Справа № 462/5635/16-к
У Х В А Л А
28 жовтня 2016 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002181 на постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 15.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим,

встановив:
ОСОБА_3 26.10.2016 року звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на постанову старшого слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 15.07.2016 року про відмову у визнанні потерпілим. Свою скаргу обґрунтовує тим, що слідчим ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002181 від 22.06.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом вчинення шахрайства із автомобілем марки «Рено Кенго», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , яке зареєстроване за рапортом слідчого в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 20.01.2016 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України за його ОСОБА_3 заяві від 20.01.2016 року про використання ОСОБА_7 завідомо підроблених документів для здійснення переоформлення у свою власність вказаного транспортного засобу. 13.07.2016 року він звернувся в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0002181, проте у цьому слідчим було відмовлено, винесено оскаржувану постанову з тих підстав, що автомобіль перебуває у власності ОСОБА_8 , а відтак йому не завдано жодної шкоди. Вважає постанову слідчого від 15.07.2016 року незаконною, просить скасувати таку, оскільки власник автомобіля ОСОБА_8 передав такий йому у повне володіння, користування, в тому числі з можливістю продажу, передачі в оренду чи позичку строком на три роки, тобто до 22.11.2018 року, на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 22.11.2015 року, тому злочинними діями ОСОБА_7 , який заволодів шахрайським способом автомобілем і за допомогою підробленої довіреності оформив його на себе, йому завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях у зв`язку з цими обставинами, а також позбавлено можливості володіти і користуватись автомобілем, відтак заподіяно і матеріальну шкоду.

В судовому засіданні ОСОБА_3 і його адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, покликаючись на мотиви такої, яку просять задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 і прокурор ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечили, посилаючись на її безпідставність, зокрема зазначили, що оскаржувана постанова є мотивована, винесена на підставі наявних матеріалів кримінального провадження і встановлених під час такого обставин. Просять в задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши доводи скаржника, захисника і слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінальних проваджень № 0000188 і № 0002181, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржене до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В свою чергу, статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).
Згідно ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

У судовому засіданні встановлено, що Залізничним ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002181 від 22.06.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, по факту того, що 21.06.2016 року надійшов рапорт про те, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000188 від 20.01.2016 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, встановлено що в діяннях невстановленої особи в ході здійснення переоформлення автомобіля «Рено-Кенго», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження №0000188 від 20.01.2016 року вбачається, що 20.01.2016 року ОСОБА_3 звертався в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області із заявою про використання завідомо підроблених документів для здійснення переоформлення автомобіля марки «Рено-Кенго», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , однак постановою прокурора Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 від 30.05.2016 року у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в межах кримінального провадження №0000188 від 20.01.2016 року відмовлено.

13.07.2016 року ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0002181 подав до старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 клопотання, в якому просив визнати його потерпілим.

Однак постановою слідчого від 15.07.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0002181 з мотивів того, що ОСОБА_3 не є власником автомобіля «Рено Кенго», а таким є ОСОБА_8 , а відтак ОСОБА_3 не завдано шкоди.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу вищевказаних норм КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Разом з тим, умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 слідчим відмовлено у визнанні потерпілим у зв`язку з тим, що доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди на даній стадії досудового слідства не здобуто, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановлена особа підробила нотаріальні доручення, використавши їх в органах МРЕВ ДАІ і шахрайським способом заволоділа автомобілем марки «Рено-Кенго», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 . Також встановлено, що власником вказаного автомобіля є ОСОБА_8 , який передав ОСОБА_3 автомобіль в повне володіння, на підставі довіреності від 22.11.2015 року.

Встановлення факту заподіяння шкоди є завданням слідства шляхом отримання доказів цього, а вид і розмір шкоди, завданої злочином, є обставинами, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Крім цього, органу досудового розслідування було повідомлено про обставини, які вказують на наявність складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, безпосередньо ОСОБА_3 , який, на його думку, вчинено також і щодо нього, оскільки грубо порушує його права володіння і користування автомобілем, завдав моральної шкоди. Об`єктивні дані, які б спростовували такі доводи ОСОБА_3 у слідчого судді відсутні.

Мотиви оскаржуваної постанови, що ОСОБА_8 є дійсним власником, його право власності ніким не оскаржується, а той факт, що ОСОБА_3 лише користується даним автомобілем на підставі довіреності, виданої власником ОСОБА_8 , не вказують на відсутність шкоди для ОСОБА_3 і не дають підстав для відмови йому у визнанні потерпілим, а відтак відсутні очевидні та достатні підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 55, 110, 303, 306, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 15.07.2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0002181.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1