Справа № 520/7593/16-к
Провадження № 1-кп/520/480/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.07.2016 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження №0000153 від 16.10.2014 року відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лабушне Кодимського району Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має малолітню дитину дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора поста збору та обробки інформації відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІІІ категорії (тип Б), молодшого сержанта, раніше не судимого, обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 407 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено часткову мобілізацію.

03 квітня 2014 року ОСОБА_4 призвано на військову службу від час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 .

03 квітня 2014 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 126 ос, молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора поста збору та обробки інформації відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно положень ч. 1 п. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 3 квітня 2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог законодавства, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу у військовому званні «молодший сержант» на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора поста збору та обробки інформації відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитися від військової служби, 6 вересня 2014 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 13 березня 2015 року включно, 13 березня 2015 року звільнений з військової служби Держаної прикордонної служби України через службову не відповідність.

Чим скоїв злочин передбачений ч. 3 ст. 407 КК України за таким кваліфікуючими ознаками як - самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової військової служби) військової частини тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні. Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочинута пояснив суду, що дійсно з 6 вересня 2014 року до 13 березня 2015 року включно він не знаходився в розташуванні військової частини.

Суд заслухавши думку учасників судового провадження, встановивши, що пояснення ОСОБА_4 в судовому засіданні, повністю відповідають фактичним обставинам скоєння злочину вказаним в матеріалах кримінального провадження, з`ясувавши та враховуючи, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і не оспорює їх, приймаючи до уваги відсутність сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, оскільки суд роз`яснив обвинуваченому зміст таких обставин, а також суд роз`яснив обвинуваченому, що в такому випадку обвинувачений не зможе оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, також враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, обвинувачений погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів, відносно фактичних обставин по справі, які ніким по справі не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням документів наданих прокурором, сторонами по справі.

Також вина обвинуваченого про умисне скоєння злочину підтверджується, крім особистих показань обвинуваченого про обставини злочину, в яких він визнає свої дії, підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засідання доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Дослідженими судом документами по справі :

-витягом з ЄРДР від від 16.10.2014 року.

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 № 126 ос, про те,що молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора поста збору та обробки інформації відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

-посадовою інструкцією молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора поста збору та обробки інформації відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини НОМЕР_1 про те, що обвинувачений являвся посадовою особою.

На підставі досліджених судом доказів суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України доказана у повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової військової служби) військової частини тривалістю понад один місяць.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обставин які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, що на утриманні має малолітню дитину.

Згідно викладених обставин, враховуючи, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки , як на особу яка звільнена від відбування покарання за випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 п.п.2,3,4 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання чинності вироку обрати у виді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1