УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №200/16947/15-к

Провадження №1-кс/200/6927/15

15 жовтня 2015 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю адвоката ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду м.Дніпропетровська клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна та зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з автотранспортних засобів, які належать або належали ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), Об`єднанню «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Транс-буд» ().
Клопотання обґрунтоване тим, що 03 червня 2015 року старший слідчий СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про заборону розпорядження та використання автотранспортних засобів, які належать або належали ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), Об`єднанню «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Транс-буд» (). В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що невстановлені слідством особи у період грудня 2014 року протиправно заволоділи майном підприємств групи компаній «Амстор», а саме автотранспортними засобами у кількості 11 одиниць, які належать ТОВ «АМСТОР» (), автотранспортними засобами у кількості 45 одиниць, які належать ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), автотранспортними засобами у кількості 117 одиниць, які належать Об`єднанню «Донецькопродтогр» (), автотранспортними засобами у кількості 30 одиниць, які належать ТОВ «Транс-буд» (), а також об`єктами нерухомого майна: будівлями, спорудами, земельними ділянками, які належать ТОВ «АМСТОР», ТОВ «Донінвестпрод» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), ТОВ «Амстор-М» (), Об`єднанню «Донецькопродтогр». Також, невстановлені слідством особи у період грудня 2014 року викрали бухгалтерські та юридичні документи, печатки та штампи підприємств: ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Амстор-Трейд» (), ТОВ «Донінвестпрод» (), Об`єднання «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Фудторг» (), ТОВ «Транс-буд» (), ТОВ «Амстор-Інвест» (), ТОВ «Капітель-Інжиніринг» (), ТОВ «Будіндустріясервіс» (), ТОВ «Вестмакс» (), ТОВ «Юр-Тектконсалтинг» (), ТОВ «Амстор-М» (), ПП «Ехмея» (), ТОВ «Моноплай» (), ТОВ «Чумацький шлях» (), які знаходились на зберіганні в офісі ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» за юридичною адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, 10, спричинивши своїми діями порушення роботи вказаних вище підприємств. Відповідно до заяви представників підприємств ТОВ «АМСТОР», ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР», Об`єднанню «Донецькопродтогр», ТОВ «Транс-буд» ОСОБА_5 в ході проведення інвентаризації на даних підприємствах виявлено, що транспортні засоби, які було зареєстровано на підприємствах групи «Амстор», відсутні на транспортних майданчиках та інших місцях зберігання, їх місцезнаходження не відомо. Поряд з цим, зазначено, що після зміни керівництва підприємств 30.12.2014 р., свідоцтва про реєстрації даних транспортних засобів не були передано новому керівництву, у зв`язку з чим існують підстави вважати, що незастосування заборони розпорядження та використання автотранспортних засобів може призвести до зникнення або втрати відповідного рухомого майна та перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що вказані об`єкти можуть бути відчужені.
Він не згоден з ухвалою слідчого судді, оскільки арешт в ході кримінального провадження може бути накладений на певне майно, яке належить на праві власності або підозрюваному чи обвинуваченому, або особі, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи. Тому, клопотання слідчого в частині арешту не може бути задоволене, оскільки чинний КПК України не передбачає можливості накладення арешту на майно особи, яка не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні або до якої не заявлений цивільний позов про відшкодування збитків, завданих злочином. Власник майна, не має жодного з указаних вище процесуальних статусів. Ані слідчим, ані слідчим суддею не враховано, що у кримінальному провадженні, яке 03.02.2015 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 206-2, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, посадові особи підприємств ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), Об`єднанню «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Транс-буд» () не є підозрюваними, обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відомості про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення відносно посадових осіб підприємства ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), Об`єднанню «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Транс-буд» () - взагалі відсутні. Отже, вважає, що заборона розпорядження та використання автотранспортних засобів, які належать або належали ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), Об`єднанню «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Транс-буд» () із мотивів викладених як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді не ґрунтується на положеннях вказаних вище норм Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, у матеріалах за клопотанням, так і у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що кримінальним правопорушенням кому-небудь завдана якась шкода, а також дані про те, що по справі заявлявся цивільний позов. Вимоги закону щодо перевірки достатності доказів, що вказують на вчинення злочинів, слідчим суддею взагалі залишені поза увагою, чим також порушено вимоги ст. 132, ст. 173 КПК України. В ухвалі не наведено посилань на жоден доказ вчинення злочинів, та не проаналізовано докази в контексті тих обставин кримінального провадження, які мають відношення до ТОВ «АМСТОР» (), ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР» (), Об`єднання «Донецькопродтогр» (), ТОВ «Транс-буд» (). В результаті такого підходу до вирішення клопотання, залишилося не з`ясованим слідчим суддею і питання про можливий розмір шкоди, завданої злочином та наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, як того вимагає ч. 2 ст. 173 КПК України. Ті обставини, що у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі також підтверджують, що орган досудового розслідування на даному етапі кримінального провадження не зібрав достатньої сукупності доказів, які б в тій чи іншій мірі доводили існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 206-2, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України. З цього випливає, що майбутній конфіскації може бути піддане лише майно, яке є власністю підозрюваного, обвинуваченого (ймовірного у майбутньому засудженого). Однак, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, жодним чином не перевірив аспект: кому на праві власності належить майно, яке його просить арештувати слідчий. Ухвала суду від 03.06.2015 року є необґрунтованою, у підтвердження чого слідчий суддя у судовому рішенні не посилається на норми КПК України, передбачені ст.ст. 170-173, а підстави для арешту майна взагалі не вказані.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 клопотання підтримала, слідчий проти задоволення клопотання заперечував.
Представник ТОВ «АМСТОР», ТОВ «Торгівельний будинок «АМСТОР», ТОВ «Транс-буд» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які відповідають за їх дії, можливості відчужувати певне своє майно до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку; відповідно до вимог цього Кодексу, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу; арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Нормою ч. 4 цієї статті передбачено, що заборона на використання майна або заборона розпоряджатися цим майном можуть застосовуватися лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що у подальшому застосування цього запобіжного заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розглянувши клопотання та надані до нього додатки, заслухавши пояснення адвоката та слідчого, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2015 року, у межах кримінального провадження №0000109, що відкрито за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 206-2, ч. 2 ст. 364-1, ч.ч. 2, 3 ст. 357 КК України, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заборонено розпорядження та використання майном, а саме транспортними засобами, які належать або належали ТОВ «Амстор», ТОВ «Торговий будинок «Амстор», об`єднання «Донецькпродторг» та ТОВ «Транс-Буд».
Обґрунтовуючи своє клопотання ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_6 не представили доказів належності ОСОБА_4 на праві власності транспортних засобів, що раніше належали ТОВ «Амстор», ТОВ «Торговий будинок «Амстор», об`єднання «Донецькпродторг» та ТОВ «Транс-Буд», не зазначили таких обставин, які б свідчили про перехід права власності на обтяжені транспортні засоби до ОСОБА_4 , взагалі не зазначили обставин, які б свідчили про порушення прав ОСОБА_4 .
Таким чином, виходячи з того, що право на звернення до суду з клопотанням про повернення арештованого майна має власник чи законний володілець майна, яким ОСОБА_4 не є, підстави для задоволення клопотання відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.174 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

В клопотанні ОСОБА_4 про скасування арешту майна та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційного скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Бабушкінського

районного суду

м.Дніпропетровська ОСОБА_1