Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/689/15-к
Провадження по справі № 1-кп/281/8/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 рокусмт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000142 від 16 липня 2015 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Волока Лугинського району Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого на посаді в.о. лісничого Степанівського лісництва ДП «Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство «Лугинський держлісгосп АПК», не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2015 року близько 18 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з пасажиром ОСОБА_7 мешканцем с. Червона Волока Лугинського району, який знаходилась на передньому пасажирському сидінні, керуючи власним легковим автомобілем марки ВАЗ 111930, д/н НОМЕР_1 , рухався по автодорозі сполученням «смт. Лугини - смт. Жовтневе» в напрямку с. Червона Волока Лугинського району. Рухаючись вказаним автомобілем зі швидкістю в межах 62,2-64,8 км/год., який перебував в технічно справному стані, в межах населеного пункту с. Старосілля Лугинського району автодороги сполученням «смт. Лугини - смт. Жовтневе», проїзна частина якої була сухою, ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №130 від 10.10.2001 року, згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди проявив неуважність та здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебігав дорогу.

В результаті дорожньо транспортної пригоди малолітньому пішоходу ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: важкої відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась лінійним переломом потиличної кістки з переходом на основу черепа, геморагічним забоєм головного мозку, субдуральною гематомою по ходу серпа мозку, набряком головного мозку, пневмоцефалією, забійною раною потиличної ділянки, множинними саднами тулуба, лубочним геміпарезом, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Своїми діями, які виразились в порушенні правил дорожнього руху, водій автомобіля ВАЗ 111930, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_5 створив небезпеку для руху, що загрожувало життю та здоров`ю малотнього пішохода ОСОБА_8 , зокрема, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , фактичні обставини скоєння ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав в повному обсязі, не оспорював дату, час та місце скоєння злочину, не заперечував та визнавав кваліфікацію своїх дій, дав показання про те, що 15 липня 2015 року він на власному автомобілі їхав після роботи з смт Лугини до додому в с. Червона Волока Лугинського району. Підїжджаючи до с. Старосіллля Лугинського району зі швидкістю близько 60 км/год. він побачив жінку ( як пізніше виявилось це була законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ), яка тримала на руках дитину, а біля неї була ще інша дитина. В момент під`їзду до них, він побачив, що дитина, яка знаходилась біля ОСОБА_10 , раптово почала перебігати дорогу. Він зразу же загальмував, та повернув кермо вліво. Однак, незважаючи на ці дії, він збив автомобілем під його керуванням, малолітнього потерпілого ОСОБА_8 . Після цього він разом із матір`ю малолітнього потерпілого терміново завезли останнього в лікарню. Зазначив, що надавав і буде надавати допомогу на лікування та реабілітацію малолітнього ОСОБА_8 . Станом на даний час він надав близько 10 грн. допомоги. Шкодує, що так сталось. Щиро розкаюється у вчиненому, повністю визнає свою винність.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 15 липня 2015 року в с. Старосілля Лугинського району вона йшла до своєї баби разом із своїми малолітніми дітьми. Меншого малолітнього сина вона тримала на руках, а старший малолітній син йшов поряд із нею. В якийсь момент її старший малолітній син ОСОБА_11 почав перебігати дорогу та його збив автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 . Після цього обвинувачений разом із нею завезли сина в Лугинську ЦРЛ, де останньому надали відповідну медичну допомогу. Після цього вона із малолітнім сином дві неділі знаходились на реабілітації в дитячій лікарні в м. Житомирі. Обвинувачений періодично телефонував їй та надавав допомогу на лікування сина, яку вона просила. Претензій до обвинуваченого у неї немає, просила не позбавляти останнього волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 винність у скоєнні злочину, в якому він обвинувачується, визнав у повному обсязі, дав показання, які повністю відповідають фактичним обставинам, які викладені у обвинувальному акті і такі обставини ніким не оспорювалися, погоджується із кваліфікацією вчиненого ним діяння, прокурор та законний представник малолітнього потерпілого не висловлювали жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їх позиції, а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, повністю доведена та його дії за ч. 2 ст. 286 КК України вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини кримінального провадження:

- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який класифікується як тяжкий злочин;

- особу винного, раніше не судимого, працюючого, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно;

- його відношення до вчиненого, а саме те, що він повністю визнав себе винним у вчиненому злочині та щиро покаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні малолітньої дитини, наявність позитивної характеристики з місця проживання та роботи, вчинення злочину вперше, а також те, що він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину стосовно малолітнього.

Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , думку законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_4 , яка претензій до обинуваченого немає, просила не позбавляти обвинуваченого волі, враховуючи обставини вчиненого злочину, сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 , слід призначити покарання у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст.76 КК України.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- автомобіль марки ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику для зберігання речових доказів Лугинського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:

- 552 (п`ятсот п`ятдесят дві ) грн. 42 коп. за проведення судової-автотехнічної експертизи від 30.11.2015 року №3/40;

- 491(чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп. за проведення технічної експертизи від 25.09.2015 року №3/579.

Керуючись ст. ст. 368,369,370,371,373,374,376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6(шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику для зберігання речових доказів Лугинського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області повернути власнику ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:

- 552 (п`ятсот п`ятдесят дві ) грн. 42 коп. за проведення судової-автотехнічної експертизи від 30.11.2015 року №3/40;

- 491(чотириста дев`яносто одну ) грн. 04 коп. за проведення технічної експертизи від 25.09.2015 року №3/579.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1