Справа № 333/3911/16-к
Провадження № 1-кп/333/454/16
ВИРОК
15 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новожилівка, Бєлогорського району, АР Крим, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
18.07.1990 року Лебединським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 188-1, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією ? майна;
22.12.1994 року Сакським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 140, ст. 42 до 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
28.02.2003 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі із конфіскацією ? майна;
05.10.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
16.11.2012 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області та остаточно призначено 4 роки позбавлення волі. 19.02.2016 року звільнився за відбуттям строку покарання,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які, в установленому законом порядку, не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.
18.07.2016 року, приблизно о 19 год. 15 хв., ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля зупинки міського транспорту «вул. Дослідна станція» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Технікумівська, 2-в, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилося у нанесенні декількох ударів кулаками рук в область обличчя ОСОБА_5 , що спричинили останньому фізичний біль, відкрито викрав із правої бокової кишені брюк потерпілого грошові кошти у розмірі 1 100 грн.
Після цього, ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Протиправними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено майнову шкоду на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, погодився з обсягом і кваліфікацією вчиненого, щиросердне розкаявся у скоєному. При цьому пояснив суду, що 18.07.2016 року, у вечірній час доби, він знаходячись біля зупинки міського транспорту «вул. Дослідна станція» в м. Запоріжжі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив бійку зі своїм знайомим, який є потерпілим по справі. Під час бійки він декілька разів вдарив ОСОБА_5 кулаками рук в обличчя, та скориставшись тим, що останній впав на землю, забрав у нього із кармана брюк гроші у розмірі 1 100 грн. та пішов. Наступного дня він повернув гроші потерпілому.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 18.07.2016 року, після сьомої години вечора, він розпивав спиртні напої разом із обвинуваченим. Останній бачив, що у нього є при собі гроші. В подальшому між ними сталася бійка, під час якої ОСОБА_6 декілька разів його вдарив кулаками рук в обличчя, а після того, як він впав на землю, витягнув у нього з кармана брюк гроші та пішов. Обвинувачений наступного дня повернув йому гроші, претензій до нього він не має, просить суворо обвинуваченого не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор не оспорював обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 ,, потерпілого ОСОБА_5 , та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 , у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, його здоров`я (на обліку у наркологічному диспансері не перебуває), дані, характеризуючи особистість обвинуваченого - раніше судимий, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується. Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого, є - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою на досудовому розслідуванні та судовому слідстві. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачено позбавлення волі на певний строк. Враховуючи дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини, пом`якшуючі покарання, обставини кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 75 КК України, взявши до уваги думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Згідно з вимогами ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили залишити домашній арешт.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1