Дата документу Справа № 320/1879/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/1879/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1567/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)
розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000109 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого;

за ч. 3 ст. 289 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахується з 10 січня 2015 року, тобто з моменту його затримання.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання знаходження ним під вартою, на підставі ст. 72 КК України, з розрахунку один день за один день.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 000 гривень та 40 000 гривень моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати на проведення дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи 1 472 гривні 20 копійок.

Вирішено долю речових доказів.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 09 січня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, знаходячись на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , в кузові червоного кольору, вартістю 30 335 гривень 30 копійок, під керуванням ОСОБА_9 , який стояв біля будинку № 218 по вул. Дружби в м. Мелітополі Запорізької області, маючи умисел на вбивство з корисливих мотивів, для заволодіння вищевказаним автомобілем, що належить ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою вбивства з корисливих мотивів, наявним при ньому ножем, наніс не менш ніж 4 удари по тулубу та кінцівкам ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я.

Однак, обвинувачений ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для вбивства ОСОБА_9 , так як потерпілий, рятуючись, зміг втекти з місця вчинення злочину. Відразу після цього, обвинувачений ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, пересів з пасажирського сидіння на водійське, завів двигун автомобіля ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , та з місця вчинення злочину поїхав, тим самим реалізував свій корисливий мотив, направлений на протиправне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на суворість вироку, вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував те, що він скоїв злочин вперше, вину свою визнав в повному обсязі та щиросердно розкаявся, задовільну характеристику з місця проживання та навчання, тяжкі наслідки від злочину не настали. Просить пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого, який підтримав свою апеляцію, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляції не вбачає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), за які він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку визначеному КПК України, та в апеляції не оскаржуються.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, так і дані про особу засудженого, який вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, пом`якшуючі відповідальність обставини, зокрема і ті, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений. З урахуванням всіх обставин справи, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання, встановлене санкціями ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України. Вважати, що таке покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим, немає підстав.

Обставин, які б давали підстави для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, немає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 7 травня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3