Єдиний унікальний номер 205/4123/16-к
Провадження № 1-кс/205/469/16
У Х В А Л А
31 травня 2016 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, по кримінальному провадженню №0000097 від 05.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
30.05.2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий посилався на те, що власником гуртожитку №1 у м. Дніпропетровську по пр. Петровського, будинок 3, є ПАТ «Дніпроважмаш», на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2002 у справі № Н30/10 (суддя ОСОБА_4 ) Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2003 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2002 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.12.2002 у справі № Н30/10 залишено без змін. В ході досудового слідства встановлено, що відповідно до листа Фонду державного майна України (№10-16-11153 від 16.07.2007) гуртожиток по пр. Петровського, 3 у м. Дніпропетровську в процесі приватизації не увійшли до статутного фонду, а лише були передані на баланс ПАТ «Дніпроважмаш» на праві користування. Крім того, згідно з відповіддю Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровський області (вих. № 12/11-891 від 15.02.2007) в регіональному відділенні відсутня будь яка інформація щодо майна ПАТ Дніпроважмаш». А згідно листа Фонду державного майна України (№10-21-1995 від 09.02.2007) за результатами розгляду архівної справи з приватизації державного майна підприємства ПАТ «Дніпроважмаш», гуртожитки за адресами м. Дніпропетровськ, пр. Петровського, 3 не внесено до статутного фонду ПАТ Дніпроважмаш», не були приватизовані та залишились у державній власності. Крім того, Пунктом 3 розділу VIII Прикінцевих положень закону України № 500-УІ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 встановлено мораторій на відчуження (крім передачі у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських рад) гуртожитків, які перебувають у повному господарському віданні або оперативному управлінні підприємств, організацій, установ незалежно від форм власності, або увійшли до статутних фондів акціонерних чи колективних підприємств, створених у процесі приватизації чи корпоратизації, протягом строку реалізації державної програми передачі гуртожитків у власність територіальних громад, але не менше одинадцяти років з дня опублікування цього Закону. Цей мораторій діє на відчуження у будь-який спосіб зазначених гуртожитків як цілісних майнових комплексів або їх окремих будівель, споруд, жилих та нежилих приміщень та іншого майна на користь фізичних чи юридичних осіб.
Таким чином, за результатами проведених слідчих дій в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України, а саме незаконна приватизація державного майна гуртожитку по АДРЕСА_1 , здійснена під час встановленого Законом мораторію на приватизацію даного виду майна. Відповідно до витягу КП ДМБТІ про реєстрацію права власності на нерухоме майно, ПАТ «Дніпроважмаш» 01.03.2004 року зареєструвало за собою право власності на спірний гуртожиток за адресою пр. Петровського, 3 на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.11.2002 року, справа №Н30/10. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 стало відомо, що відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 (серія та номер №539 від 06.04.2015 року), власником 120/1000 частки будівлі гуртожитку загальною площею 875,0 кв/м є ОСОБА_6 . Таким чином, у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_5 наявні документи - договір купівлі-продажу з додатками на 120/1000 частки будівлі гуртожитку, серія та номер №539 від 06.04.2015 року, необхідні для проведення подальшого досудового розслідування, в зв`язку з чим просить винести ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, а саме до матеріалів нотаріальної справи, заведеної при укладанні договору купівлі-продажу серія та номер №539 від 06.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кокосадзе Лілією В`ячеславівно, за адресою: АДРЕСА_2 , лише в оригіналах, з метою виявлення осіб, які причетні до вчинення вказаного злочину, перевірки показань свідків під час досудового розслідування, проведення судово-почеркознавчої та судово-бухгалтерської експертизи.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проте слідчим в даному клопотанні не обґрунтовано необхідності отримання доступу до матеріалів нотаріальної справи, заведеної при укладанні договору купівлі-продажу серія та номер №539 від 06.04.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Кокосадзе Лілією В`ячеславівно, за адресою: АДРЕСА_2 ,за для можливості використання як доказів зазначених в ній відомостей, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації. Також слідчий не довів, що іншими способами встановити подію кримінального правопорушення неможливо.
Також з матеріалів наглядового провадження не вбачається, що слідчим було проведено оперативні заходи на встановлення місцезнаходження осіб причетних до незаконної приватизації гуртожитку АДРЕСА_3 , в зв`язку з чим не було проведено їх допиту щодо подій викладених у клопотанні.
Крім того, з матеріалів клопотання не вбачається, що органами досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для встановлення фактичних обставин справи, встановлення осіб, які причетні до скоєного кримінального правопорушення, тощо.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159, 163-166 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, по кримінальному провадженню № 0000097 від 05.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 233 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1