановити обов`язки у випадку застосування застави, що передбачені в ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 при розгляді клопотання пояснив, що дійсно вчинив злочини, передбачені ч.2 ст.307 КК України при обставинах, що зазначені в клопотанні слідчого та у повідомленні про підозру від 25.06.2014 року. При цьому повідомив, що він хворіє на смертельні захворювання СНІД 4 стадії, туберкульоз, у нього гангрена ніг, тому, для обезболювання вживає наркотичні засоби, які виготовляє для вланого вживання з рослин маку. Він не працює через хворобу, проживає з вітчимом та матір`ю, зареєстрований у с. Івашківці і не має наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду. Від працівників міліції наміру тікати при затриманні не мав, опору не чинив, просто він не бажає, щоб його тримали під вартою, оскільки йому потрібно лікуватися. Заперечує щодо обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого королівства»). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови»)».

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 13.03.2014 року до ЄРДР внесено повідомлення про готування до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (а.п.4).

25.06.2014 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 23.06.2014 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 (а.п.39-40).

ОСОБА_4 , допитаний в якості підозрюваного, визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у повідомленні про підозру (а.п.13-14).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень також підтверджується протоколами огляду покупця, проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі, огляду грошей для оперативної закупівлі, висновком експерта, поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколом затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення від 23.06.2014 року (а.п.6-11, 16-26, 41-46).

23.06.2014 о 04 годині 54 хвилини ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень в порядку ст.208 КПК України, 23.06.2014 року його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, яка змінена 25.06.2014 року (а.п.12, 39-40).

При судовому розгляді означеного клопотання ОСОБА_4 пояснив, що винуватим себе у пред`явленій підозрі визнає.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника (ч.1 ст.193 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень; його вік та стан здоров`я; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Оскільки встановлені слідчим суддею обставини свідчать: про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, одне із яких вчинено повторно, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років; про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування, так як ОСОБА_4 уже перебував у розшуку з 27.09.2002 року по 12.05.2003 року на підставі постанови Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області, намагався втекти і чинив опір при його затриманні та мав намір виїхати в м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується рапортами працівників Шаргородського РВ УМВС (а.п.30-32, 35-36); про наявність ризиків вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки злочини ОСОБА_4 вчинено у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі (а.п.30-32), враховуючи, що підозрюваний не заперечує фактів вчинення кримінальних правопорушень, вживання наркотичних засобів та їх виготовлення для власного вживання, відсутності у нього постійного місця роботи, то слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання. При цьому, слідчий суддя виходить з того, що наявні обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, та достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий у клопотанні.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, слідчий суддя вважає виправданим застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя не бере за основу посилання підозрюваного ОСОБА_4 про наявність у нього смертельної хвороби СНІДу 4 стадії, церозу печінки 4 стадії та вірусу гепатиту В і С, гангрени ніг, оскільки вказані посилання на наявність хвороб не підтверджені підозрюваним належними та допустимими доказами.

Також, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 має хворобливий стан здоров`я, а саме, що йому 25.06.2014 року встановлено діагноз вперше діагностований туберкульоз (ВДТБ) в верхній частці правої легені (вогнищевий) (а.п.48), проте, констатує той факт, що наявність такого захворювання не виключає обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя не бере до уваги ствердження ОСОБА_4 про те, що він буде позбавлений медичного забезпечення та лікування під час тримання під вартою, якого він потребує, оскільки перебування особи в місцях тимчасового тримання під вартою не позбавляє її права та можливості одержати медичну допомогу у разі необхідності.

Слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України (ч.4 ст.197 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК України).

За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).

З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та з урахуванням особи останнього, який, достеменно знаючи, що він звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково, повторно скоїв умисні тяжкі злочини, не має місця роботи, розмір застави слід визначити в межах двадцяти двох розмірів мінімальної заробітної плати, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто 26796 грн.

Крім того, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1,2,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого 15.07.2004 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки; 18.03.2008 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років і один місяць з конфіскацією майна, яке замінено на покарання у виді обмеження волі за постановою Іллічівського районного суду від 15.03.2012 року; звільненого від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково на один рік, вісім місяців і 22 дні 21.09.2012 року за постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13.09.2012 року запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 04 години 54 хвилини 21 серпня 2014 року включно. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з моменту його затримання з 04 години 54 хвилини 23.06.2014 року.

Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 в межах двадцяти двох розмірів мінімальної заробітної плати 26796 (двадцять шість тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що він або заставодавець мають право внести заставу у розмірі 26796 грн. у будь-який момент.

У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_4 чи заставодавцем в розмірі 26796 грн. звільнити останнього з-під варти, у випадку відсутності в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, де підозрюваний перебуває, іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки на строк не більше двох місяців, передбачені п.п.1,2,3 ч. 5 ст.194 КПК України:

- прибувати до Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із місця проживання АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1