Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3412/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду,

Чернівецької області ОСОБА_1

За участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянуши клопотання старшого прокурора прокуратури Сторожинецького району, Чернівецької області про тимсасовий доступ до речей,

встановив:
До Сторожинецького районного суду, для розгляду, надійшло клопотання старшого прокурора прокуратури Сторожинецького району, Чернівецької області ОСОБА_3 , про надання тимчасового доступу до речей, а саме автомобіля марки ВАЗ-2103 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , 1956 року народження із с. Панка, Сторожинецького району, Чернівецької області, з наданням можливості вилучення цього автомобіля на період проведення досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому старший прокурор посилається на те, що 11.11.2015 року біля 13,40 години в м. Сторожинець по вул. Видинівського біля господарства № 144 сталося зіткнення автомобіля ВАЗ-2103 з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , 1956 року народження, жителя с. Панка, Сторожинецького району, Чернівецької області з автомобілем марки «Volkswagen jetta», 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , внаслідок якого водій ОСОБА_4 перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

З приводу вказаної дорожньо-транспортної пригоди, за правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст.286 КК України, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного 12.11.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608.

В клопотанні прокурор зазначає, що автомобіль марки ВАЗ-2103 № НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , 1956 року народження, який проживає в с. Панка, Сторожинецького району, 11 листопада 2015 року вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а 12 листопада 2015 року визнаний речовим доказом та знаходиться на спеціальному майданчику ІНФОРМАЦІЯ_2 і у випадку його не вилучення, можуть бути створені можливості для його знищення, ремонту або переховування, що перешкодить проведенню відповідних експертиз.

Крім того, прокурор посилається також на те, що вилучення транспортного засобу в особи, якій він належить, є за своєю сутністю обмеження права власності, яке не може бути здійснене без судового рішення.

Вивчивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор, обґрунтовує доводи клопотання та заслухавши в судовому засіданні прокурора, який підтримав клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не може бути задоволене, виходячи із наступного.

Згідно клопотання, прокурор просив його розглянути за відсутністю особи, у володінні якої знаходиться автомобіль з чим слідчий суддя погоджується але не тому, що автомобіль може бути знищений, відремонтований чи схований, а тому, що власник автомобіля ОСОБА_4 , 1956 року народження, який отримав травми під час дорожньо-транспортної пригоди, помер в реанімаційному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зазначено безпосередньо в клопотанні прокурора і у представленому витягу з кримінального провадження.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 159 КПК України, на яку також посилається прокурор, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку).

Тобто, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, але надається стороні кримінального провадження особою у володінні якої знаходяться такі речі і документи.

Як зазначено в клопотанні та вбачається із долученого до нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ НОМЕР_3 , його власником був померлий ОСОБА_4 , що до отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, є основоположним фактом, оскільки на даний час нічого не відомо про особи спадкоємців.

Смерть, це біологічне припинення життя людини, а відповідно припинення її правоздатності та дієздатності, а тому ні викликати ні зобов`язувати померлу особу, до вчинення будь-яких дій, в т.ч. і до надання для огляду чи вилучення автомобіля, слідчий суддя не має ні здібностей ні законодавчої можливості.

Із положень ст.131 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів це захід примусового характеру, який застосовується за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження.

Посилаючись на необхідність використання автомобіля, як речового доказу, прокурор не враховує вимоги ст.93 КПК України, згідно ч.2 якої встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом

Згідно ч.4 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Таким чином, слід зробити висновок, що застосування заходів примусу у виді заходів забезпечення кримінального провадження, необхідно здійснювати після вирішення питання про можливість отримати речі або документи іншим способом передбаченим КПК України.

Із клопотання вбачається, що в процесі огляду місця пригоди було вилучено автомобіль, марки ВАЗ-2103 № НОМЕР_1 , до якого прокурор хоче отримати доступ з правом його вилучення.

Таке вилучення в ході огляду місця пригоди, дозволене Главою 16 (ст.ст.167-169) та Главою 20 (ч.5 ст.237) КПК України.

Таким чином незрозуміло для яких потреб прокурор особисто хоче отримати доступ до автомобіля із можливістю вилучення його, якщо вказаний автомобіль вже вилучено в ході здійснення слідчих дій, передбачених Главою 20 КПК України і перебуває на спеціальному майданчику ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дотриманням умов його схоронності, передбачених п.20 та п.27 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104

Крім того, згідно інформації вказаної в клопотанні, автомобіль ВАЗ-2103, власником якого був ОСОБА_4 , визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, а прокурор при цьому взагалі не вказує для чого стороні обвинувачення в кримінальному провадженні, здійснювати доступ до речі, яка є речовим доказом в цьому ж кримінальному провадженні і яка до того ж знаходиться в цієї сторони на законних підставах.

Речовими доказами, згідно ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому статтею 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, крім зазначених в статті обставин має бути також зазначено прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, яка має надати прокурору тимчасовий доступ до автомобіля і такою особою, виходячи із положень вказаної статті та статті 163 КПК України має бути особа у володінні якої перебуває автомобіль. Однак таку особу слідчим суддею не виявлено, а вказівка прокурора про те, що автомобіль перебуває у власності ОСОБА_4 і його вилучення в особи, якій він належить є за своєю сутністю обмеженням права власності, на думку слідчого судді, з огляду на смерть власника транспортного засобу, є некоректною і необдуманою при написанні безпідставного клопотання.

Тобто випадки передбачені статтями 160-166 КПК України, які згадуються в статті 100 цього ж Кодексу, і на які посилається прокурор, не можуть бути реалізовані по причині смерті власника автомобіля, а для застосування положень ст.ст.170-174 КПК України у слідчого судді немає підстав так як прокурор на вказані статті і на випадки які в них передбачені не посилається.

Слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування (стороною обвинувачення) в суді не доказані всі обставини передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.163 КПК України, а тому виходячи з цього та із зазначених в ухвалі обґрунтувань, клопотання старшого прокурора прокуратури Сторожинецького району ОСОБА_3 , на думку слідчого судді, слід вважати необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого прокурора прокуратури Сторожинецького району, Чернівецької області ОСОБА_3 від 12 листопада 2015 року, про тимчасовий доступ до речей відмовити, внаслідок його необґрунтованості.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: