Справа № 428/8931/15-к
Провадження № 11-кп/782/35/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у м.Сєвєродонецьку апеляційну скаргу із доповненнями прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.12.2015 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватою та виправдано за ч.1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянку України, українку, яка має професійно-технічну освіту, не працюючу, заміжню, зареєстровану та мешкаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

визнано невинуватою та виправдано за ч.1 ст. 258-3 КК України через недоведеність наявності в її діях складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, скасувати.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду від 30.06.2015 року скасовано.

Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що в березні-квітні 2014 року на території Луганської області група осіб, керуючись мотивом особистого несприйняття діючої державної влади в Україні, з метою здійснення терористичної діяльності, створила організацію «Луганська Народна Республіка» (далі «ЛНР»), в межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для виконання всіма членами організації під час підготовки та вчинення терористичних актів на території Луганської області, та в якій її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, у зв`язку з чим відповідно до ст.1 п.16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» - є терористичною організацією.

Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України, шляхом створення незаконного державного утворення «ЛНР».

З метою досягнення своїх злочинних цілей, організаторами вказаної терористичної організації, в населених пунктах Луганської області, зокрема в м. Сєвєродонецьку Луганської області та його передмісті, створені незаконні збройні формування, до складу яких на постійній основі залучаються місцеві мешканці та громадяни іноземних держав.

Приблизно в квітні 2015 року, більш точну дату встановити не виявилося можливим, у громадянки України ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на сприяння діяльності терористичної організації «ЛНР».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 надала згоду раніше відомій їй ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є активним учасником терористичної організації «Луганська Народна Республіка», здійснювати збір та передачу їй інформації щодо підрозділів Збройних сил та правоохоронних органів України, задіяних в проведенні антитерористичної операції, усвідомлюючи що таким чином буде сприяти діяльності терористичної організації «Луганська Народна Республіка».

Зокрема, протягом травня-червня 2015 року знаходячись в м. Сєвєродонецьку та с. Борівське м. Северодонецька Луганської області, ОСОБА_7 особисто та за допомогою невстановленої на даний час особи на ім`я ОСОБА_9 збирала інформацію щодо переміщення військової техніки в районі населених пунктів Борівське, Бобровське, Золоте, Орехове, Сиротине Луганської області та в телефонному режимі передавала вказані відомості ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що вказані відомості будуть використані представниками терористичної організації «ЛНР» для здійснення збройного опору підрозділам АТО.

Дії ОСОБА_10 за ч.1 ст. 258-3 КК України органом досудового слідства кваліфіковано як сприяння терористичної організації «Луганська народна республіка», за якою вироком суду її визнано невинуватою та виправдано.

На даний вирок прокурором відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу із доповненнями, де він просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. У доводах посилається на те, що суд, мотивуючи своє рішення вказав, що стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 в сприянні діяльності терористичній організації «ЛНР» надано лише єдиний доказ протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.06.2015 з копією диску з аудіо файлами звукозапису телефонних розмов, які суд визнав недопустимими. При цьому суд зазначив, що в судовому засіданні не представлена ухвала слідчого судді (суду) про надання дозволу на втручання у приватне спілкування ОСОБА_7 , а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, тому суд визнав протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.06.2015 та копію оптичного диску DVD-R марки «Verbetim», реєстраційний номер 373 з аудіо файлами звукозапису телефонних розмов недопустимими доказами.

Прокурор вважає твердження суду незаконним, тому що рішення про проведення негласних слідчих дій відповідає вимогам ст.246 КПК України. Згідно матеріалів кримінального провадження № 000301 від 18.06.2015 за обвинуваченням ОСОБА_7 , в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 14.03.2015 ухвалою слідчого судді Харківської області № 5901т від 07.05.2015 року надано дозвіл на проведення негласних слідчих дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно невстановленої особи на ім`я ОСОБА_7 .

За результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій складений протокол. Який містить посилання на відповідну ухвалу слідчого судді. Вважає, що відповідно до розділу 5 спільного наказу Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України № 114/1042/515/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 «Про затвердження Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні» ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії підлягає засекречуванню.

Матеріальні носії інформації (далі МНІ) щодо організації негласних слідчих (розшукових дій (постанови, клопотання, ухвали, доручення), результати проведення цих дій (протоколи та додатки до них) підлягають засекречуванню.

Після завершення проведення негласних слідчих (розшукових) дій грифи секретності МНІ щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів після проведення таких дій, у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у кримінальному провадженні № 0000149 розсекречений, згідно постанови процесуального керівника у даному провадженні.

За результатами проведення НСРД у кримінальному провадженні № 0000149, виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні.

Якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії, відповідно до ст. 257 КПК України, виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

На виконання даної норми Закону, процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0000149 отримано ухвалу суду про використання протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж №2/12006 від 09.06.2015 та компакт-диску CD-R №373 від 10.05.2015 у кримінальному провадженні № 000301.

Дана ухвала суду про використання протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії міститься у матеріалах кримінального провадження № 00301 за обвинуваченням ОСОБА_7 (а.с. 17-18). При цьому жодним нормативним актом не передбачено розсекречування ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Більш того дана ухвала суду бралася в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000149.

Висновок суду про відсутність ухвали суду про надання дозволу на втручання у приватне спілкування безпідставний, тобто не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

В доповненнях прокурор вказує, що вказівка суду про те, що ЛНР не визнано у законному порядку терористичної організацією, то поняття терористичної організації визначено відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що терористична організація це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створено з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Організація визнається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції 2001 року, Резолюції Ради Безпеки ООН №1373 від 28.09.2001 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації за спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань, організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

Відповідно до звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, яке затверджено постановою Верховної Ради України №129-У111 від 27.01.2015; заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України №145-У111 від 04.02.2015; заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України №337-У111 від 21.04.2015, в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №33/3/6 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Положеннями статті 25 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, несуть відповідальність згідно законом.

Таким чином, враховуючи те, що обвинувачувана ОСОБА_7 є дорослою, право- та дієздатною людиною, якому їй достовірно відомо, оскільки це є очевидним, що «ЛНР» діє на території Луганської області незаконно, її учасники застосовують зброю, захоплення будівель та вчиняють інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, що є загальновідомими фактами, тому вона усвідомлює свою участь у діяльності терористичної організації «ЛНР».

Що стосується відсутності ухвали слідчого судді (суду) про надання дозволу на втручання в приватне спілкування ОСОБА_7 , а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, то відповідно до п. 5.1 спільного наказу Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012 Про затвердження Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні» ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії підлягає засекречуванню.

Відповідно до ст. 252 КПК України за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки. Відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення, у разі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідний протокол за результатами негласної слідчої (розшукової) дії долучений до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ст. 256 КПК України протоколи щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо- або відеозаписи, фотознімки, інші результати, здобуті за допомогою застосування технічних засобів, вилучені під час їх проведення речі і документи або їх копії можуть використовуватися в доказуванні на тих самих підставах, що і результати проведення інших слідчих (розшукових) дій під час досудового розслідування.

Прокурор вважає, що вищевикладене свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Заслухав суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги із доповненнями та просив скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, обвинувачену ОСОБА_11 та її захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти доводів апеляції прокурора та просили вирок залишити без змін, заслухав доводи сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухав дебати сторін та останнє слово обвинуваченої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга із доповненнями прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

З положень ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з вимогами ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Також, згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» із наступними змінами суду належить оцінити всі зібрані у справі докази, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних та інших джерелах, з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності.

Пункти 21, 22 цієї ж постанови містять застереження про те, що виправдувальний вирок за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину постановляється тоді, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним. У мотивувальній частині такого вироку належить викласти результати дослідження, аналізу й оцінки доказів, зібраних на досудовому слідстві, так і поданих у судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду про недоведеність участі підсудного у вчиненні злочину.

Відповідно пункту 8 перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим кодексом, визначається у порядку, який діяв до набрання ним чинності.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 .

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що на підтвердження винуватості ОСОБА_7 в сприянні діяльності терористичної діяльності «ЛНР», стороною обвинувачення фактично надано лише єдиний доказ копія протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.06.2015 року з копією диску з аудіо файлами звукозапису телефонних розмов. Але суд визнав недопустимими ці докази посилаючись на ст.ст. 84, 85, 86, ч.1 ст. 87, 89 КПК України та ч.3 ст.62 Конституції України.

Оскільки в судовому засіданні стороною обвинувачення не представлена ухвала слідчого судді (суду) про надання дозволу на втручання у приватне спілкування ОСОБА_7 , а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (мереж, що забезпечують передавання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого виду між підключеними до неї телекомунікаційними мережами доступу), що є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без відома осіб, які використовують засоби телекомунікації для передавання інформації, суд, керуючись вимогами ст. 87 КПК України, визнав копію протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.06.2015 року та копію оптичного диску DVD-R марки «Verbetim», реєстр. № 373 з аудіо файлами звукозапису телефонних розмов (т.2 а.с. 19-25) недопустимими доказами і не використовував їх при прийнятті процесуального рішення по даному кримінальному провадженню, і виключив їх з переліку доказів.

При цьому, суд першої інстанції не прийняв належних заходів щодо отримання від сторони обвинувачення ухвалу слідчого судді Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_12 № 5901 від 07.05.2015 року за результатами проведення негласних розшукових заходів, на яку прокурор посилається як на доказ винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у скоєному злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, у тому числі і в апеляційної скарзі.

Також, суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому засіданні, в яких вона не спростовувала факт розмови з ОСОБА_13 та зміст цих телефонних розмов.

Зазначені обставини суд належним чином не дослідив та не надав їм належної оцінки у вироку, чим допустив неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що є недопустимим, адже у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення, і всім доказам обвинувачення в тому числі і письмовим, суд повинен був дати оцінку та навести переконливі мотиви, чому не прийняв їх до уваги.

Встановлення зазначених обставин є суттєво важливим, оскільки їх з`ясування впливає на вирішення питання щодо доведеності вини і правильність правової оцінки дій ОСОБА_7 .

Отже висновок суду про виправдання обвинуваченої у зв`язку з недоведеністю наявності в її діяннях складу кримінального правопорушення, колегія суддів вважає передчасним, зробленим без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним та обґрунтованим.

Допущені судом порушення при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 ставлять під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення.

Апеляційний суд не має можливості виправити неповноту судового розгляду кримінального провадження, тому що ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не заявлялося клопотань про витребування нових доказів.

Згідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції розглядає кримінальне провадження в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо:

1) судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення;

2) необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вказані недоліки, які допустив суд першої інстанції, є істотними, й такими, що відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.407 КПК України тягнуть скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, який слід провести з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального законодавства.

Оскільки вирок підлягає скасуванню з наведених підстав, апеляційна скарга з доповненнями підлягає частковому задоволенню, а доводи щодо доведеності вини ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні та кримінальну відповідальність є передчасним, оскільки такі питання вирішує суд при постановленні судового рішення в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, та мають бути враховані та перевірені при новому судовому розгляді.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону проаналізувати всі докази, надані сторонами, дати їм належну оцінку, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі з доповненнями щодо допустимості та належності доказів та ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу із доповненнями прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25.12.2015 року, яким ОСОБА_7 визнано невинуватою та виправдано за ч.1 ст. 258-3 КК України через недоведеність наявності в її діяннях складу кримінального правопорушення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - ________________ ОСОБА_1

Судді: ______________ ОСОБА_3 _______________ ОСОБА_2