Провадження № 1-кп/161/656/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 01 жовтня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002387, що надійшло з прокуратури м. Луцька 04.09.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, українця, гр.України, раніше судимого, зокрема:

1. 05.11.2008 року Стрійським районним судом Львівської області за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. 23.02.2011 року звільнений по відбуттю покарання.

2. 19.09.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.122 ч.1 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 14.12.2012 року на підставі постанови Маневицького районного суду Волинської області від 07.12.2012 року згідно ст.81 КК України на невідбутий строк 6 місяців 13 днів.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 129 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 01.06.2015 року близько 09.00 год., повторно, умисно, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_5 , в той час, як остання була за межами будинку, шляхом вільного доступу, з кімнати, таємно викрав, жіночу сумочку, згідно висновку експерта №197 від 27.08.2015 року, вартістю 90 грн., в якій знаходились гроші в сумі 2 900 грн., пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , яке матеріальної цінності потерпілій не становить, жіноча косметичка, згідно висновку експерта №197 від 27.08.2015 року, вартістю 70 грн. з косметикою, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 3060 грн.

Він же, в період з травня 2015 року по 29.08.2015 року, діючи умисно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , систематично, діючи з прямим умислом, з метою викликати у потерпілої реальне побоювання за своє життя та бажаючи цього, неодноразово, демонструючи потерпілій ОСОБА_6 кухонний ніж і таким чином погрожуючи його застосуванням, шляхом нанесення тілесних ушкоджень з метою вбивства, а саме казавши: « я тебе вб`ю, заріжу, голову відірву, кишки випущу!», а також шляхом надсилання смс-повідомлень з погрозами вбивством на мобільний телефон потерпілої ( НОМЕР_1 ), які потерпіла ОСОБА_6 сприймала як реальні загрози своєму життю та побоювалася їх здійснення.

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та суду дав показання про те, що дійсно 01.06.2015 року викрав в потерпілої ОСОБА_5 жіночу сумку, однак не пам`ятає, скільки в гаманці, який знаходився в ній, було коштів. Вказав, що викрадені кошти в сумі 100 грн. потратив на спиртне, а де інші подів не пам`ятає.

Щодо погроз потерпілій ОСОБА_6 , то вказав, що в нього із останньою часто виникали сварки в ході яких він можливо і погрожував їй, однак не думав, що вона дані погрози сприймала реально. У вчиненому розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання про те, що 01.06.2015 року близько 09.00 год. вона була на подвір`ї свого домогосподарства, коли почула, що хтось її гукає, це був обвинувачений ОСОБА_7 , оскільки останній до неї приходив часто поїсти. Того дня обвинувачений перебував сам в її будинку, коли вона була на вулиці. Виявивши зникнення сумки з будинку, вона відразу пішла до ОСОБА_7 , Зустрівши його по дорозі, поросила повернути сумку, однак останній сказав, що нічого не брав та кричав на неї. Чула від односельчан, що ОСОБА_7 розповідав, що її обікрав. Пізніше ОСОБА_7 їй зізнався, що брав гроші і поверне, однак не повернув, тому в подальшому вона написала заяву дільничному інспектору. В неї було викрадено сумку чорного кольору в якій були пенсійне посвідчення, різні карточки з магазинів косметичка, та гроші п`ять купюр по 500 грн. та окремо в торбинці лежало 400 грн., які були виручені із торгівлі на ринку, чим вона займається. Деякі речі їй повернув ОСОБА_8 , який разом проживав із ОСОБА_7 та їх знайшов в його кімнаті. При призначенні покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання про те, що вона досить тривалий час була знайома із ОСОБА_7 , однак в них були неприязні стосунки, оскільки він всім говорив, що вона його жінка, і її діти, це його, що не відповідало дійсності. Вона була проти, що він до неї приходив додому, і тому він її постійно ображав та погрожував вбивством, нищив її майно, бив вікна. Були випадки, що обвинувачений її бив, душив. Погрози проявлялися в висловах про вбивство, говорив, що заріже, голову відірве, кишки випустить, і при погрозах демонстрував ніж. Також слав їй смс-повідомлення на її мобільний телефон із погрозами, які сприймала реально та боялася за своє життя.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила, що їй було відомо, що на «трійцю» в її сусідки ОСОБА_5 викрали сумку, яка це їй повідомила. Через два-три дні, ОСОБА_7 приходив до неї і приносив викрадену сумку чорного кольору та хотів її їй подарувати. Їй було відомо, що це саме сумка була ОСОБА_5 , оскільки після її викрадення остання про неї розповідала та її описувала.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердив, що з кінця літа 2012 року обвинувачений ОСОБА_7 проживав в нього, а саме по АДРЕСА_1 . Під час прибирання в кімнаті, де жив ОСОБА_7 знайшов пенсійне посвідчення ОСОБА_5 ..

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що йому відомо, що обвинувачений ОСОБА_7 постійно погрожував його мамі ОСОБА_6 , кидав каміння в вікна їхнього будинку. Одного разу бачив обвинуваченого ОСОБА_7 в їхньому будинку, який тримав в руках ніж, однак побачивши його втік. Погрози від ОСОБА_7 були кожен день. Також після крадіжки сумки в ОСОБА_5 , на наступний день, ОСОБА_7 йому особисто говорив, що здійснив крадіжку речей в потерпілої ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні ствердив, що бачив, як обвинувачений ходив п`яний з ножем та говорив, що заб`є ОСОБА_6 , кидав в вікна її будинку каміння.

Малолітнього свідок ОСОБА_12 у присутності матері ОСОБА_6 та психолога ЗОШ №2 м. Луцька ОСОБА_13 в судовому засіданні ствердив, що він знайомий із обвинуваченим ОСОБА_7 і той приходив часто до них додому. Одного разу обвинувачений приносив, якісь речі, однак мама його прогнала. Після того ОСОБА_7 пішов і він пізніше бачив, як останній перекидав сумку чорного кольору через паркан навпроти їхнього будинку.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 доводиться наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця події від 29.08.2015 року та протоколом огляду предмету від 30.08.2015 року, згідно яких вбачається, наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 ч.1 КК України, виходячи із тексту смс-повідомлень, отриманих на мобільний телефон потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду місця події від 11.08.2015 року, згідно якого було найдену жіночу сумку, яка була викрадена в ОСОБА_5 та в подальшому знайдена навпроти будинку потерпілої ОСОБА_6 , куди її викинув ОСОБА_7 , що також підтверджується показаннями малолітнього свідка ОСОБА_12 ..

Підстав ставити під сумнів показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , у суду немає, так як вони є чіткі, послідовні і відповідають обставинам справи, тому суд бере їх за основу при постановленні вироку.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_7 , що він погрожуючи ОСОБА_6 не мав на меті її вбити, так як вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала, що сприймала дані погрози реально та боялася за своє життя.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, а також своїми умисними діями, які виразилися у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд по справі не вбачає.

До обставин, що обтяжують покарання суд по справі відносить рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково, раніше неодноразово судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив кримінальні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, негативно характеризується по місцю проживання, а тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, і обирає йому покарання в межах санкцій ст.ст.185 ч.2, 129 ч.1 КК України із застосуванням ст.70 КК України у виді позбавлення волі. При призначенні покарання враховує, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому.

Судові витрати за проведення товарознавчої експертиз №197 від 27.08.2015 року, що підтверджено документально, слід стягнути з обвинуваченого.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України ( в редакції 2012 року), суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 129 ч.1 КК України та призначити покарання:

- за ст.129 ч.1 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_7 до відбуття 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити попередній у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з 14.40 год. 29 серпня 2015 року.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокія 305», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в доход держави судові витрати по справі за проведення товарознавчої експертизи №197 від 27.08.2015 року в сумі 368 (триста шістдесят вісім) гривень 28 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: