ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
24 травня 2016року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 22 березня 2016 року щодо неї,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі ОСОБА_4 стверджує про незаконність судових рішень щодо неї у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, порушенням вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своєї позиції засуджена фактично посилається на однобічність та неповноту судового розгляду, та зазначає про те, що суд за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 427 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Також ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судових рішень можуть бути лише істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 КПК України.
При цьому, однобічність та неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в силу вимог ст. 438 КПК України не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Також у скарзі ОСОБА_4 не зазначає про наявність таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та могли б бути безумовними підставами для скасування судових рішень щодо неї судом касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 22 березня 2016 року щодо неї залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3