Справа № 544/1240/15-к
№ пров. 5/544/2/2015
У Х В А Л А
08 вересня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин клопотання старшого інспектора Дніпровського РВ КВІ м.Києва ОСОБА_4 про уточнення дійсного прізвища засудженого,

У С Т А Н О В И В :
У провадженні Пирятинського районного суду Полтавської області знаходилась кримінальна справа №1624/1079/2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.395 КК України.

Вироком Пирятинського районного суду від 20.09.2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.395, 69 КК України, та призначено покарання на підставі ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили.

07 серпня 2015 року від старшого інспектора Дніпровського РВ КВІ м.Києва ОСОБА_4 надійшло клопотання про уточнення прізвища засудженого.

Розглянувши дане клопотання суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Статтею 537 КПК України визначений перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Так, у пункті 14 частини першої ст.537 КПК України зазначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Окремі роз`яснення щодо питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, зокрема щодо тлумачення сумнівів і протиріч, які виникають при виконанні вироку, містить Постанова Пленуму ВСУ від 21.12.1990 року №11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку».

У пункті 4 даної Постанови Пленуму роз`яснено, що суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків:
- про застосування акта амністії, якщо його застосування є обов`язковим і суд при постановленні вироку не обговорював цього питання;
- про звільнення з-під варти особи, засудженої умовно чи до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або із застосуванням до неї ст.46-1 КК України, якщо підсудний був під вартою і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу;
- про скасування запобіжного заходу, якщо при виправданні підсудного чи засудженні його зі звільненням від покарання суд у вироку не вказав про його скасування;
- про зарахування попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущено неточність при його обчисленні;
- про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані;
- про застосування відстрочки виконання вироку не тільки щодо основного, але й щодо додаткового покарання, якщо рішення суду про застосування ст.46-1 КК України неконкретизоване;
- про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається звернення стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно;
- про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду;
- про визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань;
- про оплату праці захисника;
- про долю неповнолітніх дітей засудженого, які залишилися без догляду, і передачу їх для піклування установам, родичам або іншим особам, якщо у вироку нема такого рішення;
- про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання;
- про призначення громадського вихователя неповнолітньому в разі його умовного засудження або застосування до нього міри покарання, не пов`язаної з позбавленням волі, або відстрочки виконання вироку відповідно до ст.46-1 КК України;
- про усунення неточностей, допущених у вироку при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого, а також описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.
Встановлено, що в матеріалах кримінальної справи №1624/1079/2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ст.395 КК України, маються документи, що посвідчують особу засудженого, в яких його прізвище вказано як « ОСОБА_6 », у зв`язку з чим у вироку Пирятинського районного суду від 20.09.2012 року прізвище засудженого вказано як « ОСОБА_6 ». Будь-якої інформації відносно того, що на час розгляду вказаної кримінальної справи підсудний мав прізвище « ОСОБА_7 » матеріали кримінальної справи не містять.

Отже при ухваленні 20.09.2012 року вироку Пирятинським районним судом Полтавської області не було допущено неточностей або помилок при написанні прізвища засудженого.

Однак у клопотанні ставиться питання щодо уточнення дійсного прізвища засудженого, проте відповідно до вище вказаних норм процесуального права розгляд даного питання не входить в компетенцію суду.

На підставі викладеного суд уважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що паспорт на ім`я ОСОБА_5 , копія якого додана до даного клопотання, виданий 10 січня 2013 року, тобто вже після ухвалення судом 20.09.2012 року вироку.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого інспектора Дніпровського РВ КВІ м.Києва ОСОБА_4 про уточнення дійсного прізвища засудженого - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Оскарження ухвали в апеляційному порядку не зупиняє її виконання.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1