Справа № 1-111/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2010 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

при секретарі - Задорожняк О.М.

з участю прокурора - Данко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 15 червня 2010 року близько 19-40 години в с.Товтри Заставнівського району Чернівецької області, переслідуючи корисливу мету збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, із території току ТОВ «Товтри», відкрито, ігноруючи зауваження свідка ОСОБА_2 щодо припинення злочинного посягання, викрав плуг марки ПЛН 3/35, вартістю 800 гривень, що належить ТОВ «Товтри». Після вчиненого злочину підсудний ОСОБА_1 з місця скоєння злочину із викраденим майном втік. Своїми діями спричинив вищевказаному підприємству матеріальних збитків в розмірі 800 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і показав, що останніх шість років працював на ТОВ «Товтри» на різних посадах. В першій половині 2010 року він був звільнений. Після звільнення закінчилися кошти, оскільки він ніде не працював, саме тоді у нього виник умисел скоїти крадіжку матеріальних цінностей з колишнього місця роботи. 15 червня 2010 року він зателефонував ОСОБА_3 та попросив перевезти плуг, бо сам він не справився б. Останній погодився на пропозицію, однак він не знав, що плуг не належить йому і, що вони скоюють крадіжку. Вони зустрілися і разом приїхали на територію ТОВ «Товтри». Під час погрузки плуга зявився охоронець ОСОБА_2 Між ними двома відбулася розмова в ході якої охоронець повідомив йому, що він здійснює крадіжку, однак він сказав йому, щоб той не вмішувався. Загрузивши плуг вони поїхали з ОСОБА_3 на поле та відвантажили плуг. Згодом його затримала міліція і він добровільно повернув викрадене майно.

В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Представник цивільного позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він є директором ТОВ «Товтри». Підсудний ОСОБА_1 працював на вказаному підприємстві, однак був звільнений в травні 2010 року за порушення трудової дисципліни. 15 червня 2010 року близько 20-00 години йому на мобільний телефон зателефонував охоронець ОСОБА_2 та повідомив, що ОСОБА_1І, викрав з території товариства плуг на автомобілі білого кольору. Також вказав, що він повідомив ОСОБА_1, що останній скоює крадіжку, однак він сказав не лізти та не втручатися в це. Вказав, що плуг йому повернутий і що він претензій до підсудного не має.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина повністю підтверджується належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в кримінальній справі, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Дані підсудним покази повністю підтверджують зміст обвинувачення.

Суд, вислухавши пояснення підсудного, який відповідно до ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які він не оспорює, зясувавши, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції, прийшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 доведена, а його дії за ст.186 ч.1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття, те, що підсудний свою вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, зявився із зізнанням.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України судом не виявлені.

З урахуванням всіх цих обставин, зважаючи на те, що підсудний щиро розкаявся у вчиненому, про це свідчить відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу вчиненого, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 має бути призначене покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а це покарання у межах санкції статті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1, визнати винним за ст.186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити обраний підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_1, який переданий на збереження ОСОБА_3, залишити йому за належністю; плуг марки ПЛН 3/35, який переданий на збереження директору ТОВ «Товтри» ОСОБА_4, залишити йому за належністю; гіпсовий зліпок протектору шини автомобіля, який переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області згідно квитанції №40 від 28.07.2010 року, знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Стрілець Я.С.