справа № 482/501/16-к В И Р О К
Іменем України
19 серпня 2016 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоінгулка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий Новоодеським РВ УМВС України в Миколаївській області, військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю механізатор, без постійного місця роботи, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про обвинувачення його в скоєні злочину, що передбачений ст.185ч.3 КК України;
2. неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоінгулка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, не військовозобов`язаного за віком, учня 11 класу Новоінгульської ЗОСШ, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , про обвинувачення його в скоєні злочину, що передбачений ст.185ч.3 КК України
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , представник ССД Новоодеської РДА ОСОБА_8 .
Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
13 січня 2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 скориставшись тим, що ОСОБА_10 перебувала у нього дома на святкуванні дня його народження, використовуючи цю нагоду, вирішив здійснити крадіжку горіхів, які належать ОСОБА_9 , що зберігались в будинку її дочки ОСОБА_10 .
З метою реалізації своїх злочинних намірів, неповнолітній ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_3 та після цього ними спільно було сплановано крадіжку цих горіхів та розподілено роль кожного учасника.
Так, вони спільно дійшли згоди, що ОСОБА_4 повинен був проникнути на горище, де знаходились горіхи, а ОСОБА_3 повинен був вивести з території домоволодіння ОСОБА_10 її неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 та відволікати їх достатній час для того, щоб ОСОБА_4 міг викрасти горіхи ОСОБА_9 .
Після цього, у вечірній час цього ж дня, 13.01.2016 року, більш точного часу не встановлено, діючи по заздалегідь обговореним домовленостям,неповнолітній ОСОБА_4 , взявши із собою два мішки, направився до території домоволодіння ОСОБА_10 , що розташоване по АДРЕСА_3 , при цьому заздалегідь знаючи, що в будинку нікого не має, так як ОСОБА_3 виконав свою роль та вивів з домоволодіння онуків ОСОБА_9 - ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .
Знаходячись за вищевказаною адресою, неповнолітній ОСОБА_4 , проник на територію домоволодіння, після чого, впевнившись, що його дії будуть таємними, підійшов до приміщення літньої кухні та виліз на горище, де набрав два мішки горіхів, загальною вагою 50 кг за ціною 15 грн. за один кілограм, загальною вартістю 750 грн.
В подальшому, не маючи реальної змоги розпорядитись викраденим, скинув ці мішки з горища на купу відходів, де замаскував їх снігом та покинув територію домоволодіння ОСОБА_10 .
Після цього, з метою доведення своїх злочинних намірів до кінця, діючи спільно за попередньою домовленністю, 14.01.2016 року, після опівночі, точного часу досудовим слідством не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 діючи умисно та протиправно, прийшли до домоволодіння по АДРЕСА_3 , де проникнув на територію цього домоволодіння, забрали ці заздалегідь приготовлені для викрадення два мішки з горіхами, які ОСОБА_4 набрав у ОСОБА_10 на горищі.
Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 після цього покинули місце вчинення злочину та, розпорядившись викраденим на власний розсуд, продали горіхи на ринку, а виручені від реалізації гроші розділили між собою порівно, внаслідок чого спричинили власниці майна - ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 750 гривень.
Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднанну з проникненням в інше приміщення, вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій не відшкодована.
Цивільний позов по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаних в судовому засіданні обвинувачених, які повністю визнали свою провину у зміненому їм прокурором 19.08.2016 року обвинуваченні, у скоєні інкримінованого злочину, а також їх вина доводиться й іншими доказами по справі, якими є - досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 повністю визнали свою вину у скоєні цього викрадення горіхів ОСОБА_13 , що кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , підтверджуючи покази один одного, розповіли про обставини вчинення ними цього злочину, а саме викрадення горіхів ОСОБА_13 з горища домоволодіння її доньки ОСОБА_10 в с. Новоінгулка Новоодеського району за попередньою змовою між собою, а саме за тих обставин, що були викладені в їх обвинуваченні, з розподіленням між ними ролей, визнавши всі обставини цього обвинувачення, в тому числі і розмір заподіяної ними матеріальної шкоди потерпілій. Заявили, що горіхи побили, а вилучені ядра продали на ринку в м. Миколаєві, після цього, виручені від реалізації горіхів гроші, розділили між собою і кожний витратив їх на свої потреби. В скоєному каються, просячи суд, не позбавляти їх волі та призначити мінімальне покарання з випробуванням, запевняючи суд в тому, що більше злочинів вчиняти не будуть.
Вислухавши покази допитаних в судовому засіданні обох обвинувачених, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання самими обвинуваченими своєї провини у скоєні цього злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, їх вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмової заяви заявниці ОСОБА_14 , протоколу прийняття заяви про злочин від потерпілої ОСОБА_9 , з витягів з ЄРДР, з протоколу огляду місця вчинення злочину, довідки про вартість горіхів, з протоколу проведеного слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_3 , дійсно вбачається факт скоєння цього таємного викрадення грецьких горіхів, вагою 50 кг з горища домоволодіння ОСОБА_10 , що належали її матері потерпілій ОСОБА_9 та заподіяння цим злочином матеріальної шкоди потерпілій на суму 750 гривень.
Аналіз цих, досліджених в судовому засіданні доказів, свідчить про те, що обвинувачені діяли таємно, з прямим, корисливим умислом, за попередньою змовою між собою, тобто усвідомлюючи як суспільно-небезпечний характер своїх дій, так і характер суспільно-небезпечних наслідків цих своїх дій та бажали їх настання.
