Провадження №1-в/487/200/15
УХВАЛА
Іменем України
05.11.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Корабельного міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві подання Корабельного міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про скасування звільнення від відбування покарання з випробування і направлення для відбування призначеного судом покарання

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника Корабельного міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області звернувся до суду з поданням про направлення засудженого ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання призначеного судом.
Із матеріалів, надісланих до суду, вбачається, що з 18.06.2014 року ОСОБА_6 перебуває на обліку Заводської КВІ. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Але систематично не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду у виді неявки до інспекції для реєстрації та повідомлення про зміну місяця проживання. 25.06.2014 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про правові наслідки ухилення від відбування покарання та виконання обов`язків покладених на нього вироком суду. 28.10.2915 року ОСОБА_5 був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки до інспекції для реєстрації у 1-й вівторок кожного місяця. Проте, 07.04.2015 року ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився до інспекції для реєстрації. 10.04.2015 року ОСОБА_5 було застосовано застереження у виді письмового попередження. 02.06.205 року і 07.07.015 року ОСОБА_5 повторно без поважної причини не з`явився до інспекції для реєстрації, за це 04.08.2015 року йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження, про скасування звільнення від відбування покарання з випробування та направлення для відбування призначеного покарання. 01.09.2015 року ОСОБА_5 у поясненні вказав нову адресу свого мешкання: АДРЕСА_2 , де буде проживати тривалий час, але до м. Києва він не поїхав, залишився на старому місці проживання, також 06.10.2015 року без поважної причини не з`явився на реєстрацію до інспекції, за це 07.10.2015 року йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження. Вказане свідчить проте, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, не повідомив інспекцію про зміну місяця проживання, ігнорував неодноразові попередження інспекції про правову відповідальність за ухилення від відбування покарання та невиконання обов`язків покладених на нього вироком суду.
В судовому засіданні представник кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_4 подання підтримав, просив про його задоволення та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком суду від 03.03.2014 року в місця позбавлення волі.
Прокурор в судовому засіданні просив про задоволення подання КВІ та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком суду від 03.03.2014 року в місця позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив в задоволенні подання щодо направлення його в місяця позбавлення волі відмовити посилаючись на те, що без поважних причин пропустив реєстрацію в інспекції 07.04.2015 року. В подальшому він був вимушений переїхати в м. Киїі. Спочатку він проживав у матері за адресою АДРЕСА_3 , потім переїхав на адресу АДРЕСА_2 , але помилково повідомив номер квартири АДРЕСА_4 , потім знову переїхав проживати у м. Миколаїв. Він працює, але не офіційно, 06.10.2015 року працював, тому не мав можливості з`явитися на реєстрацію та з`явився 07.10.2015 року. Він не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, веде нормальний образ життя, тому вважає, що став на шлях виправлення та навмисно не ухиляється від обов`язків покладених на нього вироком суду.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2014 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України до 5 року позбавлення воді, на підставі ст.ст. 75,104 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ, повідомляти органи КВІ про зміну місця проживання, роботи і навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи КВІ.
Даний вирок на виконання до КВІ надійшов 18.06.2014 року і засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік.
З матеріалів особової справи слідує, що засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений із порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджався про відповідальність за невиконання покладених на нього судом обов`язків.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При цьому, при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Сам факт того, що засуджений не повідомив органи КВІ про зміну місце свого проживання не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Так, судом було встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не з`явився в інспекцію для реєстрації 07.04.2015 року та 10.04.2015 року йому було застосовано застереження у виді письмового попередження.
02.06.2015 року і 07.07.015 року ОСОБА_5 . Також не з`явився до інспекції для реєстрації, проте з матеріалів особової справи вбачається, що 25.05.2015 року ОСОБА_5 попередив інспектора КВІ проте, що переїжджає до м. Києва та матеріали особової справи ОСОБА_5 були направлені до Дарницького КВІ УДПтС України в Київській області. Спочатку ОСОБА_5 проживав за адресою своєї матері АДРЕСА_3 , що підтверджуються поясненнями ОСОБА_7 , потім переїхав на адресу АДРЕСА_2 , але помилково повідомив номер квартири АДРЕСА_4 , в подальшому знову переїхав проживати у м. Миколаїв. 06.10.2015 року ОСОБА_5 не з`явився в інспекцію для реєстрації, оскільки працював. З`явився до інспекції 07.10.2015 року та надав з приводу неявки письмові пояснення.

Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, на час розгляду даної справи жодного разу до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо.
Таким чином, судом не встановлено обставин, що підтверджують небажання засудженого ОСОБА_5 стати на шлях виправлення та злісного ухилення від виконання обов`язків покладених на нього вироком суду.
Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до переконання, що в задоволенні подання Корабельного міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробування ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ч. 8 ст. 537 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання старшого інспектора Корабельного міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Миколаївській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1