Справа № 568/779/16-к
номер провадження 1-кп/558/34/16

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року смт. Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:
суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,
Клопотання обгрунтовується тим, що 05 червня 2016 року, близько обідньої пори, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , прибули до господарства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке знаходиться в АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , проникнувши в кімнати вищевказаного будинку, відчинили дверцята шафи, з шухляди якої, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно викрали золотого кулона вагою 1,28 грама, 585 проби, вартістю 1080 грн. та срібного ланцюжка довжиною 55 см., вагою 31,62 грами, 925 проби, вартістю 1280 грн..
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з даної шафи викрали пляшку горілки марки «Горілочка», ємністю 0,5 л. вартістю 55 грн. та пляшку шампанського марки «Советское» вартістю 57 грн.
В результаті протиправних та злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на суму 2472 грн.
ОСОБА_4 є особою раніше судимою.
Прокурор вважає, про можливість настання ризиків, передбачених ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме що обвинувачений ОСОБА_4 порушивши умови запобіжного заходу у виді домашнього арешту може незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни даних раніше правдивих показань (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Таким чином, з врахуванням всіх встановлених обставин та порушення ОСОБА_4 умов запобіжного заходу у виді домашнього арешту, прокурор вважає, що є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який непов`язаний з триманням під вартою не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин вчинення злочину та особи підозрюваного.
Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення, а є необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Також, ОСОБА_4 суду показав, що відносно нього не вчинялися працівниками міліції та іншими особами заходи фізичного та психологічного впливу, скарг щодо хворобливих станів у нього немає. Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що на даний момент він немає постійного місця роботи, а його доходи носять нерегулярний характер.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що клопотання прокурора не підлягає до задоволення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 вважає, що клопотання необхідно вирішити суду у відповідності до закону.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , з`ясувавши позиції обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, дослідивши додані до письмового клопотання документи кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.315 Кримінального процесуального кодексу України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Так, відповідно до ч.1 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід у вигляді взяття під варту може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, а саме 20.12.2013 Радивилівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75, п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку 1 рік і 6 місяців та 12.10.2015 Бродівським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, із застосуванням ст.69, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а.с.60).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме у вчиненні тяжкого злочину, покаранням за який є позбавлення волі на строк від трьох до шести років(а.с.1-5).
30 липня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб (а.с.9).
Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 буде запобігати його спробам переховуватися від суду. Наявність даного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, суд аргументує обставинами застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 приводу в підготовче судове засідання 07.11.2016 року (а.с.37,47). Достовірно встановлено, що 04.11.2016 року перебуваючи у приміщенні Демидівського районного суду Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_4 в судове засідання о 12.00 годині того ж дня не з`явився.
З урахуванням того, що злочин вчинено за попередньою змовою із іншою особою, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на іншого обвинуваченого, що свідчить про наявність ризику, зазначеного у п.3 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України
Недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним ризикам, суд обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню 18.08.2016 року слідчим-суддею відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту(а.с.57). Обвинувачений ОСОБА_4 порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що підтверджується дослідженими судом відповідними документами (а.с.71).
Також при з`ясуванні обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що останній неодружений, не має постійних занять та постійного джерела заробітку, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру.
Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною та схильною до вчинення злочинів і дають достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків, тобто встановлена наявність ризику, зазначеного у п.4 ч.1 ст.177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд бере до уваги, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 Кримінального процесуального кодексу України , вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується,дотримання обвинуваченим умов застосованих відносно нього раніше запобіжних заходів, відсутність у нього постійного місця роботи.
Таким чином, беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилятися від покладених на нього процесуальних обов`язків незаконно впливати на іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 що необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не підтверджені належними доказами.
У відповідності до ч.3 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом та визначити обов`язки, які будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
Відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати на виклики до суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 184, 194, 196, 197, 315 Кримінального процесуального кодексу України, -
У Х В А Л И В:
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця села Баранне Радивилівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України запобіжний захід у виді тримання під вартою у Рівненському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби У країни у Рівненській області строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 16 години 27 хвилин 7 листопада 2016 року по 16 годину 27 хвилин 05 січня 2016 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати на виклики до суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Строк дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 16 години 27 хвилин 05 січня 2016 року.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти, повідомивши усно та письмово Демидівський районний суд Рівненської області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка утримується під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1