Справа № 227/1963/12
Провадження №1/227/181/12
Номер рядка звіту 65
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

22.06.2012 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Слободонюка М.В.

при секретарі Коломієць В.О.

з участю прокурора Новаківського О. Г.

адвоката: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого

у скоєнні злочину передбаченого ст. 396 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На початку вересня 2011 року ОСОБА_2 працюючи охоронником Крижанівської філії ПрАТ Зернопродукт МХП, під час охорони території будівель ферми філії в с. Слобода Кустовецька Хмільницького району, в порушення своїх обовязків в нічний час самовільно покинув робоче місце, внаслідок чого невідомі злочинці, пошкодивши навісний замок приміщення будинку № 4, проникли до середини, звідки скоїли крадіжку гноєтранспортера ПШН-3Б довжиною 120 метрів, вартістю 7407 грн., тобто вчинили злочин, передбачений ст. 185 ч. 3 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

На наступний день ОСОБА_2 виявивши факт крадіжки, усвідомлюючи, що здійснює приховування тяжкого злочину та бажаючи цього, приховав сліди злочину, відремонтувавши навісний замок зачинив ним ворота будинку № 4, звідки було скоєно крадіжку, тобто заздалегідь не обіцяючи вчинив умисні дії спрямовані на те, щоб про вчинений злочин та про осіб, які його вчинили, не стало відомо правоохоронним органам та керівництву ПрАТ Зернопродукт МХП.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєнні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно, в один із днів на початку вересня 2011 року він близько 20:00 години заступив на чергування по охороні майна ферми Крижанівської філії ПрАТ Зернопродукт МХП. Побувши декілька годин на фермі він пішов додому, оскільки боявся там знаходитись, так як ферма не освітлювалась. На наступний день, прийшовши на ферму він побачив, що на дверях будинку № 4 зірваний навісний замок та відчинена деревяна брама, а з самого приміщення зник гноєтранспортер. Злякавшись, що керівник філії буде на нього сваритись за те, що не вгледів дане майно, він вирішив про даний випадок нікому не говорити. А для того, щоб про крадіжку ніхто не дізнався, підняв з землі замок, який невідомі особи зірвали з дверей, та полагодивши його вчепив назад на двері, зачинивши їх. Факт відсутності гноєтранспортера було виявлено керівництвом на початку грудня 2011 року, коли зоотехнік перевіряв наявність майна на фермі. На даний час злочин повязаний з крадіжкою майна з ферми розкрито, тому вважає, що негативні наслідки скоєного ним діяння є мінімальними.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_2, враховуючи думку прокурора та адвоката суд відповідно до ст. 299 КПК України вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що підсудній та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз'яснено, положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ст. 299 КПК України, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_2, суд вважає, що в судовому засіданні було доведено факт заздалегідь необіцяного приховування останнім тяжкого злочину, повязаного з викраденням майна ПрАТ Зернопродукт, що підтверджується чіткими та послідовними поясненнями підсудного, даними в судовому засіданні. При цьому суд враховує, що підсудний усвідомлював вчинення власний дій.

З огляду на викладене суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 396 КК України як заздалегідь необіцяне приховування тяжкого злочину.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом'якшують чи обтяжують його покарання.

Підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає разом зі своєю бабою ОСОБА_3, яка є особою пенсійного віку, та допомагає їй веденню домашнього господарства.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи підсудного, його негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом'якшують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства. При вирішенні питання про вид та міру покарання суд вважає за доцільне з метою попередження вчинення ОСОБА_2 нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Слободонюк М. < По батькові >?.