02.09.2016
Справа № 1-кп/489/292/16 р.
У Х В А Л А
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
02 вересня 2016 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора прокуратури №2 ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:
27.04.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;
12.04.2011 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;
03.05.2012 Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до З років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.07.2014 ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 20.06.2014, згідно ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014;
24.03.2015 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;
30.01.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. З ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі;
12.08.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст.ст. 395, 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі; звільненого 06.04.2016 ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 24.03.2016, згідно ЗУ "Про внесення змін до ч. 5 ст. 72 КК України",
проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 травня 2016, приблизно о 10-00 год., ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав планшет K009(NEXUS7C ASUS), вартістю 2500 грн., заподіявши останній матеріальних збитків на вищевказану суму.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 відшкодував завдану шкоду.

На досудовому розслідуванні обвинувачений та потерпіла, в зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим заподіяної шкоди уклали угоду в якій домовились про призначення обвинуваченому покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України на 1 рік..

Суд виконавши вимоги ст.474 КПК України, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілу, вирішуючи, питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що підстав для затвердження угоди не вбачається.

Так, відповідно до вимог п.1, 2 ч.7 ст.474 КПК України, суд повинен перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та відмовити в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону або якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Відповідно до ст.471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого відшкодувати шкоду або вчинити інші дії, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, на користь потерпілого, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.

Суд вважає, що умови угоди в частині покарання, яке повинно бути призначено обвинуваченому не відповідають інтересам суспільства.

Так, обвинувачений вчинив злочин проти власності, будучи неодноразово судимим за вчинення аналогічних та інших злочинів, раніше звільнявся від відбування покарання, судимість за яке не знята і не погашена, перебуває на спеціальному обліку, як особа залежна від наркотичних засобів.

Відповідно до вимог ст.75 КК України, суд може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо при призначенні покарання, з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При цьому, суд враховуючи дані про неодноразові судимості ОСОБА_5 , дані про вживання ним наркотичних засобів, не вважає, що умови угоди в частині звільнення ОСОБА_5 від покарання з випробуванням відповідають інтересам суспільства, оскільки на думку суду звільнення обвинуваченого від покарання не досягне своєї мети, тобто виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, що є основними інтересами суспільства, завдання по охороні яких закріплені у ст.1 КК України.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.7 ст.474, п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає необхідним відмовити у затвердженні угоди і прийняти рішення згідно досліджених доказів.

Керуючись ст.314, 474, 372, 375 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У затвердженні угоди про примирення у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :