гСправа № 187/1674/15-к Провадження №1-кп/0187/281/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоди про примирення від 10 лютого 2016 року укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у кримінальній справі №187/1674/15-к (кримінальне провадження № 0000075) відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Бузівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ; громадянин України, учень професійно-технічного училища № 88, освіта середня, не одруженого, раніше судимого 1) 05.12.2014 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) 06.01.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України остаточно до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Першотравенка Магдалинівського району Дніпропетровської області, місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянин України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, раніше судимого 1) 05.12.2014 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 2) 06.01.2016 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України остаточно до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України кожним, -
за участі сторін прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_3 , представник служби у справах дітей ОСОБА_7 , інспектор поліції ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
Встановив:
13.02.2015 близько о 20.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , (далі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), вступили у попередню змову між собою, повторно, з метою здійснення свого злочинного наміру прибули до господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 , де поблизу господарчої будівлі помітили залишені без нагляду мішки білого кольору із зерном ячменю у кількості 6 штук. У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , умисно з корисливих мотивів, таємно викрали чуже майно, що належить ОСОБА_3 , а саме 6 мішків зерна ячменю загальною вагою 274 кг, загальною вартістю 1370 гривень.
З викраденим майном, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 розпорядилися на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 1370 гривень.
Дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
11.12.2015 між потерпілою та обвинуваченими укладено угоди про примирення, які були уточнені угодами від 10.02.2016.
Згідно угод про примирення обставини вчинення кримінального правопорушення сторонами не заперечуються. Сторони угоди погодили покарання обвинуваченим за вказане кримінальне правопорушення у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, тобто за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2016 та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років та 3 місяців позбавлення волі. Матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, з цивільним позовом потерпіла не зверталася.
У судовому засіданні ОСОБА_11 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні ОСОБА_12 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпілій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, які їй зрозумілі. Потерпіла підтвердила факт укладення угоди про примирення. Просила суд затвердити угоду про примирення, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Законний представник та захисник ОСОБА_11 просили затвердити угоду, обставини, які б перешкоджали її затвердженню відсутні.
Представник служби у справах дітей та старший інспектор поліції до повноважень, якого входять питання злочинності серед неповнолітніх, проти затвердження угод не заперечували.
Прокурор просив затвердити угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнали себе винними, відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані судом до обвинуваченого у разі затвердження угоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких обставин, суд переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченими виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, існують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає можливим затвердити угоди про примирення від 10.02.2016 та призначити обвинуваченим узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що стосовно обвинувачених обрано запобіжних захід у виді тримання під вартою на підставі вироку суду від 06.01.2016 кримінальна справа №187/663/15-к, суд з урахуванням вимог ст. 90 КВК України вважає за необхідне тимчасово залишити обвинувачених у СІЗО до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоди про примирення від 10 лютого 2016 року укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяця.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеного вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року менш суворого, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяця.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 06 січня 2016 року, тимчасово залишивши його у Дніпропетровському слідчому ізоляторі Управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06 січня 2016 року, тимчасово залишивши його у Дніпропетровському слідчому ізоляторі Управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ по справі зерно ячменю в кількості 274 кг. вважати повернутим ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Роз`яснити обвинуваченому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1