Апеляційний суд Чернівецької області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці «25 » лютого 2010 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Горецької С.О.

суддів Давнього В.П., Семенюка К.М.

при секретарі Ліхненко М.В.

за участю прокурора Хоміцької Т.Б.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

та потерпілого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старший помічник прокурора Першотравневого району міста Чернівці ОСОБА_4 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 жовтня 2009 року.

Цим вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, українець, уродженець Румунії, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює адвокатом ОСОБА_6 адвокатів Чернівецької області, одружений, є батьком трьох малолітніх дітей, невійськовозобов'язаний, раніше не судимий, проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

засуджений за ст.ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України на пять років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ст. 357 ч. 3 КК України на один рік обмеження волі;

за ст. 358 ч. 2 КК України на два роки обмеження волі

за ст. 358 ч. 3 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять років з конфіскацією майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього обовязки.

Справа №11-8 /2010 р. Головуючий у І інстанції: Войтун О.Б.

Категорія:ст.190 ч.4 КК України Доповідач: Горецька С.О.

Зобов'язано ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов ОСОБА_3 на суму 400 грн., залишено без розгляду.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено заставу.

Вирішено питання по речових доказах.

Постановою суду від 23 листопада 2009 року стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертиз в сумі 1836 грн. 38 коп. на користь НДКЦЕ при УМВС України в Чернівецькій області.

Згідно вироку ОСОБА_5 засуджений за те, що переслідуючи мету незаконного переоформлення квартири АДРЕСА_1 із власності ОСОБА_8 на іншого власника - ОСОБА_9 за допомогою підроблених офіційних документів, ОСОБА_5 ввів в оману та зловживав довірою ОСОБА_3, який був запевнений ОСОБА_5 в тому, що йому надається юридична допомога у кримінальній справі, де ОСОБА_3 є потерпілим, і за допомогою ОСОБА_3 незаконно намагався ввести в оману приватного нотаріуса ОСОБА_10 з метою укладення та посвідчення договору купівлі продажу, однак довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_5 не зміг із причин, які не залежали від його волі, так як був викритий приватним нотаріусом.

Крім цього, ОСОБА_5 умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного заволодіння квартирою №65 буд. №251 по вул. Руській в м. Чернівці, яка належить ОСОБА_8 та членам його сім'ї, в невстановленому слідством місці та в невстановлений слідством час, з метою подальшого використання, як самим так і іншою особою підробив офіційні документи.

Крім цього, ОСОБА_5, достовірно знаючи, що доручення Генерального Консульства України в м. Берлін, Німеччини від імені ОСОБА_8 на продаж 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_2 та доручення Генерального Консульства України в м. Берлін, Німеччини від імені ОСОБА_11 на продаж 2/3 частки даної квартири є ним підроблені, в невстановлений час використав їх за адресою м.Чернівці, вул. Барбюса, 18, надавши копії даних підроблених доручень до ЧКОБТІ з метою незаконного отримання витягів про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3, за №12102920 від 10.10.2006 року, №12351852 від 01.11.2006 року, та витягу з реєстру прав власності №12352159 від 01.11.2006 року на вказану квартиру .

Також, ОСОБА_5, достовірно знаючи, що заява від 19.09.2006 року до департаменту житлово-комунального господарства (ЖКГ) Чернівецької міської ради від імені ОСОБА_11 є ним підроблена, 19.09.2006 року використав її за адресою м.Чернівці, вул. Вірменська, 17а, подавши дану заяву до департаменту ЖКГ Чернівецької міської ради на підставі якої 03.10.2006 року незаконного отримав дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_4 в якому вказано що квартира АДРЕСА_5 на праві спільної (сумісної) власності належить ОСОБА_11 та членам його сім'ї ОСОБА_8 та ОСОБА_12

Також, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що копія рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці, за № 2-462, від 2.10.2006 р., про визнання ОСОБА_11 власником спадкового майна 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_2, яка належала померлій ОСОБА_12 і визнання права власності на 2/3 частки в квартирі АДРЕСА_6 за ОСОБА_11 є ним підроблене, в невстановлений час використав її в ЧКОБТІ за адресою м.Чернівці, вул. Барбюса, 18, надавши підроблену копію рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці, за № 2-462, від 02.10.2006 р. з метою незаконної перереєстрації права власності на 2/3 частки в квартирі АДРЕСА_6 за ОСОБА_11, та після чого ОСОБА_5 отримав з ЧКОБТІ витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно - на кв.№65 буд. №251 по вул. Руська м.Чернівці, з недостовірною інформацією, про те що ОСОБА_11 являється власником 2/3 частки квартири АДРЕСА_6.

