Пр-ня по справі № 1кп/521/599/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)17.10.2006 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 850 гривень; 2)04.03.2008 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу у сумі 850 гривень, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки; 3)10.02.2009 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 5 років та штрафу у сумі 850 гривень; звільнився 06.09.2013 року по відбуттю строку покарання, у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 червня 2015 року приблизно о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. М`соїдівська, 32, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, визначив об`єктом злочинного посягання майно, що знаходилось на передньому сидінні автомобілю «Mersedes Benz Sprinter 315 CDI» д.н. НОМЕР_1 , а саме мобільний телефон марки «Samsung note 1».

Діючи умисно, ОСОБА_5 підійшов до вказаного автомобілю та скориставшись сприятливою обстановкою, відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_6 , який перебував позаду автомобіля, діючи з корисливих мотивів, таємно, потворно шляхом відчинення дверей транспортного засобу «Mersedes Benz Sprinter 315 CDI» проник у салон автомобіля, та викрав мобільний телефон марки «Samsung note 1», вартість 10 000 гривень.

У момент закінчення дій, які ОСОБА_5 вважав необхідними для заволодіння мобільним телефоном, останній не довів злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від його волі та був вимушений відмовитись від його завершення у зв`язку з тим, що був викритий потерпілим та був затриманий.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив в судовому засіданні обставини які викладені в обвинувальному акті щодо обставин кримінального правопорушення. Так обвинувачений показав, що дійсно 10.06.2015 року приблизно о 13 годині 50 хвилин він знаходився на вул. М`ясоїдівська в м. Одесі, біля ГКБ № 1, де побачив на сидінні автомобіля «Mersedes Benz Sprinter 315 CDI» мобільний телефон, який вирішив таємно викрасти. Він схопив вказаний телефон, однак коли його побачив водій автомобілю, він його покинув та почав убігати. Потерпілий його наздогнав та затримав. В подальшому були викликані співробітники міліції. На теперішній час він у скоєному щиро розкаюється та просить суд суворо його не наказувати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_7 про дату судового засідання був сповіщений належним чином, в порядку ст. 135 КПК України, шляхом повідомлення по телефону, однак до суду не з`явився та надав письмову заяву про те, що не заперечує, проти розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру не має. В судових дебатах приймати участь не бажає. Питання, щодо призначення покарання залишив на розсуд суду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, визнання своє вини, та відсутність реально завданої шкоди і як наслідок відсутність цивільного позову у вказаному кримінальному провадженні.

Обставиною яка обтяжує покарання, обвинуваченого є рецидив злочинів.

Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з арештом.

Призначення іншого покарання не забезпечить виховної та профілактичної ролі вироку суду.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, суд не находить, оскільки хоча обвинувачений має кілька обставини, які пом`якшують покарання, однак властивості злочину, обставини за яких його було вчинено, а також особа обвинуваченого, свідчать про необхідність призначення покарання у межах санкції статі, пов`язане з триманням обвинуваченого в умовах ізоляції. Метою покарання, за даним вироком, окрім кари, є перш за все виправлення обвинуваченого та необхідність запобігання вчиненню нового злочину не лише самим обвинуваченим, а й відвернути інших осіб від подібних злочинних дій.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту законного затримання обвинуваченого в порядку ст. ст. 191, 207 КПК України, тобто з 10.06.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по провадженню: мобільний телефон марки «Samsung note 1» вартістю 10 000 гривень залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 14 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: