АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/6703/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2292/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої - - ОСОБА_7
представника потерпілої - - ОСОБА_8
обвинуваченого - - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2016 року відносно ОСОБА_9 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, з середньо-спеціальною освітою, працюючий в ТОВ М-СМК зварювальником, в силу ст. 89 КК України не судимий, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та йому призначено покарання у виді 2 років обмеження волі без позбавлення права керування транспортним засобом.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням на 1 рік з покладанням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання,роботи або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вказаним вироком встановлено, що 28.04.2016 року о 08:15 годині ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN VENTO», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , порушив вимоги п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху України, а саме: Водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного оп`яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
ОСОБА_9 рухався по вул. Гвардійців Широнінців м. Харкова зі сторони вул. Бучми в напрямку вулиці Дружби Народів зі швидкістю 60 км/год. В процесі руху по вказаній вулиці, в районі будинку №91, ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням автомобілю та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з автомобілем «FORD SCORPIO», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по своїй полосі руху у зустрічному йому напрямку, із наступним зіткненням останнього з автомобілем «MITSUBISHI LANSER», р.н. НОМЕР_3 , який стояв припаркований на правому зустрічному узбіччі по ходу руху автомобілю «VOLKSWAGEN VENTO».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно із висновком судово-медичної експертизи № 602-А/16 від 23.05.2016 пасажиру автомобіля «FORD SCORPIO», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забита рана правої вушної раковини, перелом тіла нижньої щелепи з права без істотного зсуву, синець у області підборіддя, закритий косий перелом діафіза правої плечової кістки на межі середньої і нижньої третини із зсувом.
Порушення п. 12.1 Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 , згідно із висновком судово-автотехнічної експертизи № 452/16 від 20.05.2016 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди та виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN VENTO», проявив необачність, не врахував дорожню обстановку, вибрав небезпечну швидкість руху і такі прийоми керування, при яких він не впорався з керуванням свого автомобіля та допустив виїзд його на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з автомобілем «FORD SCORPIO», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по своїй полосі руху у зустрічному напрямку, що спричинило вказані вище наслідки.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2016 року скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.
Ухвалити новий вирок за яким призначити ОСОБА_9 покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням на 1 рік.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор зазначив, що районний суд при прийнятті рішення щодо незастосування до ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, послався лише на суб`єктивну думку потерпілої.
ОСОБА_9 вчинив вищевказаний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, у зв`язку з чим потерпілій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до вироку, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 ,визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Прокурор вважає, що покарання, призначене вироком Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_9 з урахуванням обставин кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, особи потерпілої, а також наявності обставини, що обтяжує покарання не відповідає його меті, а саме не в змозі сприяти виправленню засудженого, а також запобігти вчиненню ОСОБА_9 нових злочинів, зокрема проти безпеки руху та експлуатації транспорту і не буде відповідати основним принципам і завданням кримінального покарання.
Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення представників потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги , посилаючись на відшкодування обвинуваченим завданої шкоди; пояснення обвинуваченого, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що автомобілем він має користуватися в професійній діяльності; перевіривши матеріали кримінального провадження , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи з наступного.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода наслідком якої стало спричинення тілесних ушкоджень дитині, відбулась через грубе порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_9 , який, зранку знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, проявив необачність, не врахував дорожню обстановку, вибрав небезпечну швидкість руху і такі прийоми керування, при яких він у світлий час доби не впорався з керуванням свого автомобіля та допустив виїзд його на зустрічну смугу, суд першої інстанції мав достатні підстави застосувати відносно ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
З врахуванням наведеного доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є обґрунтованими.
Що стосується позиції представників потерпілої, які пробачили обвинуваченого, а також посилання обвинуваченого про необхідність застосування автомобіля для індивідуальної трудової діяльності, колегія суддів вважає, що суспільна небезпека від можливих наслідків порушення Правил дорожнього руху, у разі залишення права керування транспортним засобом ОСОБА_9 , значно перевищує особисті інтереси учасників кримінального провадження.
Отже при визначенні покарання суд першої інстанції не належним чином дотримався вимог ст. 65 КК України, оскільки незастосування до ОСОБА_9 додаткового покарання, з врахуванням зазначеного вище, є явно несправедливим через м`якість.
Відповідно до ч.2 ст. 409 КПК України невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для скасування вироку суду першої інстанції .
Згідно ч.1 ст.420 КПК України необхідність застосування більш суворого покарання є підставою для скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 не судимий, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває , працює, добре характеризується за місцем роботи.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 , суд визнає щире каяття.
Обставиною , що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , наведені вище дані про особу ОСОБА_9 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк з позбавленням права керування транспортними засобами.
Враховуючи, що ОСОБА_9 вчинив необережний злочин, вважається не маючим судимості , щиро покаявся та позитивно характеризується за місцем роботи, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_9 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо з застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування основного покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 задовольнити.
Вирок Московського районного суду м.Харкова від 25 липня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1(один) рік.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 обов`язок в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 25 липня 2016 року залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді-