Справа № 709/1641/15-к
Провадження № 1-кп/711/40-16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2016 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000137 за звинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чутівка Оржицького району Полтавської області, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , останнє місце проживання - АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена п.1 ч.2 ст. 115 КК України, суд

встановив:

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_11 19.04.2015 р. вчинив умисне вбивство двох осіб за наступних обставин.

19 квітня 2015 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння біля вхідних дверей домоволодіння АДРЕСА_2 з мотивів ревнощів, маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , тобто двох осіб, відштовхнув ОСОБА_12 та зайшов до будинку, де в спальні на ліжку знаходився ОСОБА_13 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних діянь, маючи злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, обвинувачений умисне наніс ОСОБА_13 ножем не менше двох ударів в область грудної клітки, після чого повернувся йти до веранди, де була ОСОБА_12 , однак ОСОБА_13 наздогнав ОСОБА_11 та знаряддям, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо), наніс йому один удар в задню поверхню грудної клітки зліва, після чого обвинувачений, доводячи до кінця свій злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, наніс ОСОБА_13 ножем ще не менше 20 ударів в життєво важливі органи, а саме в голову, шию, грудну клітку, внаслідок чого спричинив йому несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_13 помер на місці: проникаюче поранення голови з ушкодженням головного мозку; проникаюче поранення шиї зліва з ушкодженням лівої легені; проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені; проникаюче поранення грудної клітки справа з ушкодженням печінки; проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням селезінки, шлунку; поранення потиличної частини голови зліва; не проникаючі поранення грудної клітки зліва; рани шиї зліва; рану лівого плеча; рани лівого стегна; рани обличчя, шиї, лівого передпліччя, лівого ліктя; травма голови з переломом кісток носа, забійними ранами голови, саднами обличчя; садна грудної клітки, правого стегна, лівого передпліччя. Проникаючі колото-різані поранення голови, шиї, грудної клітки належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тупа травма голови з переломом кісток носа, крововиливом на м`яких покривах черепа (в правій скроневій ділянці), під м`якими мозковими оболонками, забійними ранами голови, саднами обличчя носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Колото-різане поранення голови зліва, не проникаючі колото-різані поранення грудної клітки зліва, колото-різані рани шиї зліва, колото-різана рана лівого плеча, колото-різані рани лівого стегна, різані рани обличчя, шиї, лівого передпліччя, лівого ліктя, садна грудної клітки, правого стегна, лівого передпліччя носять ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

Причиною смерті ОСОБА_13 стали проникаючі колото-різані поранення голови, грудної клітки, органів черевної порожнини, з ушкодженням головного мозку, лівої легені, селезінки, печінки, шлунку, що супроводжувались внутрішньою та зовнішньою кровотечею.

Після вчинення вбивства ОСОБА_13 , маючи умисел на позбавлення життя з мотивів ревнощів ОСОБА_12 , яка сиділа на стільчику у веранді будинку, обвинувачений ОСОБА_11 підійшов до неї і розкладним ножем, яким він вчинив умисне убивство ОСОБА_13 , наніс їй ножем не менше 11-ти ударів в життєво важливі органи, а саме: грудну клітку з ушкодженням серця, черевну порожнину, шию, обличчя, внаслідок чого спричинив ОСОБА_12 несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця; непроникаюче колото-різане поранення черевної стінки зліва; колото-різане поранення шиї зліва з ушкодженням м`язів шиї; різані поранення обличчя з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`язів обличчя, слинної залози зліва, судин обличчя; різані поранення шиї з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини; різане поранення шиї, з пересіченням підшкірної клітковини шиї, трахеї; різану рану 4-го пальця правої кисті; садно лівого стегна; травму голови з крововиливами на м`яких покривах черепа, в м`які мозкові оболонки. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця та різана рана шиї з пересіченням трахеї належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Різані рани обличчя з ушкодженням м`язів обличчя, слинної залози зліва, колото-різане поранення шиї зліва, з ушкодженням м`язів носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; не проникаючі колото-різані поранення черевної стінки, травма голови з крововиливами на м`яких покривах черепа, в м`які мозкові оболонки, садно лівого стегна носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Причиною смерті ОСОБА_12 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею.

Вказаними умисними діями ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство двох осіб.

Підсудний ОСОБА_11 винним себе визнав частково і пояснив, що діяв з перевищенням необхідної оборони. Він тривалий час проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_12 , яка була раніше судима за умисне вбивство. Повернувшись біля 19 год. 19.04.2015 р. після тривалої відсутності додому, побачив на веранді Корженевську і відштовхнув її та пройшов до будинку, де в кімнаті побачив лежачого на ліжку оголеного ОСОБА_13 , тому почав на нього кричати, але ОСОБА_14 наніс йому кулаком удар в обличчя, від чого він втратив рівновагу, потім відчув удар в спину і побачив в руках ОСОБА_14 кухонний ніж. Дальше він ударив ОСОБА_14 рукою в груди і той упав, після чого він своїм складним ножем наніс ОСОБА_14 декілька ударів в живіт і повернувся на вихід з кімнати, але ОСОБА_13 наздогнав його. Захищаючись від нападу ОСОБА_14 , він знову наніс йому декілька ударів складним ножем і той упав. Потім направився до веранди, де сиділа ОСОБА_15 , але вона замахнулась на нього сокирою і він, також захищаючись від її дій, наніс ОСОБА_15 удари ножем. Оскільки від його дій наступила смерть ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , він почав збирати свої особисті речі, але в цей час був затриманий односельчанами. Вважає, що діяв у стані необхідної оборони, тому що змушений був оборонятись від нападу ОСОБА_14 , який ударив його ножем, і від нападу ОСОБА_9 , яка намагалась вдарити його сокирою.

Винуватість ОСОБА_11 у скоєнні вказаного у вироку злочину доведена наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду, що її донька ОСОБА_12 раніше судима і відбувала покарання у вигляді позбавлення волі, після чого проживала разом із підсудним ОСОБА_16 . Про смерть доньки узнала від сусідів і після огляду місця події знайшла у відрі ніж, який викинула.

Із показань потерпілої ОСОБА_17 судом встановлено, що її чоловік ОСОБА_13 декілька днів зловживав спиртним і не ночував удома. Від свідка ОСОБА_18 взнала, що та бачила її чоловіка у дворі ОСОБА_16 і ОСОБА_9 , після чого разом із свідками ОСОБА_19 і ОСОБА_20 поїхала до цього двору, де свідки затримали підсудного ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що біля 19 год. 30 хв. 19.04.2015 р. потерпіла ОСОБА_14 телефонувала їй і шукала свого чоловіка. В цей час вона побачила в дворі ОСОБА_9 чийсь силует і пішла туди. Веранда була відкрита, там лежала ОСОБА_15 і вона подумала, що та п`яна, але пройшла дальше і побачила закривавлене тіло ОСОБА_14 та підсудного ОСОБА_16 , який щось шукав у шафі. Про побачене вона по телефону повідомила потерпілу ОСОБА_14 , яка згодом із сусідами приїхала до двору ОСОБА_9 і ОСОБА_16 . Підсудний в цей час вийшов із дому і його затримали чоловіки, що приїхали разом із потерпілою ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_19 дав показання про те, що на прохання потерпілої ОСОБА_14 поїхав разом із нею та ОСОБА_20 до двору, де проживала ОСОБА_15 , щоб знайти чоловіка потерпілої. Біля дому зустріли підсудного ОСОБА_16 , який їм сказав, що ОСОБА_13 був у них, але пішов, а ОСОБА_15 спить. Не повіривши підсудному, він пройшов до будинку, де побачив трупи ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , після чого разом із ОСОБА_21 звалили ОСОБА_16 на землю, зв`язали його і викликали міліцію.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_20

19-20.04.2015 р. оглянуто місце події, під час чого в житловому будинку АДРЕСА_2 виявлено трупи двох осіб чоловічої та жіночої статі з ознаками насильницької смерті. У відрі в господарському приміщенні знайдено складний ніж, а при вході в житловий будинок на взуттєвій полиці чоловічі туфлі, на підошві яких було нашарування речовини бурого кольору. На поверхні килима в житловій кімнаті виявлено сліди підошви низу взуття (т.2 а.с.6-46).

