АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/5480/2012
Справа № 11/2190/1538,2012 Головуючий в 1 -й інстанції ОСОБА_1.
Категорія ч. 1 ст.121 КК України Доповідач Бугрименко В.Г.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року грудня місяця 04 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі

Головуючого Бугрименка В.Г. Суддів Дубченка А.П., Буженко Н.В. При секретарі Лященко О.М.

З участю прокурора Дворецького О.О., засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, на вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2012 року, -

ВСТАНОВИЛА

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3. Високопілля, вул. Піонерська, 70, Херсонської області, раніше не судимого у відповідності до ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі на п'ять років.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки і на нього покладено обов'язок не виїжджати за межі України постійне місце проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично з'являтися в органи кримінально- виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судові витрати за проведення експертиз на користь Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз у розмірі 2677 гривень 81 копійку.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за те, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 07 квітня 2012 року близько двадцятої в будинку № 70 по вул. Піонерській в с. м. т. Високопілля Херсонської області під час з бійки з ОСОБА_3 наніс останньому удар ножем в область черевної порожнини, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

На вирок суду прокурор, що приймав участь при розгляді справи в суді, подав апеляцію, в якій, не заперечуючи доведеності вини і правильності кваліфікації дій

ОСОБА_2, покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду в частині призначеного засудженому покарання. В обґрунтування доводів прокурор посилається на ТІ обставини, що суд при звільненні ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням не врахував, що засуджений вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп'яніння, стоїть на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкогольних напоїв. Враховуючи ці обставини та тяжкість вчиненого ОСОБА_2 злочину прокурор вважає, що призначене засудженому покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає вимогам норм матеріального права. Просить вирок скасувати і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на 5 років з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Засуджений ОСОБА_2 на апеляцію прокурора подав заперечення. Вважає, що при призначенні йому покарання суд дотримався вимог ст. 65 КК України і просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду - без зміни.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність задоволення апеляції із наведених у ній підстав, засудженого ОСОБА_2, який просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд зробив на підставі перевіреного ним в загальному порядку на підставі ст.299 КПК України переліку доказів, досліджених в судовому засіданні, що по суті в апеляції прокурора не оспорюється, а засуджений на вирок апеляції не подавав.

Разом з тим, на думку колегії суддів, при звільненні засудженого від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції не в повній мірі врахував конкретні обставини справи, дані про особу ОСОБА_2М і помилково дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_2 і звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України не можна визнати справедливим унаслідок його м'якості, він підлягає скасуванню у відповідності до положень ст. 372 КПК України (в редакції 1960 р.).

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при звільненні ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема його посередню характеристику, матеріальний та сімейний стан і стан здоров'я, думку потерпілого, який претензій до засудженого не має, ОСОБА_2 вину визнав повністю та покаявся. Разом з тим перераховані доводи суду першої інстанції не відповідають дійсності. Не зрозумілі висновки суду щодо матеріального і сімейного стану засудженого та його сімейного стану. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на порушення вимог ст. 65 КК України не врахував в достатній мірі характеру та суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння тяжкого злочину і не звернув уваги на те, що він стоїть на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкогольних напоїв, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на протязі року до вчинення злочину притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї.

Колегія суддів вважає, що, що з урахуванням наведених обставин, виправлення та

перевиховання ОСОБА_2 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.

При цьому колегія суддів враховує протиправну поведінку потерпілого ( побиття ним

ОСОБА_4М.), яка передувала вчиненню засудженим злочину, фактичне каяття

засудженого у його вчиненні, думку потерпілого, який просив не карати суворо

засудженого з урахуванням його протиправної поведінки по відношенню до ОСОБА_4

А.М. На думку колегії суддів сукупність цих трьох обставин істотно знижують ступінь

тяжкості вчиненого засудженим злочину, а тому покарання йому можливо призначити

більш м'яке ніж передбачено санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для його перевиховання

та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_4

А.М. і звільнення його від відбування покарання з випробуванням підлягає скасуванню

внаслідок порушення судом ст. 65 КК України щодо необхідності і справедливості

покарання.

Керуючись ст. 378 КПК України ( в редакції 1960 р.), колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, задовольнити

частково.

Вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 10 жовтня 2012 року

щодо ОСОБА_2 в частині призначеного йому покарання і

застосування положень ст.ст. 75,76 ЮС України скасувати.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України із

застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на три роки з поміщенням до

кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 змінити, взяти його під варту

в залі суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 04 грудня 2012 року.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового розгляду до Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав протягом

одногб місяця з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту

вручення йому копії вироку шляхом подачі касаційної скарги через апеляційний суд

Херсонської області.

судді: