Справа № 751/5222/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/784/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 42.014.270.000.000.258, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2015 року, постановлений щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком районного суду ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 4080 грн. з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту виконання вироку.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1845 грн..

Захисник, в інтересах обвинуваченого, подав апеляційну скаргу на вирок місцевого суду в якій просить його скасувати, а кримінальне провадження закрити. В апеляційній інстанції просить повторно дослідити докази в повному обсязі та копію паспорту ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 . Зазначає, що суд в обґрунтування вини обвинуваченого у вироку послався на покази:

- обвинуваченого;

- свідків обвинувачення ОСОБА_10 , власника магазину ОСОБА_11 ,

заступника начальника ВДАІ м. Чернігова ОСОБА_12 ;

- свідка захисту ОСОБА_13 ;

- потерпілої ОСОБА_9 ..

Також на:

- не завірену копію службового посвідчення НОМЕР_2 , виданого 24.10.12 і дійсного до 24.10.2016 року, згідно з якою лейтенант міліції ОСОБА_7 перебуває на посаді інспектора ВДАІ (а.п.131);

- довідку Управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області від 12.12.2014 року, згідно з якою ОСОБА_7 з 01.04.2014 року займає посаду інспектора відділення ВДАІ;

- адміністративний протокол серії АА 2 № 970834 (а.п.216);

- висновок судово-почеркознавчої експертизи, що підтвердиввиконання підписів в протоколі;

- вимоги ст.ст. 254, 256 КУпАП на думку суду обвинуваченим явно порушені. При цьому, суд навівши дослівний зміст даних статей, не навів доводів чому особа повинна підписувати протокол лише в присутності інспектора;

- рішення Менського районного суду від 27.11.2014 року по цивільній справі за позовом пошкодженого магазину до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої ДТП;

- рішення Менського районного суду від 29.09.2014 року, яким адміністративна справа відносно ОСОБА_9 закрита (а.п.215);

- довідку Центру надання послуг, пов`язаних з використанням транспортних засобів, відповідно до якої автомобіль «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_3 належить ОСОБА_14 , а за ОСОБА_9 зареєстрованих транспортних засобів не значиться (а.п.162);

- довідку Менського районного сектору УДМСУ в Чернігівській області, згідно якої ОСОБА_9 03.04.2010 року документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 взамін втраченого паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Менським РВ УМВС 15.08.2002 року;

- копію паспорту ОСОБА_9 серії НОМЕР_4 ;

- заяву ОСОБА_9 про видачу нового паспорту, взамін втраченого (а.п. 179-180). Але не зрозуміло, чи доводять наведені судом докази винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом у службовому підробленні і внесенні до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Тому, на підставі викладеного вище, заявляє клопотання про повторне і повне дослідження обставин справи в апеляційній інстанції та дослідженні копії паспорту ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 , наданому Менським районним судом на його адвокатський запит та порівнянні підпису в ньому з підписами в адміністративному протоколі на ОСОБА_9 від 18.06.2014 року.

Місцевим судом ОСОБА_7 засуджено за те, що він, перебуваючи на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Чернігова УМВС України в Чернігівській області та будучи працівником правоохоронного органу, представником влади і службовою особою, вчинив службове підроблення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , без належної перевірки повідомлення ОСОБА_15 за фактом пошкодження 23.05.2014 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди приміщення магазину «Диван мебель», розташованого по вул. Бєлова, буд. № 33, у м. Чернігові, 18.06.2014 року, всупереч інтересам служби, не встановивши особу, яка вчинила дорожньо-транспортну пригоду, в інтересах ОСОБА_10 , у користуванні якого перебувала автомашина марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_3 , водій якого після наїзду на сходи магазину «Диван мебель» місце пригоди залишив, використавши наданий ОСОБА_10 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ОСОБА_9 , у приміщенні свого службового кабінету у АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 не була водієм вказаної автомашини склав щодо неї завідомо неправдивий протокол серії АА2 № 970845 від 18.06.2014 року за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є офіційним документом, який з відома ОСОБА_7 підписав особисто ОСОБА_10 від імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 ..

Крім того, ОСОБА_10 , з відома та згоди ОСОБА_7 особисто написав та підписав від імені ОСОБА_9 пояснення, датоване 18.06.2014 р., у якому зазначив, що та згідно зі ст. 63 Конституції України відмовляється давати будь-які пояснення, яке передав ОСОБА_7 ..

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав.

Заслухавши доповідача, прохання обвинуваченого та його адвоката задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, думку потерпілої та прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів підстав для її задоволення не знаходить.

Обвинувачений у апеляційному суді фактично не заперечував фактичні обставини справи, а саме, що використавши наданий ОСОБА_10 паспорт громадянина України, виданий на ОСОБА_9 , у приміщенні свого службового кабінету, достовірно не знаючи чи саме ОСОБА_9 скоїла описану вище дорожньо-транспортну пригоду і лише зі слів ОСОБА_10 склав щодо останньої протокол про адміністративне правопорушення. Також пояснив, що цей протокол передав ОСОБА_10 для підписання ОСОБА_9 .. Підпис у протоколі нагадував підпис потерпілої у паспорті, а тому у нього не було сумнівів, що підпис поставила саме ОСОБА_9 ..

Потерпіла пояснила апеляційному суду, що вказаної дорожньо-транспортної пригоди вона не скоювала, при складанні протоколу було використано дійсно її паспорт, який вона втратила задовго до описаних подій і в офіційному порядку тоді ж отримала новий паспорт.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. Адвокат не навів доводів неправильності чи не повноти дослідження місцевим судом доказів, а тому потреби у їх повторному дослідженні колегія суддів не вбачає.

Заперечення обвинуваченим своєї вини та висунуту версію про необізнаність хто справді підписав складений ним протокол колегія суддів розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Із змісту ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення видно, що протокол про адміністративне правопорушення складається на місці вчинення правопорушення, а в разі неможливості правопорушника може бути доставлено в міліцію для його складання.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, і цього не заперечує сторона захисту, не виїжджаючи на місце пригоди, за відсутності особи, щодо якої складається протокол, обвинувачений 18.06.2014 року свідомо і умисно склав протокол про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 23.05.2014 року.

За таких обставин у обвинуваченого нема жодних підстав стверджувати, що у нього не було сумнівів у достовірності внесених ним у протокол даних. Не встановлено таких даних і досудовим слідством та судом.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 366 КК України.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд прийняв до уваги ступінь тяжкості скоєного, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується за місцем проживання та служби позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Покарання призначено обвинуваченому в межах санкції інкримінованої статті КК України, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 липня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3