Докази, що були досліджені в суді, повністю підтверджують факт скоєння обвинуваченими злочину при обставинах, що викладені в їх обвинуваченні, і які доводять, що вони дійсно вчинили цей злочин і, що їх признательні свідчення у скоєному, відповідають фактичним обставинам цієї справи і, які можна покласти в основу обвинувального вироку суду.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинувачених, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу кожного обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина неповнолітнього ОСОБА_4 і ОСОБА_3 в інкримінованому їм в провину злочинні, повністю доведена дослідженими в суді доказами, в тому числі і їх признательними показами, які, відповідно до вимог ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, в зв`язку з чим, суд кладе ці докази в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинувачених кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинувачених являється правильною, а тому дії обох обвинувачених, суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вчинили таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену за попередньою змовою групою осіб.
Вивченням особи кожного з обвинувачених встановлено, що:
1. ОСОБА_3 являється працездатним громадянином України, який не має постійної роботи, перебуває на військовому обліку в Новоодеському РВК, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має задовільний стан здоров`я, не одружений, неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, має сім`ю в склад якої входять батьки та двоє братів, раніше не судимий,
2. ОСОБА_4 являється неповнолітнім учнем 11 класу Новоінгульської ЗОСШ, має сім`ю, в склад якої входять батьки і сестра, за місцем навчання характеризується посередньо з наявністю негативних проявів до навчання та у поведінці, а також з неналежним ставленням батьків до контролю за навчанням і поведінкою свого сина, має задовільний стан здоров`я, на обліку і лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, умови життя, розвитку і проживання якого, згідно акту обстеження, проведеного соціальними службами, відповідають загально прийнятим нормам.
Дорослих підмовників скоєння цього злочину неповнолітнім, під час досудового розслідуванні і судового розгляду справи, - не виявлено.
Матеріали і досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи не містять даних про відшкодування обвинуваченими завданої потерпілій цим злочином матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілою по даній справі не заявлявся.
Тому, враховуючи все вищевикладене, суд, призначаючи покарання обвинуваченим, враховує не тільки ступінь тяжкості та характер скоєного ними злочину, але і враховує обставини його скоєння, роль та участь кожного з обвинувачених у скоєні цього злочину, причини та умови, що привели їх до скоєння злочину, враховує обставини, що характеризують особу кожного обвинуваченого, в тому числі, їх вік, матеріальний, сімейний стан, задовільний стан здоров`я, а також всі інші обставини цієї справи, в тому числі і ті, що, як обтяжують, так і пом`якшують їм покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєний обвинуваченими злочин, що передбачений ст.185ч.3 КК України, відносяться до категорії тяжкого та вчинений ними без зазначення обставин, що обтяжують їм покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд враховує повне визнання ними своєї провини, їх каяття у скоєному, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, неповнолітній вік ОСОБА_4 .
Разом з тим, наявність цих декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, з урахуванням як характеру та ступеня суспільної небезпечності вчиненого діяння, так і тяжкості скоєного, з урахуванням особи кожного з обвинувачених, їх ролі та участі у скоєні цього таємного викрадення чужого майна, не дають суду підстав, при призначені їм покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити їм покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, передбаченої ч.3 ст.185 КК України, так як наявність сукупності цих кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, не знижують істотно ступеня тяжкості вчиненого ними злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинувачених.
Суд, зазначає, що обвинувачені вчинили заздалегідь спланований тяжкий злочин, за попередньою змовою між собою, з розподіленням участі і ролі кожного з них в період підготовки і вчинення цього таємного викрадення чужого майна та не відшкодували на досудовому слідстві завдану матеріальну шкоду потерпілій.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєних злочинів, з урахуванням особи кожного з обвинувачених, ролі та участі кожного з них у скоєні цього злочину, з урахуванням обставин, що обтяжують та пом`якшують їм покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68, 103-104 КК України, їм має бути призначене для відбування покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлені волі, без застосування ст.69 КК України, в межах мінімальної межі санкції статті обвинувачення, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для виправлення, так і для попередження вчинення ними нових злочинів.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу кожного обвинуваченого та які значно пом`якшують їм покарання, з урахуванням повного усвідомлення ними своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, враховуючи що обвинувачені каються у скоєні цього злочину, суд приходить до висновку, що таке каяття обвинувачених у скоєному ними діянні дійсно являється щирим, а їх подальша поведінка в ході досудового розслідування і судового розгляду справи, свідчить про те, що вони можуть бути виправлені і можуть спокутувати свою провину, на підставі ст.ст.75, 104 КК України, через звільнення від відбування призначеного їм покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та із встановлення їм обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Враховуючи відсутність клопотань і прохань осіб, які б могли здійснювати нагляд за неповнолітнім та проведення з ним виховної роботи, суд позбавлений можливості прийняти процесуальне рішення про покладення такого обов`язку на конкретну особу.
Речові докази по справі, відповідно до ст.100 КПК України, в суді не досліджувались.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід у відношенні обвинувачених під час досудового розслідування і в суді не обирався, в зв`язку з чим, у суду під час винесення вироку, відсутні правові підстави для обрання обвинуваченим такого запобіжного заходу на час до набрання даним вироком суду законної сили.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, роботи.
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, навчання.
Запобіжний захід у відношенні обвинувачених на досудовому розслідуванні і під час судового розгляду справи не застосовувався, в зв`язку з чим, у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченим такого запобіжного заходу при ухвалені вироку на час до набрання ним законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а обвинуваченими в той же строк з моменту одержання копії вироку.
Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку направляється поштовим відправленням.
Головуючий: