Справа №487/828/16-к 30.06.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2016 року апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 квітня 2016 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Миколаєва, раніше судимого:

-16.09.2004р. Крюковським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10-ти років позбавлення волі;

-15.04.2015р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1-го року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

-16.06.2015р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до остаточного покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок районного суду змінити призначивши йому більш м`яке покарання.

____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/784/503/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 3 cт. 185 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду від 14.04.2016р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.06.2015р. та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Узагальнені доводи апеляції.
Свою апеляцію обвинувачений мотивує тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував пом`якшуючу обставину, а саме повне визнання вини у скоєному.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнано в тому, що в період часу з 1400 години 28.06.2015р. по 0900 годину 30.06.2015р. , він, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення чужого майна, таємно проник в приміщення майстерні по ремонту металопластикових вікон, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2880 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 , які змінили вимоги та просили вирок змінити, застосувавши положення ч.5 ст. 72 КК України, прокурора, який просив залишити апеляцію обвинуваченого без задоволення, але задовольнити прохання в частині застосування положення ст. 72 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає подану апеляцію такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина засудженого ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, доведена та підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами і апелянтом не оскаржується, як і не оскаржується кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Що стосується покарання, то воно обвинуваченому ОСОБА_5 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67, 71 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого.

Крім того, судом враховано, що обвинувачений раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину, за який має не погашену та не зняту в установленому порядку судимість, а також вчинення злочину в період іспитового строку.

Обставиною, яка у відповідності до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання, судом визнано повне визнання вини та щире каяття обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства оскільки після вчинення попереднього злочину за який його було засуджено до позбавлення волі та звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком, обвинувачений на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив.

Згідно абз.4 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 р. з подальшими змінами Постанови Верховного Суду України №8 від 12.06.2009 р., частиною 2 ст. 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення за судженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є недопустимим.

Підстав для зміни вироку з призначенням більш м`якого покарання, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим апеляційним судом встановлено, що для розгляду справи в судовому засіданні Заводського районного суду м. Миколаєва обвинуваченого ОСОБА_5 18.03.2016 року було етаповано з Казанківської ВК-93 Миколаївської області до Миколаївського слідчого ізолятору, де він перебуває на теперішній час

Згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України, час перебування в місцях попереднього ув`язнення слід зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_5 , залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання знаходження ОСОБА_5 в місцях попереднього ув`язнення з 18.03. по 30.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції, а для засудженого в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

судді: