Справа № 190/998/16-к
Провадження №1-кп/190/67/16
ЄРДР №
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки обвинувальний акт у кримінальному провадженні 1кп/190/67/16 (ЄРДР 0000250, 0000416) за обвинуваченям ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, має повну базову середню освіту, не одруженого, не працюючого, військовонезобов`язаного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 25.02.2016 року приблизно о 17.00год, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 та керуючись корисливим умислом на таємне викрадення чужого майна, вступив з ОСОБА_5 в попередню змову та вирішив разом з останнім таємно викрасти будь-яке майно, належне ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, діючи умисно, ОСОБА_4 25.02.2016 року приблизно о 17.10год, прийшовши на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , таємно шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей за попередньою змовою разом з ОСОБА_5 проник до приміщення вказаного будинку, звідки викрав батереї чавунні у кількості 3 штуки на 4 секції вартістю 660грн., на 7 секцій вартістю 1155 грн., на 8 секцій вартістю 1320 грн., загальною вартістю 3135 грн. Вказані батареї були винесені з приміщення будинку та погружені на велосипед. З викраденим з місця скоєння злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому згідно висновку експерта №24 від 17.03.2016 року матеріальної шкоди на загальну суму 3135 грн.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло.

Крім того повторно 14.04.2016 року приблизно о 02год. 00хв ОСОБА_4 , знаходячись на АДРЕСА_3 , попередньо маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, скориставшись тим, що стояла нічна пора доби, свідків та очевидців не було та за його злочинними діями ніхто не спостерігав, проник через огорожу до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій корисний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_4 , підійшовши до вхідних дверей сараю, який знаходився на вказаній території, відчинив вхідні двері до сараю, які на той час на запираючий пристрій не були замкненні, після чого зайшов до приміщення, тобто незаконно проник до приміщення вказаної будівлі.

Продовжуючи свій злочинний намір та перебуваючи в приміщенні сараю, обвинувачений помітив бензопилу марки ТМ «Viper» оранжевого кольору, 2012 року випуску без пошкоджень та у справному стані, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 41 від 03.05.2016 року, становить 1225 грн. 00 коп., та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, викрав її та після цього з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1225грн.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за обвинувальним актом за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

За сукупністю скоєних кримінальних правопорушень умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 в об`єднаному кримінальному провадженні кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з чим останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.185 КК України за вищевказаними в обвинувальних актах кваліфікаціями.

В судовому розгляді ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях за ч.3 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, підтвердивши в повному обсязі обставини, викладені в обвинувальному акті.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому розгляді підтримав заяву від 14.06.2016 року про визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, за об`єднаним провадженням повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст.349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи судом роз`яснено та обвинуваченим ОСОБА_4 зрозуміло. Крім того обвинувачений відмовився від послуг захисника, пояснивши, що відмова не пов?язана з його матеріальним становищем. Добровільність подання вказаних заяв та розуміння наслідків обвинуваченим перевірено судом в судовому засіданні

Прокурор проти заяв обвинуваченого не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 в судовий розгляд не з`явилися, прокурором надано заяви від 14.06.2016 року від кожного потерпілого про розгляд даного судового провадження за їх відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого потерпілі не мають.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а саме - доказів на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду визнано недоцільним. У зв`язку з цим суд не приводить недосліджені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у мотивувальній частині вироку. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, згідно з ст.89 КК України раніше не судимий.

Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що обвинуваченим за пред`явленим обвинуваченням вчинено злочин 14.04.2016 року, тобто наступної доби після ухвалення П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області 13.04.2016 року про звільнення обвинуваченого від відбуття покарання по закінченню іспитового строку за попереднім вироком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття обвинуваченого у скоєному правопорушенні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не зазначаються.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України у виді позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69,75 КК України, в т.ч. іншої міри покарання, суд не вбачає. При цьому суд зазначає, що до суду під час судового розгляду не надано будь-яких медичних документів щодо неможливості відбування обвинуваченим ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі за станом здоров`я чи інших підстав.

Оскільки запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу з підстав наявності ризиків невиконання обвинуваченим обов`язків до суду в порядку ст.184 КПК України під час судового розгляду не заявлено та судом в порядку ст.ст.193,194 КПК України не розглядалося, клопотань про доповнення судового розгляду не заявлялося, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні, питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України шляхом передачі майна потерпілим особам.

Керуючись ст.ст.100, 374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, помістивши його на вказаний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ бензопилу марки ТМ «Viper» оранжевого кольору, 2012 року випуску, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити останній.

Речові докази металеві (чавунні) батареї у кількості 3 штуки батарея на 4 секції, батарея на 7 секцій та батарея на 8 секцій, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 , передати потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду
Суддя ОСОБА_1