Дата документу Справа № 336/4173/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/475/16
Єдиний унікальний №336/4173/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002196 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2016 року (з урахуванням виправлених у ній описок згідно ухвали від 19.01.2016р.) відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Веселе Запорізької області, громадянина України, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.ст.91, 291 КПК України, тому що в ньому зазначено конкретне місце вчинення злочину, а допущена орфографічна помилка при зазначенні слова «бардюр» замість слова «бордюр» не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту. Крім того, висновок суду про неправильність даних про місце проживання потерпілого та обвинуваченого є помилковим.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2016 року (з урахуванням виправлених у ній описок згідно ухвали від 19.01.2016р.) обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Вислухавши доповідача, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі, до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору, мотивуючи тим, що:

- в обвинувальному акті не зазначено місце вчинення злочину, а місце біля буд. АДРЕСА_3 , як місце злочину, є розмитим та неконкретним визначенням у співвідношенні із розташуванням обвинуваченого та потерпілого (вулиця, подвір`я, дорога, вертикальне або горизонтальне розташування, лежачи, стоячи, тощо);
- місцем вчинення злочину зазначено «бардюр», однак такого слова не існує, а слово бордюр є словом іноземного походження, яке означає одночасно бортові камені, які відділяють проїзну частину дороги від тротуару; спосіб висадки рослин; вузьку декоративну полосу шпалер на стелі; тобто, бордюр може бути розташований на рівні землі, вище рівня землі, на вертикальних та горизонтальних поверхнях, тощо. При цьому це потребує деталізації, оскільки бордюр у будь-якому вигляді не є звичаєвим місцем зберігання майна, зокрема мобільних телефонів;
- механізм крадіжки в цілому в обвинувальному акті не описаний, тобто обвинувачення є неконкретним;
- в обвинувальному акті зазначені неповні або такі, що не відповідають дійсності відомості щодо місця проживання як обвинуваченого так і потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту.

Крім того, зазначена норма кримінального процесуального закону визначає підстави повернення обвинувального акту, а саме коли він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт, визначені в ст.291 КПК України.

Посилання суду при поверненні обвинувального акта на те, що в обвинувальному акті не викладені місце та механізмзлочину, а також не вірно зазначені місце проживання потерпілого і обвинуваченого, є необґрунтованими, оскільки з тексту обвинувального акту видно, що в ньому вказані і місце вчинення злочину, і спосіб заволодіння чужим майном (таємне викрадення), і місце проживання як потерпілого, так і обвинуваченого.

Крім того, відповідно з вимогами ст.291 КПК України в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення повинні бути викладені так, як прокурор вважає їх встановленими. Якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, прокурор згідно з положеннями ст.338 КПК України має право змінити обвинувачення, або відповідно до ст.340 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення.
З наданих матеріалів вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, надійшов до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя 23 грудня 2015р.

На підставі ч.1 ст.314 КПК України підготовче судове засідання було призначено на 13 січня 2016р.

Відповідно до ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений та потерпілий не прибули за викликом у підготовче судове засідання.

У разі неявки в судове засідання обвинуваченого та/ або потерпілого, суд повинен керуватися положеннями ст.ст.323, 325 КПК України, згідно з якими якщо обвинувачений не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого. Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Незважаючи на зазначені положення закону та на те, що судові повістки про виклик обвинуваченого і потерпілого повернулися до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання, суд, не з`ясувавши причини неявки цих осіб та не вживши заходів, передбачених ст.ст.323, 325, 335 КПК України, повернув обвинувальний акт прокурору.

За таких обставин доводи прокурора про безпідставне повернення обвинувального акту є обґрунтованими, і тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13 січня 2016 року (з урахуванням виправлених у ній описок згідно ухвали від 19.01.2016р.) про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, прокурору як такого, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у тому ж суді.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4