Ухвала
іменем україни
1 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000267 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 8 червня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року
ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Качківка Ямпільського району Вінницької області,
мешканця

АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що судимості
не має,

засуджено за частиною 2 статті 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він 25 червня 2015 року о 18 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням м. Ямпіль м. Могилів-Подільський, проїжджаючого біля фермерського господарства «Міцний Горішок», що розташоване по вул. Ворошилова, 85, в м. Ямпіль Вінницької області, в порушення пункту 10.1 ПДР України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мотоциклом «ZongshenMX 200R», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням потерпілого ОСОБА_9 , що рухався по належній смузі руху у зустрічному напрямку та перевозив пасажира потерпілого ОСОБА_10 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Zongshen MX 200R» потерпілий ОСОБА_11 та пасажир потерпілий ОСОБА_12 отримали тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя на час їх виникнення та спричинили загрозливі для життя явища і призвели у обох до втрати лівої нижньої кінцівки.

Переглядаючи вказаний вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції 8 червня 2016 року ухвалив новий вирок, яким вирок Ямпільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_13 скасовано в частині призначеного покарання. ОСОБА_14 вважається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. В решті вирок суду залишено без зміни. Ухвалено ОСОБА_15 обрати запобіжний захід утримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про скасування вироку суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

Зокрема, засуджений стверджує, що суд апеляційної інстанції при визначені йому міри покарання не врахував пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, дані про його особу, як то його позитивна характеристика, відсутність судимостей, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та здійснення ним догляду за престарілою матір`ю.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги та вважав судове рішення законним і обгрунтованим, обговоривши доводи касаційної скарги таперевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, кваліфікація його дій та розмір призначеного додаткового покарання в касаційній скарзі засудженим не оспорюються та не заперечуються.

Натомість, доводи засудженого щодо суворості призначеного покарання колегія суддів вважає неспроможними.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд першої інстанції, призначаючи основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, враховував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення та наслідки від нього, ставлення до вчиненого, дані про його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, а також обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відсутність пом`якшуючих покарання обставин.
Апеляційний же суд з такими висновками суду першої інстанції не погодився. Зокрема, судом апеляційної інстанції при призначені засудженому основного покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років додатково зважено на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини скоєного та наслідки, які настали, його вчинення в стані алкогольного сп`яніння, думка потерпілих щодо призначення суворого покарання, відсутність пом`якшуючих покарання обставин. Крім того, вказано на відсутність документального підтвердження перебування на його утриманні неповнолітньої дитини та матері, як і на те, що засуджений збитки не відшкодував та щиро не розкаявся у вчиненому.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали, позиції засудженого та потерпілих, а також відсутність документального підтвердження наведених засудженим обставин, колегія суддів вважає висновок суду апеляційної інстанцій щодо м`якості визначеного судом першої інстанції основного покарання правильним, у зв`язку з чим необхідно ствердити про виваженість, справедливість та відповідність призначеного засудженому основного покарання, а відтак і вимогам статті 65 КК України.

Наведені ж у касаційній скарзі доводи засудженого не спростовують справедливість визначеного засудженому розміру основного покарання.

За таких обставин, вирок суду апеляційної інстанцій є законним і обґрунтованим, а відтак касаційна скарга засудженого не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Апеляційного суду Вінницької області від 8 червня 2016 рокущодо засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни, а його касаційну скаргу без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3