Справа № 750/1560/15-к
Провадження № 1-кп/750/6/16

Судді Деснянського районного суду міста Чернігова
ОСОБА_1
18 квітня 2016 року м. Чернігів
Вироком колегії суддів Деснянського районного суду міста Чернігова від 18.04.2016 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за п. 7 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п. п. 7, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 296; ч. 2 ст. 296; ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України та йому призначене покарання у виді 13 років 6 місяців позбавлення волі; ОСОБА_3 визнаний винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України та йому призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі; ОСОБА_4 визнаний винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України та йому призначене покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Не оспорюючи кваліфікації дій кожного з обвинувачених, міри покарання призначеної обвинуваченому ОСОБА_2 , вважаю, що покарання призначене обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, є занадто суворим і не відповідає загальним засадам призначення покарання, встановленим ст. 65 КК України та меті покарання, визначений у ст. 50 КК України.

Так, метою покарання відповідно до ч.2 ст. 50 КК України є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Пленум Верховного Суду України у своїх роз`ясненнях, що містяться у п. 2 постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року орієнтує суди, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу, призначати менше суворе покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді 2 років позбавлення волі, яке належить відбувати реально, колегія суддів врахувала ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, його безпосередню роль у вчиненому злочині, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, в складі батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області приймав участь в бойових діях в зоні антитерористичної операції на сході країни, має подяку командування полку спеціального призначення « ОСОБА_5 », позитивну характеристику за місцем колишньої роботи в ОВС, а також те, що його батько ОСОБА_6 загинув 11.10.2014 року під час виконання військового обов`язку в зоні АТО, на утриманні обвинуваченого перебуває мати ОСОБА_7 , яка є пенсіонеркою і має хворобливий стан здоров`я, підтверджений довідкою КЛПЗ Чернігівська міська лікарня № 3 від 02.02.2015 року, неповнолітню сестру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його сімейний стан, стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують його покарання: щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_9 , обставину, що обтяжує його покарання: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи реальну міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 1 року позбавлення волі, колегія суддів врахувала ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, його безпосередню роль у вчиненому злочині, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, його сімейний стан: має на утриманні доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стан його здоров`я, обставини, що пом`якшують його покарання: щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди потерпілому ОСОБА_9 , обставину, що обтяжує його покарання: вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На мою думку, при вирішенні питання про призначення покарання кожному з цих обвинувачених, колегією суддів не врахована ще одна пом`якшуюча обставина: активне сприяння розкриттю злочину. Дана обставина полягає в тому, що в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 добровільно надавали показання, які мають важливе значення для викриття іншого обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні особливо тяжких злочинів, пов`язаних з умисним вбивством потерпілого ОСОБА_11 та закінченого замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_9 . Крім того, на мою думку, обидва обвинувачені за час перебування під вартою в слідчому ізоляторі мали змогу переосмислити свою поведінку і на протязі року судового розгляду даного кримінального провадження, перебуваючи вже на свободі, обвинувачені не вчиняли навіть дрібних адміністративних правопорушень, мають сталі соціальні зв`язки, родини, офіційно працевлаштовані, що в сукупності з іншими наведеними вище даними, свідчить про те, що їх виправлення можливе без реального відбуття міри покарання у виді позбавлення волі.

Тому, слід погодитися з думкою прокурора, який в судових дебатах наполягав на призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Суддя ОСОБА_1