Справа № 591/7151/15-к
Провадження № 1-кп/591/418/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 0004928 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не видавався, уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою базовою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 19.05.2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.09.2015 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із ОСОБА_7 біля кафе «Бистро», розташованого по вул. Набережній р. Стрілки в м. Суми, познайомились із ОСОБА_6 , продовжив з останнім розпивати спиртні напої, під час чого ОСОБА_4 побачив на шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок. У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

У цю ж ніч, близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 біля магазину «АТБ-маркет», за адресою: м. Суми, вул. Кооперативна, 13, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, відкрито викрав шляхом ривку правою рукою із шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок, вагою 8,14 гр., вартістю 3 736,35 грн., із золотим хрестиком, вагою 2,09 гр., вартістю 959,33 грн., чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 4 695,68 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що дійсно на початку вересня 2015 року близько третьої години ночі випадково познайомився з потерпілим, вживав разом з останнім алкогольні напої, вирішив викрасти у нього золотий ланцюжок.

Поблизу магазину «АТБ-маркет» зірвав ривком руки з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок, хрестик можливо злетів. Ланцюжок був у розірваному стані.

Обвинувачений мав намір здати ланцюжок до ломбарду, однак в приміщенні цієї установи був затриманий працівниками міліції.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненному, просив суворо його не карати.

Судом також встановлено, що на момент вчинення злочину обвинувачений мав непогашену судимість, оскільки засуджений згідно вироку Білопільського районного суду Сумської області за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

Дослідження інших доказів у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою всіх учасників судового провадження та на підставі ухвали суду визнано недоцільним, положення ч.3 ст.349 КПК України та передбачені законом наслідки учасникам судового провадження роз`яснено.

Таким чином, суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому повторному викраденні майна ОСОБА_6 на загальну суму 4 695,68 грн. - ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинений повторно».

Докази вчинення злочину в стані неосудності або обмеженої осудності суду не надано, тому обвинувачений підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягала на суворому покаранні, з урахуванням пом`якшуючих обставин та відомостей про особу, просив визнати обвинуваченого винуватим та призначити покарання у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі.

Завдану потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 4695,68 грн. обвинуваченим відшкодовано частково в сумі 3736,35 грн. Розмір не відшкодованого збитку складає 959,33 грн. Потерпілий просив залишити цивільний позов про відшкодування шкоди без розгляду, що не позбавляє ОСОБА_8 можливості звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про відшкодування витрат на відновлення викраденого майна.

Потерпілий на суворому покаранні не наполягав, тому суд враховує думку потерпілого при призначенні покарання.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: є молодою людиною, задовільно характеризується, не працює, під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг та нарікань не надходило, має утриманців неповнолітніх брата та сестру, бабусю та дідуся похилого віку, злочин вчинено повторно.

Суд визнає пом`якшуючими обставинами визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, примирення з потерпілим, часткове відшкодування матеріального збитку. Обтяжуючої покарання обставиною є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтвердив ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Суд вважає, що пом`якшуючі обставини, відсутність скарг потерпілого, дані про особу, лише частково знижують тяжкість вчиненого злочину.

Обвинувачений вчинив злочин в період тривалості іспитового строку, призначеного за вчинення попереднього злочину, на шлях виправлення не став, повторно вчинив корисливий злочин.

Тому, суд вважає, що призначення покарання без позбавлення волі не буде досягнуто мети, визначеної ч.2 ст.50 КК України.

Водночас, наявність кількох пом`якшуючих обставин, позиція потерпілого з приводу не суворого покарання та відмова від цивільного позову, незначний розмір не відшкодованого матеріального збитку в сумі 959,33 грн., нівелюють наявність обтяжуючої обставини.

Наявність декількох утриманців, відсутність батьків доводять доцільність зменшення визначеного санкцією ч.2 ст.186 КК України строку позбавлення волі, який суд вважає занадто суворим, виходячи з відомостей про особу та позиції потепілого.

Отже, враховуючи пом`якшуючі обставини, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України.

Остаточно міру покарання слід призначити за сукупністю вироків згідно вимог ст.ст.71, 72 КК України, частково приєднавши до призначеної міри покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Застосований 03.09.2015 року Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ст.177, 199, 337 КПК України слід продовжити до набраннія вироком законної сили.

Питання про розподіл процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до ст.ст. 118, 124, 126 КПК України - стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта. Питання про речові докази слід вирішити згідно ст.100 КПК України залишити потерпілому. На підставі заяви потерпілого, згідно ст.128 КПК України, ст.207 ЦПК України, цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.71 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за сукупністю вироків.

До призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 19.05.2015 року, визначивши, за правилами ст.72 КК України, остаточно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Початок відбування покарання рахувати з 02.09.2015 року, зарахувавши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.72 КК України в строк відбування покарання час тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 6400,00 грн. залишити без розгляду.

Речові докази частини золотого ланцюжка із застібкою загальною вагою 8,1 гр., які передані на зберігання потерпілого залишити у власності ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1