АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2016 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличі Бородянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 17 грудня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись біля будинку №30 по вулиці Стальського у м. Києві, знайшов біля бордюру узбіччя дороги поліетиленовий пакет з пазовим замком із речовиною рожевого кольору. Усвідомлюючи, що в пакеті знаходиться психотропна речовина амфетамін, останній, діючи повторно, без мети збуту, підняв вказаний пакет та поклав його у ліву кишеню своєї куртки, привласнивши знайдене, чим вчинив незаконне повторне придбання психотропної речовини без мети збуту. Зберігаючи незаконно при собі вищезазначену психотропну речовину для особистого вживання без мети збуту, діючи повторно, ОСОБА_6 направився за місцем свого проживання в напрямку будинку №26 по вулиці Стальського у м .Києві з метою подальшого вживання психотропної речовини.

Після цього, в той же день, 17 грудня 2015 року, приблизно о 21 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 був затриманий працівниками поліції біля будинку №26 по вулиці Стальського у м. Києві, після чого, в період часу з 22 години 30 хвилин до 22 години 50 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м.Київ, вулиця Стальського, 26 працівниками слідчо-оператовної групи Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві в присутності двох понятих було виявлено та в подальшому вилучено з лівої кишені куртки ОСОБА_6 поліетиленовий пакет з пазовим замком, в якому знаходилась психотропна речовина амфетамін у великому розмірі, масою 9,302г, яку ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Згідно з даними висновку судово-хімічної експертизи №477х від 22.01.2016 року, надана на дослідження волога пастоподібна речовина світло-бежевого кольору містить психотропну речовину амфетамін (фенамін) масою - 9,302 г.

Амфетамін (фенамін), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 02 грудня 2009 року), «Список №2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є психотропною речовиною.

Відповідно до наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - амфетаміну, у великих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: від 1,5 до 15,0 грам.

Заступник прокурора м. Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у призначенні покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та правильність кваліфікації його дій не оспорюються учасниками процесу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочину, суд першої інстанції правильно визначив ОСОБА_6 розмір покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України та обґрунтовано дійшов висновку про можливість його виправлення та перевиховання без відбування покарання шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст.75 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22.03.2016 року щодо ОСОБА_6 без змін.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3