АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

22 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 липня 2016 року в кримінальному провадженні під №00000264, внесеному до ЄРДР 7.09.2015 р., задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 вересня 2016 року включно, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, росіянина, який народився в сел. Усинське, Усинського району, Республіка Комі, Російської Федерації, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, працює в ТОВ Союз товарів важкого машинобудування, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимий,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, в межах строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у даному кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, одночасно взяв до уваги необхідність дотримання положень ст. ст. 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, в яких він підозрюється, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може намагатися переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні під №0000264 від 07 вересня 2016 року.

На обгрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що клопотання прокурора не містить відомостей, які є достатніми для того, щоб незацікавлена особа могла зробити висновок про причетність ОСОБА_6 , до вчинення інкримінованого йому діяння. Отже, слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою не повно перевірено наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000264, не встановлено обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, не установлено наявності у слідства доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.

Зазначає, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали є відтворенням шаблонних законодавчих підстав для застосування до особи певного виду запобіжного заходу та не містить аналізу ризиків, які існують, з урахуванням особливостей кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають положення як внутрішнього, так і міжнародного законодавства.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України не доведений.

Крім цього вказує, що клопотання слідчого погоджене прокурором взагалі не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки не складено по конкретній особі ОСОБА_6 , а є шаблонним.

В підсумку вказує, що слідчим не було дотримано встановлених вимог до клопотання про продовження строків тримання під вартою, не доведено у встановлений КПК України спосіб існування обставин, що виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , при цьому доказування обґрунтованої підозри прокурором здійснюється лише посиланням на матеріали, які є недопустимими доказами та на матеріали про кримінальні правопорушення в яких відсутні будь-які відомості про причетність підозрюваного до них. Незважаючи на це слідчим суддею не дотримано вимоги КПК України про обов`язок відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою через недоведеність обставин, що виправдовують подальше тримання під вартою, крім того ухвалу обґрунтовано посиланням на недопустимі докази, посиланням на існування ризиків без підтвердження даних ризиків доказами на підставі чого висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а сама ухвала винесена з порушенням вимог КПК.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 щодо обставин викладених в апеляційній скарзі в інтересах підозрюваного, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів справи, в провадженні ГСУ СБ України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000264 від 07.09.2015 р., за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

28.05.2016 р. о 20:45 годині ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.05.2016 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а 06.06.2016 року повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України.

31.05.2016 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 липня 2016 року включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000264 від 07.09.2015 року продовжено постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_9 від 14.07.2016 року до чотирьох місяців, тобто до 28 вересня 2016 року.

21.07.2016 року старший слідчий в особливо важливих справах третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до чотирьох місяців, мотивуючи його тим, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні та попередження існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, його під час досудового розслідування належить утримувати під вартою.

26.07.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в межах строку досудового розслідування, до 22 вересня 2016 року включно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Під час розгляду клопотання слідчого слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики переховування підозрюваного від правосуддя, які вимірюються суворістю можливого покарання чи перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином не зменшились.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена першим заступником Генерального прокурора України при винесенні процесуального рішення постанови про продовження строку досудового розслідування від 14 липня 2016 року та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

При цьому, слідчий суддя врахував тяжкість та суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, наявність суспільного інтересу в результатах розслідування кримінального провадження, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані слідчі дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не грунтуються на матеріалах судового провадження.

Крім того, посилання адвоката на недопустимість доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів є безпідставними, оскільки при обранні запобіжного заходу чи його продовженні слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

На думку колегії суддів, слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів. Дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року в кримінальному провадженні під №00000264, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7.09.2015 р., якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 вересня 2016 року включно, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного за ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє у захист прав та інтересів підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 и б а к