Справа № 214/8132/15-к
1-кп/214/174/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002346 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

При обговоренні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про подовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, так як існують ризики того, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може вчинити новий злочин та може вплинути на свідків, які на даний час не допитані.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

Захисник не заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Строк обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, закінчується 4 листопада 2016 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до тяжких, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, раніше ОСОБА_5 також засуджувався за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків, на даний час обвинувачений не працює, тобто не має джерела доходів, перебуває на обліку з приводу вживання наркотичних засобів. Тому, на переконання суду, існує ризик того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжити свою злочинну діяльність.

Суд приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень. До такого переконання суд приходить враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність підстав вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність.

Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 4 листопада 2016 року і продовжити строк тримання під вартою до 3 січня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 3 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1