АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря
судових засідань ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 24.07.2015 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 , підготовленою його захисником ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2016 року, -

за участю: прокурора ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Кіцманського ПВ ГУ НП в Чернівецькій області погодженого прокурором прокуратури Кіцманського району про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого (17.02.2010 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 23.07.2013 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі), -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України.

Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали встановлено до 12 години 00 хвилин 24 квітня 2016 року.

Провадження № 11-сс/794/41/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
На вказану ухвалу подано апеляційну скаргу, підозрюваним ОСОБА_5 , яка підготовлена його захисником ОСОБА_6 , у якій останні порушують питання про скасування ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.02.2016 року у справі № 718/226015-к про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема: пред`явлена підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, оскільки він злочинів не вчиняв, ризики прокурором доведені не були, адже підозрюваний ОСОБА_5 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та сім`ю, він особисто з потерпілим не знайомий і не має наміру вчиняти на них тиск, всі речові докази вже вилучені під час огляду, наміру їх знищити у нього немає, будь-яких підстав вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність не встановлено. Звертають увагу і на те, що слідчий суддя не вказав в ухвалі про участь захисника у даному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на обставини в ній зазначені, просили апеляційний суд ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав наведених в апеляційній скарзі, прокурора, який довів обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вказав на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в даному випадку буде недостатнім та недоцільним, а тому просив ухвалу районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів виходить із наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області розпочато та Кіцманським ВП ГУНП в Чернівецькій області продовжено досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 24.07.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України, за яким 29 вересня 2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у їх вчиненні.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, у ніч з 23.07.2015 року, маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в готельному комплексі «М», що за адресою: вул. Шевченка, 226 с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, проник до кімнати № НОМЕР_1 де перебував ОСОБА_9 , звідки незаконно заволодів ключами від автомобіля марки «Хюндай», чорного кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 . В подальшому,

реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 вийшов на майданчик де зберігаються транспортні засоби та в подальшому підійшов до автомобіля марки «Хюндай», чорного кольору, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , за допомогою ключів від зазначеного автомобіля, якими попередньо заволодів, відчинивши автомобіль потрапив до салону, привів двигун в робочий стан та таким чином отримав можливість керувати автомобілем і здійснювати рух на ньому, тобто без будь-якого дозволу власника автомобіля, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом та після цього з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши значної матеріальної шкоди власнику на суму 300 000грн.

Крім цього, в той самий час за наведених обставин, скориставшись тим, що ОСОБА_9 спав, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих спонукань, таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Нокіа 6300» і в подальшому з місця вчинення злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1500 грн.

30.10.2015 року було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , а досудове розслідування зупинено на підставі п.2 ч.1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з тим, що останній переховувався від органів слідства і його місцезнаходження було невідоме.

Постановою від 25.02.2016 року досудове розслідування відновлено, оскільки було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 .

Зібрані досудовим розслідуванням матеріали з великою вірогідністю свідчать про те, що дії ОСОБА_5 , які були вчинені ним можуть бути кваліфіковані за ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України.

25.02.2016 року ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що надані слідчим та прокурором докази доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також, що зазначені ризики свідчать про те, що належну поведінку підозрюваного можливо забезпечити лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З таким рішенням районного суду погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч. 2 зазначеної статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є

забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені вище.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що передбачено ст. 178 КПК України.

Щодо доводів захисника про наявність достатніх доказів для визнання його підзахисного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, то на думку колегії суддів, вони є безпідставними, оскільки на етапі застосування запобіжного заходу не може стояти питання про достатність доказів, а стоїть питання лише про обґрунтованість підозри.

Дані, які містяться у зібраних на цій стадії досудового розслідування доказах, свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у причетності до вчинення кримінальних правопорушень.

З матеріалів поданих разом із клопотанням слідчого, вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України, санкція найтяжчого з них передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Необхідність обрання такого запобіжного заходу, слідчий та прокурор обґрунтували тим, що існує ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобіганню вказаним ризикам.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, один із яких відноситься до категорії тяжких; раніше судимий за

вчинення корисливих злочинів; вчинив кримінальні правопорушення, у день звільнення з місць позбавлення волі за попередні злочини; в рамках цього кримінального провадження щодо нього було застосовано розшук, оскільки він переховувався від органів досудового розслідування та суду, - що в своїй сукупності може свідчити про схильність останнього до ігнорування законодавчих приписів та порушення меж поведінки, а отже в повній мірі вказує на можливість того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, колегія суддів враховує і те, що ОСОБА_5 є повнолітнім, не є особою похилого віку, тимчасово безробітній, в нього немає малолітніх та неповнолітніх дітей.

Застосування щодо ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, в даному конкретному випадку, є законним та обґрунтованим.

Доводи наведені в апеляційній скарзі не дають підстав, зважаючи на вимоги ст. 183 КПК України, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим суддею допущено порушення кримінального процесуального закону при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як встановлено із даних матеріалів кримінального провадження, обставин, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України не встановлено, а тому слідчий суддя зобов`язаний був визначити розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

При постановленні оскаржуваної ухвали вказані вимоги закону слідчим суддею не були виконані в повному об`ємі, що є у відповідності до ст. ст. 409, 412 КПК України істотним порушенням кримінального процесуального закону і слугує підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали із застосуванням до підозрюваного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Суд, враховуючи обставини кримінального провадження вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 мінімальних заробітних плат.

Саме такий розмір застави є справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає доведеним у справі ризикам, забезпечує високі стандарти охорони основоположних цінностей суспільства,

буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім цього суд, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 309, 404, 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , підготовлену його захисником ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 лютого 2016 року, якою застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати.

Клопотання слідчого СВ Кіцманського РВ УМВС України в Чернівецькій області погодженого прокурором прокуратури Кіцманського району про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, - підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 289 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 години 00 хвилин 24 квітня 2016 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України встановити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесят) мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ГУДКСУ у Чернівецькій області, одержувач апеляційний суд Чернівецької області, МФО 856135, , розрахунковий рахунок 0095.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- при наявності здати слідчому документи особи для виїзду/в`їзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12 години 00 хвилин 24 квітня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Чернівецького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернівецькій області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Чернівецького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю в даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3