Дані протоколу огляду місця події свідчать про те, що у веранді житлового будинку знайдено напівоголений труп ОСОБА_9 , під яким виявлено сліди крові, з чого суд робить висновок про те, що тілесні ушкодження заподіяні їй саме у веранді. Труп ОСОБА_14 без одягу виявлено у проході між кімнатами з умовними позначками три і чотири. В місця виявлення трупа фрагмент килима просякнутий кров`ю. В кімнаті під номером чотири на момент огляду було розібране диван-ліжко, на простирадлі якого знаходилась пляма крові розміром 72х86 см.

При огляді трупа ОСОБА_13 виявлено пошкодження у вигляді ран на голові, руках, грудній клітині (т.2 а.с.52).

Згідно з висновком судово-медичних експертиз № 92 і 184 ОСОБА_13 заподіяно проникаюче поранення голови з ушкодженням головного мозку; проникаюче поранення шиї зліва з ушкодженням лівої легені; проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням лівої легені; проникаюче поранення грудної клітки справа з ушкодженням печінки; проникаюче поранення грудної клітки зліва з ушкодженням селезінки і шлунку; поранення потиличної частини голови зліва; не проникаючі поранення грудної клітки зліва; рани шиї зліва; рана лівого плеча; рани лівого стегна; рани обличчя, шиї, лівого передпліччя, лівого ліктя; травма голови з переломом кісток носа, забійними ранами голови, саднами обличчя; садна грудної клітки, правого стегна, лівого передпліччя. Проникаючі колото-різані поранення голови, шиї, грудної клітки належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тупа травма голови з переломом кісток носа, крововиливом на м`яких покривах черепа (в правій скроневій ділянці), під м`якими мозковими оболонками, забійними ранами голови, саднами обличчя носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Колото-різане поранення голови зліва, не проникаючі колото-різані поранення грудної клітки зліва, колото-різані рани шиї зліва, колото-різана рана лівого плеча, колото-різані рани лівого стегна, різані рани обличчя, шиї, лівого передпліччя, лівого ліктя, садна грудної клітки, правого стегна, лівого передпліччя носять ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Причиною смерті ОСОБА_13 стали проникаючі колото-різані поранення голови, грудної клітки, органів черевної порожнини, з ушкодженням головного мозку, лівої легені, селезінки, печінки, шлунку, що супроводжувались внутрішньою та зовнішньою кровотечею. При цьому ОСОБА_14 заподіяно 22 рани від дії гострого ріжучого предмета і 4 травми від тупого предмета, а всього виявлено не менше 26 прикладень сили (т.2 а.с.47-51, 165-167).

При огляді трупа ОСОБА_12 виявлено рани обличчя, шиї, грудної клітини (т.1 а.с.57).

Судово-медичними експертизами № 94 і 188 встановлено, що ОСОБА_12 причинено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з ушкодженням серця; непроникаюче колото-різане поранення черевної стінки зліва; колото-різане поранення шиї зліва з ушкодженням м`язів шиї; різані поранення обличчя з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, м`язів обличчя, слинної залози зліва, судин обличчя; різані поранення шиї з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини; різане поранення шиї, з пересіченням підшкірної клітковини шиї, трахеї; різана рана 4-го пальця правої кисті; садно лівого стегна; травму голови з крововиливами на м`яких покривах черепа, в м`які мозкові оболонки. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця та різана рана шиї з пересіченням трахеї належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Різані рани обличчя з ушкодженням м`язів обличчя, слинної залози зліва, колото-різане поранення шиї зліва з ушкодженням м`язів носять ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; непроникаючі колото-різані поранення черевної стінки, травма голови з крововиливами на м`яких покривах черепа, в м`які мозкові оболонки, садно лівого стегна носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Корженевській заподіяно 11 ран від дії гострого ріжучого предмета і 1 травму від дії тупого твердого предмета, а всього виявлено не менше 12 прикладень сили. Причиною смерті ОСОБА_12 стало проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, що супроводжувалось внутрішньою кровотечею (т.2 а.с.53-56, 168-170).

Згідно з висновками судово-медичних експертиз № 92 і 94 колото-різані поранення ОСОБА_14 і Корженевській завдані гострим знаряддям, що володіє властивостями колюче-ріжучого: ОСОБА_14 який має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух товщиною близько 2 мм з добре вираженими ребрами, шириною травмуючого знаряддя в межах зануреної частини 16-20 мм; Корженевській який має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух товщиною близько 2-2,5 мм з добре вираженими ребрами, шириною травмуючого знаряддя в межах зануреної частини 14-15 мм.

За висновками судово-медичних криміналістичних експертиз № 48мк і 49мк (т.2 а.с.88-92) не виключено заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_15 і ОСОБА_14 клинком складного ножа, який був вилучений при огляді місця події (т.2 а.с.88-92).

Згідно з висновками такої ж експертизи № 05-5-06/75 на руків`ї ножа виявлено кров людини, походження якої можливе від ОСОБА_14 і ОСОБА_16 . Кров на клинку цього ножа могла походити від ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 (т.2 а.с.105-106).

Аналіз наведених доказів, а саме, показань підсудного, даних огляду місця події, наведених висновків експертиз приводять суд до висновку про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , від яких наступила їх смерть, заподіяні складним ножем, який належить підсудному ОСОБА_16 , і який вилучений при огляді місця події.

Наведені докази, а також показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 і ОСОБА_23 доводять те, що саме від дій підсудного ОСОБА_11 , а не іншої особи, наступила смерть ОСОБА_13 і ОСОБА_12 .

Разом з тим, ОСОБА_16 інкриміновано те, що він ножем наніс ОСОБА_14 не менше 26 ударів, а ОСОБА_15 не менше 12 ударів ножем. З наведених висновків додаткових судово-медичних експертиз встановлено, що ОСОБА_15 завдано не менше 12 прикладень сили, з яких тільки 11 ран внаслідок дії гострого ріжучого предмета і 1 травму від дії тупого твердого предмета; ОСОБА_14 завдано не менше 26 прикладень сили, з яких тільки 22 рани від дії гострого ріжучого предмета, а 4 травми від тупого предмета. В зв`язку з цим суд уточнює обвинувачення і вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_16 наніс ОСОБА_14 не менше 22 ударів ножем, а ОСОБА_15 не менше 11 ударів ножем. Зменшення обсягу обвинувачення не порушує право підсудного на захист.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_16 , суд виходить з наступного.

Очевидці заподіяння ОСОБА_16 смерті ОСОБА_15 і ОСОБА_14 відсутні. Сам підсудний пояснив, що не мав наміру позбавляти їх життя, а оборонявся від нападу ОСОБА_14 , який проходив службу в армії і мав певні навики наносити тілесні ушкодження та накинувся на нього з ножем, і від нападу ОСОБА_9 , яка була судима за вбивство і намагалась нанести йому удар сокирою.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 незадовго до події проходив службу в парашутно-десантному батальйоні, а ОСОБА_15 відбувала покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Це підтверджено відповідними документами і показаннями потерпілих.

Судом оглянуто одяг обвинуваченого, на якому (светрі і джинсовій куртці) виявлено пошкодження на спинках. Згідно з довідками (а.с.218-219 т.2) ОСОБА_16 після затримання 21.04.2015 р. був оглянутий в медичному закладі, де у нього виявлено непроникаючу різану рану задньої поверхні лівої половини грудної клітини.

Проведеною судово-медичною експертизою № 2375 у ОСОБА_11 виявлено рубець на задній поверхні грудної клітки ліворуч, який є слідом рани, що загоїлась і могла виникнути 19.04.2015 р. в результаті нанесення одного удару ножем. На светрі і куртці виявлено по одному пошкодженню, що розташовані на спинці зліва, які носять ознаки колото-різаних і виникли від дії якогось знаряддя, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо), шириною травмуючого знаряддя на рівні погруженої частини близько 17-18 мм. Локалізація рани на тілі ОСОБА_16 та локалізація пошкоджень на вказаних предметах одягу приблизно співпадають по вертикальній та горизонтальній лінії координат. Неповне співпадіння пошкоджень на одязі з тілесними ушкодженнями пояснюються зміщенням тканини одягу в момент спричинення пошкоджень (т.2 а.с.215-217).

