АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 14 липня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року,
за участі: прокурора скаржника представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002448 від 06 листопада 2015 року на грошові кошти у розмірі три тисячі гривень, хрестик жовтого кольору з написом «585», телевізор «Sony» чорного кольору, модель KLV 40ВХ400, відеорегістратор чорно-сірого кольору «SCREEN CAN BE ROTATE 0360», чорну сумку «Case Logic» з фотоапаратом марки «Canon» EOS600D з об`єктивом EFS 18-55 мм чорного кольору з карткою пам`яті Micro SD Transcend 16 GB, які належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на цифрову камеру «Canon» COS1200D в корпусі чорного кольору з двома носіями пам`яті «SanDisk» об`ємом 8 та 16 GB, фотооб`єктив до камери «Canon» 18-55 мм, зарядний пристрій «Canon» з шнуром, інструкцією та гарантійним талоном, установочними двома дисками, а також сумку для цієї камери «Canon», які належать ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його.
В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_5 , представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
При цьому, ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на цифрову камеру «Canon» COS1200D в корпусі чорного кольору з двома носіями пам`яті «SanDisk» об`ємом 8 та 16 GB, фотооб`єктив до камери «Canon» 18-55 мм, зарядний пристрій «Canon» з шнуром, інструкцією та гарантійним талоном, установочними двома дисками, а також сумку для цієї камери «Canon», оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про арешт зазначеного майна в порушення ч. 3 ст. 172 КПК України не з`ясував кому належить право власності на вилучене майно та не повернув його для усунення недоліків, що призвело до ухвалення неправомірного рішення.
Так, апелянт зазначає, що цифрову камеру «Canon» COS1200D в корпусі чорного кольору з двома носіями пам`яті «SanDisk» об`ємом 8 та 16 GB, фотооб`єктив до камери «Canon» 18-55 мм, зарядний пристрій «Canon» з шнуром, інструкцією та гарантійним талоном, установочними двома дисками, а також сумку для цієї камери «Canon» було придбано ним 02 листопада 2015 року в ТОВ «ДІЄСА», Магазин 045, м. Київ, вул. Ірпінська, буд. 76. Крім того, з метою придбання вказаного фотоапарату, ОСОБА_5 був укладений з банківською установою кредитний договір, договір страхування і отримання кредиту в сумі 16 464, 35 грн. на покупку фотоапарату, за який по графіку платежів погашення кредиту буде здійснюватися ним до 03 травня 2017 року. Під час обшуку, ОСОБА_5 заявляв, що є власником фотоапарату та надавав слідчому у підтвердження цього оригінал кредитного договору, на підставі якого був придбаний фотоапарат, але слідчим даний факт було проігноровано.

В свою чергу, представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на належні ОСОБА_7 речі, а саме телевізор «Sony» чорного кольору, модель KLV 40ВХ400, оскільки вказаний телевізор належить ОСОБА_7 на праві власності, що підтверджується видатковою накладною № П01-016534 від 08 жовтня 2010 року, за якою його було придбано в ТОВ «Технополіс», та кредитним договором № 001-28040-081010 від 08 жовтня 2010 року, за яким ОСОБА_7 отримала кредит в ПАТ «Дельта Банк». Разом з тим, апелянт наголошує на відсутності підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на належне його довірительці майно, оскільки вона, як власник майна, не є стороною у кримінальному провадженні № 0002448.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на належне майно ОСОБА_8 , а саме грошові кошти в розмірі 3000 грн. в конверті білого кольору з надписом «-500, комунальні», камера «Canon» EOS600D з об`єктивом EFS 18-55 мм чорного кольору з карткою пам`яті Micro SD Transcend 16 GB, золотий хрестик. В обґрунтування апеляційних вимог автор апеляційної скарги зазначає, що вищевказані речі, на які оскаржуваною ухвалою було накладено арешт, належать ОСОБА_8 та не мають ніякого відношення до кримінального провадження № 0002448, оскільки остання не є стороною у даному кримінальному провадженні. Так, апелянт вказує, що грошові кошти в розмірі 3000 грн., отримані ОСОБА_8 в якості соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і призначалися для купівлі продуктів харчування для її сина ОСОБА_13 та сплати комунальних платежів; камера «Canon» EOS600D з об`єктивом EFS 18-55 мм чорного кольору з карткою пам`яті Micro SD Transcend 16 GB була придбана останньою ще до одруження з ОСОБА_11 , що підтверджується видатковою накладною № П-01-019846 від 10 серпня 2013 року та заявою на отримання споживчого кредиту № 005-28040-100813 від 10 серпня 2013 року з додатком 1.; а золотий хрестик ОСОБА_8 подарувала її мати ОСОБА_7 . Крім того, про належність вищевказаних речей ОСОБА_8 було зазначено в протоколі обшуку від 25 червня 2016 року нею особисто.

