Деснянський районний суд м.Чернігова
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Мурашко І.А.,

при секретарі - Лутченко Т.Ю.,

з участю прокурора - Дробноход І.М.,

потерпілого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, судимий:16.07.2003 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 29.05.2006 року по відбуттю строку покарання, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_5,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, 10.07.2009 року, в період з 07.10 до 07.45, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у приміщенні будинку №83, що розташований по вул. Д.Ібаррурі у м. Чернігові, таємно викрав велосипед Аіст, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1822-к від 09.11.2009 року складає 343 грн., що належить ОСОБА_1

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та показав, що зранку 10.07.2009 року, з коридору будинку потерпілого викрав велосипед. Цивільний позов визнавав, тому і повністю відшкодував заподіяну шкоду. У скоєному щиро каявся.

Допитаний у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_1 показав, що ОСОБА_2 викрав у нього велосипед. Відмовився від свого цивільного позову, вказав, що не треба підсудного позбавляти волі.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюються доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до медичного висновку, ОСОБА_2 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, вживання зі шкідливими наслідками, лікування від алкоголізму не потребує. Виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, вживання зі шкідливими наслідками. Потребує лікування від наркоманії. Враховуючи матеріали справи, суд вважає що хвороба підсудного не становить небезпеку для здоровя інших людей, а тому не має підстав застосовувати примусове лікування до підсудного відповідно до ст.96 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, вартість викраденого, що шкода заподіяна злочином відшкодована у повному обсязі, і потерпілий відмовився від свого цивільного позову, думку потерпілого щодо призначення підсудному покарання, не повязаного з позбавленням волі, особу винного - його вік, сімейний стан, те, що він офіційно не працює, стан його здоровя, його освіту, характеристику за місцем реєстрації, що він притягувався до адміністративної відповідальності, і був раніше засуджений за злочини проти власності.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному, суд вважає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, якою передбачено покарання за вчинений підсудним злочин, яке є достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчинення ним нових злочинів, та про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У звязку зі звільненням ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

У звязку з відмовою ОСОБА_1 від свого цивільного позову, і що ця відмова прийнята судом, провадження по справі за цивільним позовом ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Судові витрати у сумі 306,40 грн. за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з підсудного на користь держави.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обовязки:

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 306,40 грн. судових витрат.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: І.А.Мурашко