Як зазначено вище, потерпіла ОСОБА_15 дійсно знайшла після огляду місця події в домоволодінні, в якому проживала її донька, ніж, який викинула. Вжитими судом в порядку ст. 333 КПК України заходами не вдалось відшукати вказаний предмет (т.1 а.с.142-149).

Наведені докази підтверджують показання підсудного ОСОБА_16 в тій частині, що ОСОБА_14 наніс йому удар в спину невстановленим предметом, яким міг бути ніж.

З фототаблиці до протоколу огляду місця події (фото 15 на а.с.26 т.2) судом встановлено, що біля полиці із взуттям на веранді виявлено сокиру. Підсудний під час судового розгляду вказав, що цією сокирою ОСОБА_15 намагалась нанести йому удар.

Разом із тим, показання підсудного про те, що він перебував у стані необхідної оборони і змушений був оборонятись від нападу ОСОБА_14 і ОСОБА_9 , незважаючи на наведені докази, спростовуються наступним.

Про те, що він нібито захищався від дій ОСОБА_14 і ОСОБА_9 , підсудний не повідомив правоохоронним органам і не пояснював свідкам ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , які затримали його безпосередньо на місці події зразу ж після вчинення злочину. Натомість, дії підсудного свідчать про те, що він намагався зникнути з місця події і тим самим уникнути відповідальності: прибулих свідків ОСОБА_22 і ОСОБА_21 він намагався ввести в оману, повідомивши, що ОСОБА_14 немає, а ОСОБА_15 спить; перед цим він зібрав свої речі і зібрався покинути місце вчинення злочину.

Про нібито скоєний на нього напад ОСОБА_14 і ОСОБА_9 він не вказував ні під час проведення судової психолого-психіатричної експертизи, ні під час слідчого експерименту.

Зокрема, експертній комісії він вказав, що першим наніс удар ножем ОСОБА_14 , а потім і ОСОБА_15 , яка взагалі на нього не нападала (т.2 а.с.162).

Під час слідчого експерименту підсудний ОСОБА_16 відтворив обставини події та вказав, що на ґрунті ревнощів він відштовхнув Корженевську, яка намагалась не впустити його до житла, потім прошов усередину будинку, де в кімнаті спав роздягнутий ОСОБА_14 , і ножем наніс йому два удари в грудну клітину. Після цього повернувся і хотів підійти до ОСОБА_9 , але ОСОБА_14 наздогнав його й наніс удар в спину, після чого він ножем наніс ОСОБА_14 ще декілька ударів і той упав у міжкімнатному проході. Потім він повернувся на веранду, де декілька разів ударив ножем ОСОБА_15 в голову, шию і тулуб (т.2 а.с.83-86).

Суд оглянув додаток до цієї слідчої дії (відеозапис) і встановив, що ці показання обвинувачений ОСОБА_16 давав без стороннього втручання. Незважаючи на те, що судом встановлено факт нанесення ОСОБА_13 підсудному одного удару невстановленим знаряддям, що володіє властивостями плаского колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо), а під час слідчого експерименту ОСОБА_16 не згадував про цей предмет, ця обставина не суперечить даним, отриманим під час цієї слідчої дії, адже підсудний вказав, що ОСОБА_14 наніс йому удар в спину, не уточнюючи при цьому, чим був нанесений удар.

Разом із тим, суд впевнився в тому, що цей удар ОСОБА_14 наніс ОСОБА_16 з метою захисту себе і ОСОБА_9 після того, як обвинувачений першим напав на ОСОБА_14 і наніс йому ножем не менше двох ударів в область грудної клітки, а потім повернувся йти до веранди, де була ОСОБА_12 .

Про це свідчать наведені показання ОСОБА_16 при проведенні психолого-психіатричної експертизи і під час слідчого експерименту.