Одночасно, апелянти зазначають, що про наявність оскаржуваної ували вони дізналися 21 червня 2016 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002448 від 06 червня 2015 року, так як розгляд справи в Печерському районному судді м. Києва відбувся за їхньої відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку кожного із авторів апеляційних скарг, які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 26 травня 2016 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості якого внесені 06 листопада 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002448, за підозрою низки колишніх працівників ПМОП «Беркут», зокрема, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , у вчиненні відносно учасників мирних акцій протесту під час Революції Гідності кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України, а також за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1,4 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України.
Вказане кримінальне провадження виділене з кримінального провадження № 0000020 від 05 лютого 2014 року за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 1-3 ст. 365, ч. 1 ст. 371, ч. 2 ст. 372, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 28, ч. З ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення обшуку 25 травня 2016 року за місцем проживання ОСОБА_11 виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти у розмірі три тисячі гривень, хрестик жовтого кольору з написом «585», телевізор «Sony» чорного кольору, модель KLV 40ВХ400, відеорегістратор чорно-сірого кольору «SCREEN CAN BE ROTATE 0360», чорну сумку «Case Logic» з фотоапаратом марки «Canon» EOS600D з об`єктивом EFS 18-55 мм чорного кольору з карткою пам`яті Micro SD Transcend 16 GB.
Крім того, під час проведення 25 травня 2016 року обшуку у кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року за місцем проживання ОСОБА_12 у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 виявлено та вилучено, зокрема, цифрову камеру «Canon» COS1200D в корпусі чорного кольору з двома носіями пам`яті «San Disk» об`ємом 8 та 16 GB, фотооб`єктив до камери «Canon» 18-55 мм, зарядний пристрій «Canon» з шнуром, інструкцією та гарантійним талоном, установочними двома дисками, а також сумку для цієї камери «Canon».
Частина з вилучених речей підлягає дослідженню слідчим шляхом, у т.ч. шляхом призначення і проведення судових експертиз у кримінальному провадженні № 0000020 від 05 лютого 2014 року, а частина матеріалів проведених обшуків щодо вилучення речей, а саме: грошових коштів у розмірі три тисячі гривень, хрестика жовтого кольору з написом «585», телевізора «Sony» чорного кольору, модель KLV 40ВХ400, відеорегістратора чорно-сірого кольору «SCREEN CAN BE ROTATE 0360», чорної сумки «Case Logic» з фотоапаратом марки «Canon» EOSOOD з об`єктивом EFS 18-55 мм чорного кольору з карткою пам`яті Micro SD Transcend 16 GB, які належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також цифрової камери «Canon» COS1200D в корпусі чорного кольору з двома носіями пам`яті «San Disk» об`ємом 8 та 16 GB. фотооб`єктивом до камери «Canon» 18-55 мм, зарядним пристроєм «Canon» з шнуром, інструкцією та гарантійним талоном, установочними двома дисками, сумку для цієї камери «Canon», які належать ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі постанови прокурора виділено та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002448 від 06 листопада 2015 року для забезпечення потерпілими цивільних позовів.

26 травня 2016 року слідчий в особливо важливих справах відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002448 від 06 листопада 2015 року на грошові кошти у розмірі три тисячі гривень, хрестик жовтого кольору з написом «585», телевізор «Sony» чорного кольору, модель KLV 40ВХ400, відеорегістратор чорно-сірого кольору «SCREEN CAN BE ROTATE 0360», чорну сумку «Case Logic» з фотоапаратом марки «Canon» EOS600D з об`єктивом EFS 18-55 мм чорного кольору з карткою пам`яті Micro SD Transcend 16 GB, які належать ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також на цифрову камеру «Canon» COS1200D в корпусі чорного кольору з двома носіями пам`яті «SanDisk» об`ємом 8 та 16 GB, фотооб`єктив до камери «Canon» 18-55 мм, зарядний пристрій «Canon» з шнуром, інструкцією та гарантійним талоном, установочними двома дисками, а також сумку для цієї камери «Canon», які належать ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного м. Києва від 26 травня 2016 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки це майно відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Разом з тим, такі висновки слідчого судді, як вважає колегія суддів, не в повній мірі відповідають нормам КПК України, зокрема ст.ст. 167, 170, 172 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України (в редакції від 27.02.2016 р.), арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, як встановлено судом апеляційної інстанції, слідчий суддя не врахувавши останні зміни, внесені до кримінального процесуального закону, зокрема, що стосується підстав для накладення арешту на майно, наклав арешт на майно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, що як вважає колегія суддів, призвело до неправильного застосування кримінального процесуального закону України та тягне за собою скасування ухвали слідчого судді.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог чинного КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, слідчий в клопотанні, ставить питання про накладення арешту на згадане майно з метою забезпечення цивільних позовів.
При цьому слідчий та слідчий суддя, як на правову підставу накладення арешту на майно, посилаються на ст. 170 КПК України в редакції, яка з 28 лютого 2016 року втратила чинність відповідно до Закону України № 1019-VІІІ від 18 лютого 2016 року, що суперечить вимогам чинного законодавства.

В даному випадку слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, мав повернути це клопотання для усунення недоліків.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційні скарги задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні вищезгаданого клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року, - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , що погоджене з прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0002448 від 06 листопада 2015 року, із забороною розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погодженого прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження слідчих управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002448 від 06 листопада 2015 року, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/2232/2016 Категорія КК: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_17 Доповідач: ОСОБА_1