Справа № 465/6519/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/877/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 465/6519/15-к про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2015 року відмовлено потерпілій ОСОБА_9 у закритті провадження № 0002182 від 10 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України, з підстав відмови від обвинувачення.

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0002182 від 10 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України повернуто прокурору для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. ст. 109, 291 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в результаті перевірки в підготовчому судовому засіданні обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та інших процесуальних документів встановлено їх невідповідність вимогам процесуального права, яка не може бути усунута в ході підготовчого судового розгляду справи, у тому числі й при вирішенні питання про закриття кримінального провадження з підстав відмови потерпілої від обвинувачення.

На дану ухвалу прокурор прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що цю ухвалу прийнято з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Вказує, що суд безпідставно та необґрунтовано повернув прокурору матеріали обвинувального акта. Покликається на те, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що незважаючи на неодноразові заяви потерпілої про відмову у підтриманні приватного обвинувачення щодо ОСОБА_6 , суд залишив дану заяву без задоволення, в той час як згідно із положеннями ч.4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення а тому, відповідно до вимог ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягало закриттю. На підставі наведеного прокурор просить дану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу, розглянувши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення а ухвала до скасування, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження 25 вересня 2015 року із прокуратури Франківського району м. Львова до Франківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002182 від 10 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 125 КК України.

Юридична сутність кримінального провадження у формі приватного обвинувачення полягає у тому, що воно ініціюється лише потерпілим від злочину. Передбачені цією нормою статті Особливої частини кримінального кодексу визначають відповідальність за злочин, яким перш за все потерпілому спричинена будь-яка шкода. Саме тому пріоритетне значення набуває захист прав та інтересів потерпілого. В таких кримінальних справах кримінально-правове та кримінальне процесуальне значення мають насамперед волевиявлення потерпілого. Тобто у вирішенні питання про закриття провадження у справах приватного обвинувачення визначна роль належить самому потерпілому.

Згідно вимог ч.4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як видно із журналу судового засідання від 01.10.2015 року під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_9 заявила, що відмовляється від підтримання обвинувачення щодо ОСОБА_6 та просила закрити кримінальне провадження. Інші учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, підтримали дану заяву.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Проте суд першої інстанції не дотримався зазначених вище вимог закону, проігнорувавши спеціальну норму, яка передбачає порядок судового провадження у формі приватного обвинувачення, зокрема, встановивши підстави, передбачені п. 7 ст. 284 КПК України (потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення), безпідставно відмовив потерпілій ОСОБА_9 у її заяві про закриття провадження, що в даному випадку суперечить вимогам КПК України.

Таким чином суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Згідно п.6 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено потерпілій ОСОБА_9 у закритті провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України з підстав відмови від обвинувачення, а матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. ст. 109, 291 КПК України, винесена із істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону,

а тому вважає за необхідне дану ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Франківського району м. Львова ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 01 жовтня 2015 року, якою відмовлено потерпілій ОСОБА_9 у закритті провадження № 0002182 від 10 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України з підстав відмови від обвинувачення, а матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні № 0002182 від 10 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України повернуто прокурору для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим ст. ст. 109, 291 КПК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції кримінального провадження № 0002182 від 10 серпня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4