Ці його показання об`єктивно підтверджуються даними огляду місця події, під час якого в кімнаті з умовною позначкою номер чотири виявлено розібране диван-ліжко, на простирадлі якого знаходилась пляма крові розміром 72х86 см. За висновками судово-медичної експертизи на простирадлі знайдено кров чоловіка, яким міг бути ОСОБА_14 (т.2 а.с.95-97). Незважаючи на те, що походження крові від підсудного ОСОБА_16 не виключене, ця кров не могла бути його, тому що ОСОБА_14 наніс йому удар в спину не біля дивана і у підсудного не було масивної кровотечі з огляду на розміри рани і на те, що на ньому було одягнуто светр і куртка. Отже, первинні покази підсудного про те, що він першим наніс ОСОБА_14 не менше двох ударів ножем в область грудної клітки коли той, лежав на дивані, підтверджені об`єктивно. Натомість, за висновками судово-медичної експертизи (т.2 а.с.50) проникаючі рани ОСОБА_14 супроводжувались зовнішньою кровотечею, що підтверджено даними огляду місця події, з яких встановлено, що ця кровотеча була масивною.

Показання підсудного під час слідчого експерименту про те, що ОСОБА_14 після того, як він наніс йому на дивані декілька ударів ножем, наздогнав його в проході між кімнатами і там ударив в спину, після чого він наніс ОСОБА_14 решту ударів ножем, об`єктивно підтверджені даними огляду місця події про те, що труп ОСОБА_14 виявлений в кімнаті з умовною позначкою номер три, а його голова лежала на проході в кімнату номер чотири (в якій знаходився диван). З цього випливає те, що ОСОБА_14 , будучи пораненим від нанесення йому підсудним складним ножем ударів, наздогнав підсудного в іншій кімнаті, коли той направлявся на веранду, де була ОСОБА_15 , і тільки там міг нанести підсудному удар в спину невстановленим предметом.

При огляді відеозапису до вказаної слідчої дії судом звернено увагу на наявність тілесних ушкоджень на обличчі підсудного ОСОБА_16 , у зв`язку з чим він пояснив, що ці пошкодження виникли від дії ОСОБА_14 , який нібито наніс йому удар кулаком в обличчя, і від дії ОСОБА_9 , яка нібито подряпала його.

Ця версія підсудного ОСОБА_16 спростовується показаннями свідка ОСОБА_23 , яка пояснила, що на обличчі підсудного не було тілесних ушкоджень, і аналогічними показаннями свідка ОСОБА_22 , який категорично стверджував про те, що на обличчі ОСОБА_16 , коли він з ним спілкувався, не було жодних тілесних ушкоджень, а ці ушкодження виникли під час того, як вони з ОСОБА_21 затримували підсудного і звалили його на землю обличчям вниз.

Судова практика, яка відображена в постанові Верховного Суду України № 5-125 кс15 від 17 грудня 2015 року, визначає, що для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

В даному конкретному випадку з показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що 19.04.2015 р. ОСОБА_15 неодноразово телефонувала її сину (обвинуваченому) і обіцяла приїхати. Її показання співпадають з показаннями самого підсудного про те, що він чекав ОСОБА_15 , яка обіцяла приїхати до нього, потім вона з невідомих причин передумала приїжджати і перестала відповідати на телефонні дзвінки, у зв`язку з чим він направився до неї додому.

Така поведінка ОСОБА_9 викликала у підсудного ОСОБА_16 неприязнь до неї, а коли він застав її на веранді без спідньої білизни, то у нього виникло почуття ревнощів. Це підтверджується показаннями самого ОСОБА_16 про те, що він, не розбираючись у ситуації, зразу ж відштовхнув Корженевську, яка намагалась не впустити його до будинку, після чого пройшов у житло, де застав оголеного ОСОБА_14 на дивані. Ці обставини підтвердили його підозри в подружній зраді і з мотивів ревнощів він вирішив розправитись із ними, тобто у обвинуваченого виник умисел на умисне вбивство двох осіб ОСОБА_9 і ОСОБА_14 .

