Справа № 1-337/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2010 року Святошинський районний суд міста Києва в складі: головуючого - судді Почупайло A.B.

при секретарі Доля К.В.

за участю прокурора Семененка В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Києві, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, судимого 01 липня 2008 року Києво- Святошинським районним судом Київської області за ст. 185 ч. З КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 3 роки, у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше засудженим 01 липня 2008 року Києво- Святошинським районним судом Київської області за ст. 185 ч. З КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням іспитовим строком на 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисний злочин.

Підсудний ОСОБА_1, 20 листопада 2009 року, приблизно в 15.20 годин, знаходячись у приміщенні магазину «Паляница», TOB «Паляница», розташованого по вул. Львівській, 12 в м. Києві, повторно таємно викрав чуже майно, яке належить TOB «Паляница».

При цьому ОСОБА_1 20 листопада 2009 року, приблизно в 15.00 годин, знаходячись у приміщені магазину «Паляница», TOB «Паляница», розташованого по вул. Львівській, 12 в м. Києві, вирішив скоїти крадіжку чужого майна.

Продовжуючи знаходитись в приміщенні магазину «Паляница» ОСОБА_1, скориставшись, тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав майно TOB «Паляница», а саме: пляшку вина «Мартіні Біанко» місткістю 0,5 літрів, ціною 99 гривень 24 копійки, сховавши її до внутрішньої кишені своєї куртки.

Після цього ОСОБА_1 з викраденим чужим майном вийшов із магазину «Паляница» на вулицю де був затриманий охоронником вказаного магазину й викрадене в нього було вилучено.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся в скоєному, дав суду показання, які повністю відповідають встановленим обставинам, підтвердив суду обставини скоєння ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету скоєння злочину.

Оскільки підсудний ОСОБА_1, свою вину в скоєному визнав повністю та не оспорював фактичні обставини справи, судом встановлено, шо він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз'яснивши їм положення ч. З ст. 299 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями підсудного ОСОБА_1, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особи підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, дослідивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він повторно, таємно викрав чуже майно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_1 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, шо є злочином середньої тяжкості, характеристику особи підсудного, який раніше судимий, скоїв злочин у період іспитового строку, на час скоєння злочину суспільно-корисною працею зайнятий не був, не

працює, посередньо характеризується за місцем проживання, його відношення до скоєного, обставин, що обтяжують покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом'якшує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавленням волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливо без ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що підсудний ОСОБА_1 на день винесення даного вироку не відбув покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2008 року, на підставі ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати йому до призначеного покарання не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази по справі: пляшку вина «Мартіні Біанко» місткістю 0,5 літрів, що передана під зберігальну розписку представнику TOB «Паляница», суд вважає за необхідне залишити у власності TOB «Паляница»; копію фіскального чеку, залученого до матеріалів кримінальної справи, суд вважає за необхідне залишити в матеріалах кримінальної справи.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати до призначеного ОСОБА_1 покарання невідбуте ним покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 липня 2008 року, призначивши йому остаточну міру покарання у вигляді 3 (трьох) років семи місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, змінити з підписки про невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання й, до вступу вироку в закону силу, утримувати під вартою в Київському СІЗО (№13) Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Київській області.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 09 квітня 2010 року.

Речові докази по справі: пляшку вина «Мартіні Біанко» місткістю 0,5 літрів, що передана під зберігальну розписку представнику TOB «Паляница» - залишити у власності TOB «Паляница»; копію фіскального чеку, залученого до матеріалів кримінальної справи - залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб, із моменту вручення копії вироку засудженому, а рештою учасників процесу, у той же строк із моменту його проголошення.

Суддя: