ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року Справа №1-137/10

Черняхівський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Слободенюк Н.Є.

при секретарі Власюк В.В.

з участю прокурора Врублевської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Черняхові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, розлученого, працюючого кольщиком Головинського карєру, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого 19.02.10 Черняхівським райсудом за ст. 164 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

за ст. 185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

27.08.09 близько 11 год. ОСОБА_1, знаходячись в будинку № 10 по вул. Окружній в с. Головино, Черняхівського району у своїх знайомих ОСОБА_2, побачив в кімнаті будинку гроші в сумі 300 грн. та, скориставшись відсутністю господарів в кімнаті, викрав їх.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою у скоєнні злочину визнав повністю та суду ствердив, що 27.08.09 близько 10 год. 30 хв. знаходився в кімнаті будинку № 10 ОСОБА_2 по вул. Окружній в с. Головино, сів на стілець, а коли піднявся з нього, побачив там гроші і забрав їх, після чого покинув будинок. Через деякий час до нього прийшли подружжя ОСОБА_2 та просили повернути гроші і він пообіцяв їх повернути, але в звязку з складним матеріальним становищем не повернув.

Крім визнання вини підсудним, його вина у скоєнні злочину стверджується показами потерпілої ОСОБА_2 та матеріалами кримінальної справи.

Так, потерпіла ОСОБА_2, покази якої були оголошені в судовому засіданні, ствердила, що вона 26.08.09 отримала гроші та 300 грн. поклала на стільці в спальні і розраховувала придбати на них продукти харчування. 27.08.09 до них додому зайшов їх знайомий ОСОБА_1, привів свою дитину і попросив поглядіти її, а потім разом з чоловіком вийшов за ворота. Вона з дітьми була на вулиці. Будинок був не зачинений. Вона бачила, як ОСОБА_1 повернувся до будинку, він сказав, що хоче перепочити. Коли вже зайшла до будинку, то побачила як ОСОБА_1 виходить із спальні. В руках він нічого не тримав і вона відразу не помітила, що він викрав у них гроші. Однак, коли вона пізніше зайшла до будинку, то побачила, що грошей немає і зрозуміла, що гроші викрав ОСОБА_1. Коли чоловік прийшов додому, вона розповіла йому про те що сталося і вони запропонували ОСОБА_1 повернути гроші, але він їм нічого не відповів і гроші не повернув.

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 30.04.10, в ході якого ОСОБА_1 показав і розповів як, коли і звідки він викрав гроші (а.с. 83-878);

- протоколами очних ставок ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з підозрюваним ОСОБА_1 від 03.05.10, в ході яких ОСОБА_1 підтвердив, що вчинив крадіжку грошей з будинку ОСОБА_2 (а.с.90-93).

Враховуючи ту обставину, що підсудний визнав свою вину повністю, суд розглядає справу відповідно до ст. 299 КПК України за «спрощеним порядком», без допиту свідків.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд знаходить, що вина підсудного ОСОБА_1 в скоєнні злочину знайшла своє ствердження в судовому засіданні і кваліфікує його дії за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, є щире каяття та відшкодування шкоди потерпілій.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, його характер, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується як особа, що зловживає спиртними напоями, а згідно акту судово-наркологічної експертизи Д-380 від 6.05.10 страждає алкоголізмом і потребує примусового лікування та обирає йому покарання у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України у виді штрафу.

Речових доказів і судових витрат в справі немає.

Цивільний позов потерпілої суд не розглядає, оскільки підсудний добровільно відшкодував шкоду, заподіяну потерпілій, про що вона подала заяву до суду про відмову від позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 510 (пятсот десять) гривень.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуюча- суддя: ОСОБА_4