АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 06 квітня 2016 року близько 00 год. 50 хв., керуючи технічно-справним автомобілем «Сhery Tiggo» д.н. НОМЕР_1 на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , рухався по Кільцевій дорозі зі сторони пр-ту Перемоги в напрямку пл. Одеської в м. Києві зі швидкістю близько 50 км/год. Під`їжджаючи до зупинки громадського транспорту «вул. Верховинна» не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, проявив неуважність, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого змістившись праворуч, здійснив наїзд на припаркований у крайній правій смузі руху автомобіль «ВАЗ- 111830» д.н. НОМЕР_4 та водія ОСОБА_7 , який знаходився поруч водійських дверей. Після цього водій ОСОБА_6 зник з місця пригоди, порушивши вимоги пунктів 1.5, 2.1 (г), 2.3 (б), 2.10, 12.1 Правил дорожнього руху України, що діють з 15.04.2013 року.

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 943/Е від 18.05.2015 року в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити більш суворе покарання, передбачене санкцією відповідної статті, мотивуючи тим, що завдані кримінальним

______________________________________
Справа № 11-кп/796/1613/2016 Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1
правопорушенням збитки не відшкодовані ОСОБА_6 , а тому ця обставина помилково врахована судом як пом`якшуюча; дії ОСОБА_6 також містять ознаки злочину, передбаченого ст. 135 КК України, що залишилося поза увагою суду.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону, як вважає колегія суддів, судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_6 були дотримані.

Доведеність винності та кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позиції учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи, у тому числі і потерпілий ОСОБА_7 , зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому доводи апеляційної скарги потерпілого в частині кваліфікації дій ОСОБА_6 , а саме неврахування суддею першої інстанції наявності в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 135 КК України, не узгоджуються з вимогами ст. 394 КПК України.
Призначаючи покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, думку учасників судового провадження, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з чим і погоджується колегія суддів.

Посилання потерпілого ОСОБА_7 на те, що суд помилково врахував як пом`якшуючу покарання обставину повне відшкодування завданих збитків спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема розпискою про отримання потерпілим ОСОБА_7 від обвинуваченого ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 45 тис. грн. в якості часткової компенсації матеріальної шкоди, а також заявою потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування ОСОБА_6 збитків в повному обсязі та відсутність у потерпілого до нього будь-яких претензій.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку, та задоволення апеляційної скарги потерпілого.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3