Справа № 442/3922/16-к
Провадження № 1-кп/442/235/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000621 від 17.03.2016 року щодо :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стебник, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Стебник, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

- обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

8 березня біля 10 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , помітивши залишену без нагляду соціальну банківську картку «Ощадбанку», належну його дідові ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, умисно таємно її викрав з метою подальшого незаконного зняття з її рахунку № НОМЕР_1 наявних грошових коштів. 13.03.2016 року приблизно о 10 год. ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з банкомату «Ощадбанку», розміщеного на вул. Грушевського,170, в м. Дрогобич, із рахунку № НОМЕР_1 соціальної картки «Ощадбанку», належної ОСОБА_6 , таємно викрав кошти в сумі 2300 грн. 14.03.2016 року, продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з банкомату «Кредобанку», розміщеного на вул. Грушевського, 58, в м. Дрогобич Львівської області, із рахунку № НОМЕР_1 соціальної картки «Ощадбанку», належної ОСОБА_6 , таємно викрав кошти в сумі 150 грн. 15.03.2016 року ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, виконуючи послугу розрахунку в торгово-сервісній мережі UKR KYIV Global Money, із рахунку № НОМЕР_1 соціальної картки «Ощадбанку», належної ОСОБА_6 , таємно викрав залишок грошових коштів в сумі 16 грн.

В загальному у вищевказаний період ОСОБА_3 умисно таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 на загальну суму 2466 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім цього, 29.03.2016 року приблизно о 09 год. ОСОБА_3 повторно за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_4 з метою відкритого викрадення чужого майна, одягнувши маски на обличчя, через не зачиненні двері ввійшли в квартиру АДРЕСА_3 , де, будучи поміченим присутньою мешканкою даної квартири ОСОБА_7 , намагались викрасти майно останньої та ОСОБА_6 , при цьому свого злочинного умислу не довели до кінця, оскільки коли ОСОБА_7 припідняла маску ОСОБА_3 крізь утворений отвір впізнала його, тоді він із ОСОБА_4 , налякавшись подальших наслідків, втекли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло та не доведенням свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто кримінальне правопорушення , передбачене ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Разом з тим, 29.03.2016 року приблизно о 09 год. ОСОБА_4 за попередньою змовою у групі осіб із ОСОБА_3 з метою відкритого викрадення чужого майна, одягнувши маски на обличчя, через не зачиненні двері ввійшли в квартиру АДРЕСА_3 , де, будучи поміченим присутньою мешканкою даної квартири ОСОБА_7 , намагались викрасти майно останньої та ОСОБА_6 , при цьому свого злочинного умислу не довели до кінця, бо коли ОСОБА_8 припідняла маску ОСОБА_3 крізь утворений отвір впізнала його, тоді він із ОСОБА_4 , налякавшись подальших наслідків, втекли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб з проникненням у житло та не доведенням свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі, тобто вчинив кримінальне правопорушення , передбачене за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, пославшись на обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється, обіцяє в майбутньому більше кримінальних правопорушень не вчиняти, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пославшись на обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив повторне відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 з проникненням у житло та не доведенням свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 з проникненням у житло та не доведенням свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При призначенні покарання обвинуваченим суд суворо дотримувається принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добру характеристику за місцем проживання, його вік, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також, призначаючи покарання ОСОБА_4 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добру характеристику за місцем проживання, його вік, те, що на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Разом з тим, суд бере до уваги, що постановою Дрогобицького міськрайонного суду від 13.03.2013 року у справі №2306/6126/2012 ОСОБА_4 за результатами розгляду кримінальної справи про обвинувачення, зокрема ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України закрито, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу Стебницького професійного ліцею.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, аналізу особи винних як у загально-соціальному плані, так і в плані їх потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, оцінки поведінки обвинувачених після вчинення злочинів, що позитивно характеризує їх особу, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а також і за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно. Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинувачених можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.3, ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази :

- дві матерчаті маски та хустку, вилучені 29.03.2016 року у потерпілої ОСОБА_7 , передані в камеру зберігання знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1