Справа № 495/5289/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Ново-Карлівка, Пологівського району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта вища, не працює, є військовим пенсіонером, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,-

сторони кримінального провадження:

старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 року приблизно о 13.30 годині обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи по вулиці Дзержинського, м. Білгород-Дністровський на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 наніс останньому декілька ударів металевою сковородою в область правої руки та голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 154 від 02.06.2015 року у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні пошкодження у вигляді закритого перелому правої ліктєвої кістки з ушибленими ранами в області нижньої треті правого плеча, ушиблена рана лобної області і садна потиличної частини голови. Пошкодження потерпілого ОСОБА_5 по критерію розладу здоров`я відносяться до категорії тілесних пошкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєному визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. 28.05.2015 року о 13.30 годині він йшов до аптеки по вулиці Радянській м. Білгород-Дністровський. Він побачив чоловіка, він був одягнений в джинсовий костюм та кепку синього кольору, який звернувся до нього з вимогою «віддай гроші» та вдарив його кулаком в область обличчя. Це був потерпілий ОСОБА_5 , який перший наніс йому удар в обличчя, від удару із губи потекла кров та із руки випав мобільний телефон, який розбився. Він не роздумуючи витягнув із свого целофанового пакету металеву сковорідку та наніс потерпілому декілька ударів в область правої руки та голови, тим самим спричинив йому тілесні ушкодження. Пояснив, що раніше між ним та потерпілим ОСОБА_5 були конфлікти через те, що він винен його дружині грошові кошти. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Він не бажав настання таких наслідків.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 28.05.2015 року біля 13.30 годин на вулиці Радянській, м. Білгород-Дністровський він зустрів обвинуваченого ОСОБА_3 , до якого підійшов та поцікавився, коли той поверне йому грошові кошти, які останній винен. Обвинувачений на його вимогу почав виражатися нецензурною лайкою, після чого він першим вдарив обвинуваченого рукою в область обличчя. Потім обвинувачений вдарив його металевою сковородою приблизно 5-6 разів. Під час ударів він прикривав свою голову руками та отримав перелом правої руки та рани в області лобної часини та садни потиличної частини голови. Після бійки він направився до прийомного покою міської лікарні, де його було зроблено рентген голови та зафіксовані тілесні ушкодження голови. Він проходив лікування, але цивільний позов не заявляв. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 122 ч.1 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, він одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, є військовим пенсіонером, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, а також враховується думка потерпілого ОСОБА_5 щодо призначення йому покарання на розсуд суду (а.с. 26-31).

Враховуючи пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, за місцем мешкання позитивно характеризується, є військовим пенсіонером, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, потерпілий просив призначити покарання на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.

СУДДЯ