АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/2263/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 642/2609/16-К
Категорія: ст.186 ч.2 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0001025 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області Дергачівського району смт. Козача Лопань, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого: 02 червня 2004 року вироком Ленінського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, звільнений 23 грудня 2010 року по відбуттю строку покарання, 31 січня 2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України, засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільнений 21 січня 2016 року по відбуттю строку покарання, без місця реєстрації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі.
Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту проголошення вироку, зараховано у строк покарання строк тримання під вартою з 01 квітня 2016 року по день ухвалення вироку - 10 серпня 2016 року, із розрахунку один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишено без змін.
До набрання вироком законної сили визначено утримувати ОСОБА_8 під вартою у Харківській УВП №27
Долю речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, 23 березня 2016 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку № 92 по вул. Верхньо - Гиївська в м. Харкові, маючи намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих спонукань, суб`єктивно усвідомлюючи свої протиправні дії, ззаду підбіг до потерпілої ОСОБА_9 , 1937 року народження, та відкрито, шляхом ривка, із правої руки потерпілої, вирвав господарчу сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє де знаходився жіночий гаманець, не представляючий для потерпілої матеріальної цінності, із грошовими коштами у сумі 400 грн.
Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, заподіявши ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 400 грн. 00 коп.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років. В своїх апеляційних доводах прокурор вказує на те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини та знову вчинив злочин за ч.2 ст.186 КК України проти особи похилого віку, не розкаявся, винним себе не визнав, інкримінований злочин вчинив майже одразу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить вирок районного суду скасувати, у зв`язка з його незаконністю та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу апелянт вказує на неповноту судового розгляду, однобічність, досудове розслідування та судовий розгляд було проведено з порушенням вимог чинного кримінального процесуального закону. Крім того, обвинувачений зазначає про те, що судом при призначенні покарання не було враховано те, що він страждає на різні захворювання, а також наявності матері, яка потребує його допомоги, внаслідок перенесеного нею інсульту.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок. В своїх апеляційних доводах захисник зазначає про те, що суд першої інстанції при ухваленні вироку порушив норми матеріального та процесуального права, неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам провадження, у зв`язку з чим вважає оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив задоволити її лише в частині скасування вироку, внаслідок наявності істотних порушень вимог КПК України, а також доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подані апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, колегія суддів вбачає, що доводи сторони захисту щодо незгоди з обвинуваченням ґрунтуються лише на суб`єктивних твердженнях, тобто без посилань на будь-які об`єктивні дані, які за своїм змістом не спроможні спростувати версію сторони обвинувачення.

Разом з цим, доводи обвинуваченого в частині наявності істотних порушень КПК України, допущених судом під час судового розгляду не позбавлені фактичних підстав. Зокрема посилання у вироку на показання свідка ОСОБА_10 не узгоджується з вимогами норм ст.23 КПК України, оскільки вказана особа безпосередньо не допитувався в суді.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю доводів прокурора, підтриманих обвинуваченим та його захисником, стосовно наявності безумовних підстав для скасування оскаржуваного вироку внаслідок відсутності звукозапису на технічному носії інформації CD диску (арк. 126), стосовно судових засідань, які відбулися 13.06.2016 року, 29.06.2016 року, та неякісної фонограми судових засідань від 25.07.2016 року, 03.08.2016 року. Вказані обставини унеможливлюють перевірку доводів апелянтів та зміст процесуальних дій, що провадилися в суді, оскільки згідно журналу судового засідання під час вказаних судових засідань вирішувалися питання пов`язані з залученням доказів, двічі змінювався порядок дослідження доказів, здійснювався розгляд клопотання про відвід прокурора та стосовно зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 .

За таких обставин, що об`єктивно встановленні в суді апеляційної інстанції, а також з огляду на процесуальну позицію сторони обвинувачення, яка оспорює висновки суду щодо кваліфікації дій обвинуваченого, обґрунтованості процесуальних рішень суду першої інстанції, їх відповідності вимогам КК и КПК України, призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів дійшла висновку щодо істотності порушення судом вимог КПК України, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що передбачено серед безумовних підстав щодо скасування оскаржуваного судового рішення нормами п.7 ч.2 ст.412 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені істотні порушення є процесуально неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такий спосіб порушуються загальні засади забезпечення законності, презумпція невинуватості, диспозитивності, забезпечення доведеності вини, безпосередності дослідження показань та одночасно обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України, а також ці вимоги містяться у ст. 7 КПК України - серед загальних засад кримінального провадження, яке за своїм змістом та формою повинно їм відповідати. Ці вимоги КПК України не дотримані судом першої інстанції при судовому розгляді, що свідчить про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які встановлені при апеляційному перегляді оскаржуваного судового рішення.

Разом з цим, переглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційної скарги та оцінюючи доводи прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що тяжкість злочину та фактичні обставини їх вчинення, якщо вони, згідно пред`явленого обвинувачення, будуть встановлені при новому судовому розгляді - може свідчити про необхідність призначення більш суворого покарання, тобто межах, передбачених ч.2 ст.186 КК України.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваного вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 та п.7 ч.2 ст. 412; п. 6 ч. 1 ст. 407; п.п. 1,3 ч. 1 ст. 409, п. 2 ст. 410 КПК України.

Оскільки внаслідок скасування оскаржуваного вироку призначається новий судовий розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості розгляду решти апеляційних вимог прокурора, обвинуваченого та його захисника, що обумовлює часткове задоволення поданих апеляційних скарг, що чітко узгоджується з вимогами норм ч. 2 ст. 415 КПК України.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, в тому числі норм ст.415 ч.3 та ст. 416 КПК України.

Дотримуючись вимог ст.ст. 197 ч.1, 331, 419 ч. 1 п.3 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , з урахуванням наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1-4 ст.177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від суду та правоохоронних органів, що також може негативно вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суддів вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 грудня 2016 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п.1,3; 410 п.2; ст. 412 ч. 1 та ч.2 п.7; ст. 418, ст. 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 грудня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3