Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/309/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження № 0000482 від 24.07.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, не інваліда, не депутата, військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
23.07.2016 року ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення п.2-5 Порядку «Про надання спеціальних дозволів на користування надрами», затвердженого Постановою КМУ від 30 травня 2011 року № 615, п.3-4 Положення «Про порядок надання гірничих відводів», затвердженого постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 59, не маючи спеціального дозволу на користування надрами та відповідного гірничого відводу, необхідність яких передбачена ст.19 Кодексу України «Про надра», на власному автомобілі, цього ж дня, об 18 годині 00 хвилин прибув до ділянки лісового масиву, яка розташована на відстані 1.5 км., в східному напрямку від с.Обище Олевського району Житомирської області, де реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне видобування бурштину із вказаної вище ділянки лісового масиву, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, самовільно, згрузивши мотопомпу, марки «WPG», моделі «100» призначену для подачі води під тиском та обладнання до неї, яке привіз із собою, розпочав монтувати останнє, для того щоб в подальшому привести зазначену мотопомпу із обладнанням до неї у робочий стан, і після чого шляхом гідророзмиву ґрунту спробувати, незаконно видобути каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ним» від 18.11.1997 року, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» від 12 грудня 1994 року № 827 (у редакції Кабінету Міністрів України від 13 січня 2012 року) відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення. Проте, із причин, що не залежали від волі ОСОБА_3 , замах на вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення не закінчив, і не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для незаконного видобутку бурштину - сирцю до кінця, оскільки цього ж дня, і в цей же час та у вказаному вище місці, під час монтування обладнання необхідного для видобутку бурштину-сирцю ОСОБА_3 , було затримано працівниками відділення поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, якими в ході огляду місця замаху на вчинення кримінального правопорпушення було вилучено мотопомпу, марки «WPG», моделі «100»; два пожежні рукави, довжиною по 20 метрів кожен на одному з яких знаходиться металевий шрайбер; шланг-збірник чорного кольору, довжиною 2 метри; один сачок та дві металеві палиці-тички.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, які є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були ним вчинені. Запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вперше вчинив кримінальне правопорушення, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, вчинене проти довкілля, що виразилося у незакінченому замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, по місцю проживання характеризується виключно позитивно, його вік, наявність на утриманні у ОСОБА_3 , двох неповнолітніх дітей 2005 та 2007 років народження, доглядає свою матір ОСОБА_5 , яка є інвалідом ІІ-ї групи, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та повне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також разом із конкретними обставинами справи, відсутністю обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним обрання до обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання, пов`язаного із обмеженням волі в межах санкції частини статті за якою він притягується до кримінальної відповідальності. Однак, з врахуванням особи винного, обставин за яких він вчинив дане кримінальне правопорушення, та того, що ОСОБА_3 , як особа не являє собою підвищено суспільно небезпечною особою, думку прокурора щодо застосування покарання та звільнення ОСОБА_3 , з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.2,3,4 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити згідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст.100, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.50-51, 61, 65-67, 75, 76, ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України та призначити йому за ч.3 ст.15 ч.2 ст.240 КК України покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на засудженого, передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінальновиконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- мотопомпу, марки «WPG», моделі «100»; два пожежні рукави, довжиною по 20 метрів кожен на одному з яких знаходиться металевий шрайбер; шланг-збірник чорного кольору, довжиною 2 метри, які перебувають на зберіганні у відділенні поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області обернути у дохід держави;

- один сачок та дві металеві палиці-тички, які перебувають на зберіганні у відділенні поліції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000482 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/309/16-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурор.

Суддя: ОСОБА_1