Справа № 206/206/4651/15-к
Провадження № 1-кс/206/442/15
У Х В А Л А

"18" вересня 2015 р. слідчий суддя Самарського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ЖЄО № 6359 від 07 серпня 2015 року,
за участю заявника ОСОБА_3 ,
26 серпня 2015 року ОСОБА_3 подав до Самарського районного суду м. Дніпропетровська скаргу на бездіяльність Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ЖЄО №6359 від 07 серпня 2015 року.
Розгляд скарги було призначено на 04.09.2015 року, у зв`язку з хворобою заявника відкладено до 18 вересня 2015 року.
У скарзі посилається на те, що 22 серпня 2015 року отримав рішення Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 17 серпня 2015 року №47/8260 про відмову у внесенні інформації до ЄРДР за його заявою у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України.
Вважає, що відмова у не внесенні інформації до ЄРДР невмотивована за наступними обставинами: орган досудового розслідування не зазначає обставин відмови у внесенні інформації до ЄРДР, також не приводить мотивів відмови у внесенні інформації до ЄРДР, що свідчить о незнанні суті його заяви від 07.08.2015 року, заснованого на рішеннях судів, які набрали законної сили, так постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2014 року по справі №826/5436/14-а за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України про визнання постанови Кабінету Міністрів України №102 від 16.04.2014 року недійсною в частині, зобов`язання винити дії, яке було залишено в законній силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/5436/14-а від 09.12.2014 року, встановлені наступні факти: що ОСОБА_4 є інвалідом Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років 1 групи, застосував до розгляду справи чинну редакцію ч.5 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-12, а саме відповідно до Рішення Конституційного Суду №10-рп/2008 від 22.05.2008 редакцію ч.5 ст.13, яка наведена в ЗУ «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1999 №3551-ХІІ (ред. від 26.10.2014 року) яка є неконституційною та повинна застосовуватися попередня редакція ч.5 ст.13 ЗУ №3551-ХІІ від 09.07.2007 року, а суд, відмовляючи у задоволення позову, посилався на ч.3 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.
Відповідно вимог п.25 Перехідних положень ЗУ №2505-15 від 25.03.2005 року, КМУ повинен у двомісячний термін подати на розгляд Верховної Ради України проект закону щодо внесенні змін до законів, однак по сьогоднішній час КМУ цього не зробив, що є підставою у порушення кримінального переслідування в порядку ч.2 ст.364, ч.2 ст.367 КК України, наступних посадових осіб:
1. Президента України ОСОБА_5 який підписав ЗУ №2505-15 від 25.03.2005 та не проконтролював виконання перехідних положень ЗУ № 2505-15 від 25.03.2015 року.
2. Прем`єр-міністра України ОСОБА_6 , яка очолювала Кабінет Міністрів України та не виконала п.25 Перехідних положень ЗУ 2505-15 від 25.03.2005 року протягом з 25.03.2005 року по 25.05.2005 року.
3. Кабінет Міністрів України як організовану злочинну групу яка не виконала п.25 Перехідних положень ЗУ №2505-15 від 25.03.2005 року на протязі з 25.03.2005 року по 25.05.2005 року.
На сьогоднішній час в Україні проживає 2,9 млн. ветеранів війни, із них 268 тис. інвалідів війни, 375 тис. учасників бойових дій, 2 млн. 300 тис. учасників війни, звідси заподіяна шкода всім ветеранам складає 3 469 305 гривень.
Вважає, що органами досудового розслідування не встановлені ознаки правопорушення та суб`єктивна сторона правопорушення, а суб`єктам злочину є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Кабінет Міністрів України.
А зазначені обставини по його заві не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим просить зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості по його заяві, зареєстровану в журналі єдиного обліку №6359 07 серпня 2015 року.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтвердив усі доводи, наведені у скарзі та просив задовольнити його скаргу з підстав, викладених у ній.
Представник Самарського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Прокурор в судовому засіданні 04.09.2015 року висловлював думку про відсутність підстав для задоволення скарги та внесення відомостей про кримінеальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
3. Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Оскільки ОСОБА_3 звертався із заявою про кримінальне правопорушення до правоохоронного органу, він є заявником і вправі звертатися зі скаргою до слідчого судді на відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Статтею 214 КПК України визначено, що:
1. Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
2. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
3. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. У разі виявлення ознак кримінального правопорушення на морському чи річковому судні, що перебуває за межами України, досудове розслідування розпочинається негайно; відомості про нього вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань при першій можливості.
4. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
5. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:
1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;
3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;
7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.
Слідчим суддею у судовому засіданні було оглянуто відповідь за підписом начальника Самарського РВ Дніпропетровського міського Управління ГУ МВС України від 17.08.2015 року за №47/8250, з якої вбачається, що підстав для внесення інформації до єдиного реєстру досудових розслідувань за зверненням ОСОБА_3 від 07.08.2015 року не виявлено, та рекомендовано звернутися до суду для вирішення виниклого питання по суті (а.с.11). Таким чином, заява ОСОБА_3 була зареєстрована за єдиним обліком, проте підстав для внесення зазначених у ній відомостей до ЄРДР правоохоронний орган не знайшов.
19 червня 2014 року постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, Міністерство соціальної політики України про визнання постанови Кабінету Міністрів України №102 від 16.04.2014 року недійсною в частині, зобов`язання вчинити певні дії, було відмовлено у позові (а.с.4-6).
09 грудня 2014 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 червня 2014 року залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 червня 2014 року залишено без змін. (а.с.7-9).
Відповідно до норм Кримінального кодексу України, а саме ст.ст. 364 та 367, як необхідним елементом об`єктивної сторони вказаних злочинів передбачається заподіяння шкоди, яка не спричиняється безпосередньо ухваленням, затвердженням чи підписанням нормативно-правових актів закону та постанови, тому за таких обставин слідчий суддя вважає, що у задоволенні даної скарги слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України,
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягє.

Слідчий суддя ОСОБА_1