З метою завершення злочинного наміру, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що доручення Генерального Консульства України в м. Берлін, Німеччини від імені ОСОБА_8 на продаж 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_2 та доручення Генерального Консульства України в м. Берлін, Німеччини від імені ОСОБА_11 на продаж 2/3 частки даної квартири та рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці, за № 2-462, від 2.10.2006 р., про визнання ОСОБА_11 власником спадкового майна 1/3 частки в квартирі АДРЕСА_2, яка належала померлій ОСОБА_12 і визнання права власності на 2/3 частки в квартирі АДРЕСА_6 за ОСОБА_11 та довідка ПП "Житлосервіс" про склад сім'ї ОСОБА_8 за №2931 від 09.11.2006 року та довідка ДГП по м.Чернівці, про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_11 від 18.10.2006 року є ним підроблені, 10 листопада 2006 року використав їх за адресою м. Чернівці вул. Головна, 23, шляхом надання приватному нотаріусу Чернівецького міського округу ОСОБА_10 для подальшого посвідчення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1.

Крім цього, ОСОБА_5, в невстановлений слідством час та в невстановленому слідстві місці незаконно заволодів довідкою про присвоєння ОСОБА_8 ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 від 17.09.1998 р.

Також, ОСОБА_5, 10 листопада 2006 року, перебуваючи біля офісу приватного нотаріуса Чернівецького міського округу ОСОБА_10 по вул. Головна, 23 в м. Чернівці, умисно, незаконно, зловживаючи довірою ОСОБА_3, під приводом надання останньому юридичної допомоги, шляхом обману, заволодів паспортом громадянина України ОСОБА_3 № КР-160567 виданий 17 січня 1997 року Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, а також довідкою про присвоєння ОСОБА_3 ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 від 15.09.1998 р.

На вказаний вирок старшим помічником прокурора Першотравневого району міста Чернівці ОСОБА_4 подано апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати і постановити новий вирок.

Вимоги апеляції прокурор обгрунтовує тим, що суд безпідставно застосував вимоги ст. 75 КК України та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, а також суд незаконно звільнив засудженого від додаткового покарання конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляцію, потерпілго, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляцію без задоволення, адвокатів та ОСОБА_5, які просять відмовити у задоволенні апеляції, провівши часткове судове слідство, вивчивши матеріали кримінальної справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку районного суду злочинних дій грунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом, є обгрунтованим і так само як і кваліфікація дій не оспорюється в апеляції.

Згідно з вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом»якшують та обтяжують покарання.

Районний суд дотримався вимог зазначеного закону та призначив ОСОБА_5 покарання, яке є необхідне і достатнє, сприятиме його виправленню та перевихованню, сприятиме попередженню скоєння нових злочинів.

Суд першої інстанції мав законні підстави звільнити ОСОБА_7 від відбуття основного покарання із встановленням іспитового.

Зокрема, такими підставами були виключно позитивні дані про особу підсудного: позитивна характеристика по місцю проживання та роботи, що він є раніше несудимою особою, його молодий вік, являється батьком трьох малолітніх дітей.

ОСОБА_5 визнав вину у скоєному, від його дій не наступило тяжких наслідків, його дії за ч.4 ст.190 КК України кваліфіковані через ст.15 КК України, що також вказує на те, що ОСОБА_7 є тією особою, виправлення і перевиховання якої можливе без ізоляції від суспільства.

Тому, доводи апеляції прокурора про необхідність призначення суворого покарання ОСОБА_5 із посилання на роз»яснення Постанови Верховного Суду України «Про судову діяльність в умовах загострення криміногенної ситуації», яка вже втратила чинність, є цілком необґрунтованими.

Разом з тим, на порушення вимог ст.77 КК України, звільняючи ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробовуванням, суд першої інстанції призначив йому додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, що є неправильним застосуванням кримінального закону, а тому вирок у цій частині підлягає зміні.

Крім того, районний суд призначивши ОСОБА_5 одинакове за видом і розміром покарання за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України у виді двох років обмеження волі у порядку ст.70 КК України поглинув ці покарання, що є порушенням кримінального закону, тому колегія суддів прийшла до висновку про необхідність усунення такого порушення закону не погіршуючи при цьому

становища підсудного.

На підставі наведеного, керуючись ст.365, ст.366, ст.373 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого помічника прокурора Першотравневого району м.Чернівці задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 29 листопада 2009 року щодо ОСОБА_5 змінити .

Виключити з резолютивної частини вироку суду застосування до ОСОБА_7 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, та змінити в частині призначеного покарання за ч.3 ст.358 КК України.

ОСОБА_5 вважати засудженим:

-за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України у вигляді п»яти років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.357 КК України у вигляді одного року обмеження волі,

-за ч.2 ст.358 КК України у вигляді двох років обмеження волі,

-за ч.3 ст.358 КК України у вигляді одного року шість місяців обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді п»яти років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов»язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов»язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з»являтися для реєстрації до органи кримінально-виконавчої інспекції.

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий С.О.ГОРЕЦЬКА

Судді В.П.ДАВНІЙ

ОСОБА_13