З метою реалізації злочинного умислу він наніс складним ножем удари спочатку ОСОБА_14 , а потім і Корженевській. Про те, що підсудний ОСОБА_16 діяв з прямим умислом на протиправне заподіяння їм смерті, свідчать: знаряддя злочину ніж з клинком довжиною 92 мм; кількість ударів, нанесених цим ножем: ОСОБА_15 не менше 11-ти, а ОСОБА_14 не менше 22-х; місце нанесення ударів: ОСОБА_14 в голову, шию, грудну клітку, ОСОБА_15 в голову, шию, грудну клітку і в живіт, тобто в місця, в яких містяться життєво-важливі органи; сила нанесення ударів ножем, від клинка якого утворились ранові канали глибиною від 3 до 8 см (на трупі ОСОБА_14 ) і від 1,2 майже до 10 см (на трупі Корженевської), свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_16 мав умисел на протиправне позбавлення життя двох осіб і досяг свого злочинного результату, тому що смерть ОСОБА_9 і ОСОБА_14 наступила на місці скоєння злочину. Судом встановлено, що суспільно-небезпечних посягань на життя і здоров`я ОСОБА_16 з боку ОСОБА_14 чи ОСОБА_9 не було, а підсудний ОСОБА_16 першим застосував до них протиправне насильство, направлене на позбавлення їх життя.

Роблячи порівняльний аналіз наданих доказів, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_16 в судовому засіданні дав частково неправдиві показання щодо дійсних обставин справи з метою уникнення кримінальної відповідальності за фактично скоєний злочин.

З висновків судової психолого-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_11 , перебуваючи у стані простого алкогольного сп`яніння, діяв цілеспрямовано, послідовно, з урахуванням оточуючих обставин. Він не знаходився у стані фізіологічного афекту або в іншому вираженому емоційному стані, котрий міг би суттєво вплинути на його свідомість і поведінку, виявляв і виявляє прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стадії компенсації та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю із синдромом залежності, що не позбавляло і не позбавляє в даний час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними.

Факт перебування підсудного під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння встановлено з медичного висновку на а.с.62 т.2. Та обставина, що медичний огляд проведено о 01 год. 50 хв. 20.04.2015 р. і ОСОБА_11 у цей період часу перебував у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує, а навпаки, підтверджує те, що приблизно о 19 год. 19.04.2015 р. він також перебував у такому стані.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за п.1 ч.2 ст. 115 КК України, тобто умисне вбивство двох осіб. Вина ОСОБА_11 у вчиненні вказаного злочину перед судом доведена.

Призначаючи покарання за вчинений злочин, суд враховує обставини його скоєння та тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого та обставину, що обтяжує його покарання.

Згідно з класифікацією злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, ОСОБА_16 вчинив особливо тяжкий злочин. Обвинувачений на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. В силу вимог ст. 89 КК України він не судимий, але раніше визнавався винним у вчиненні умисних злочинів, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, але не виправився. Обтяжує його покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд призначає підсудному ОСОБА_16 покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 124 КПК України з засудженого на користь держави потрібно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 1814 грн. 28 коп.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: розкладний ніж, пара взуття, вирізка з килима, простирадло, мікронакладення, зрізи з нігтів та волосся, куртку, капелюх, штани, светр необхідно знищити як такі, що не мають цінності, сліди пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на поховання в розмірі 25 000 грн. та моральної шкоди в розмірі 300 000 грн. Суду не надано жодних доказів на підтвердження понесених потерпілою витрат на поховання, тому суд в цій частині позову відмовляє. Водночас суд вважає встановленим, що потерпілій ОСОБА_8 підсудним завдано моральної шкоди умисним протиправним позбавленням життя її чоловіка. Заявлений нею розмір компенсації цієї шкоди не суперечить нормам моралі і законодавству, тому суд задовольняє її позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 13 (тринадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_11 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк покарання обчислювати з 12 лютого 2016 року. Зарахувати ОСОБА_11 у строк відбутого покарання термін тримання під вартою з 19 квітня 2015 року по 12 лютого 2016 року у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями ст. 72 КК України.

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1814 грн. 28 коп.

Стягнути з засудженого ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_8 компенсацію моральної шкоди в розмірі 300 000 грн., в задоволенні решти позову відмовити.

Речові докази: : розкладний ніж, пару взуття, вирізку з килима, простирадло, мікронакладення, зрізи з нігтів та волосся, куртку, капелюх, штани, светр знищити як такі, що не мають цінності, сліди пальців рук зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2