465/4629/16-к
1-кп/465/572/16
У Х В А Л А
судового засідання
23.11.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000054 від 15.03.2016 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судим ого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого старшим викладачем циклової комісії автомобільної техніки підготовки Військового коледжу сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковника, військовослужбовця
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України

за участю потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 15.03.2016 року.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 28 листопада 2016 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки 28.11.2016 року спливає строк, на який такий запобіжний захід було обрано, а підстав для звільнення останнього з під домашнього арешту не має, так як ризики, які послужили обранню запобіжного заходу у такому виді продовжують існувати.
Обвинувачений при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду, зобов`язується з`являтися на першим викликом суду. Учасники судового процесу щодо вирішення даного клопотання поклались на розсуд суду.
Згідно з вимогами ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом, приходить до висновку, що оскільки ризики, які послужили обранню такого запобіжного заходу продовжують існувати, з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, вважає за доцільним продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці до 21.01.2017 року.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426-1 КК України у вигляді домашнього арешту на два місяці до 21.01.2017 року.
Копію ухвали слід вручити обвинуваченому, прокурору та направити прокурору військової прокуратури Львівського гарнізону та старшому слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_6 для контролю за виконання запобіжного заходу.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1