Номер провадження 11-сс/775/290/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 листопада 2015 року колегія судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ОСОБА_5 , за участю:

прокурора ОСОБА_6

скаржника ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області апеляційні скарги ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 13.10.2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 про накладення арешту на грошові кошти у сумі 39100,00 грн., які належать ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0326 від 27.04.2015р. за ст. 368 ч.3 КК України,-

встановила:

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2015 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ «ОВС та ОГ ЗО`СУ ГУМВС України в Донецькій області капітана міліції ОСОБА_10 , про арешт грошових коштів, які належать ОСОБА_7 , у сумі 39100 грн.

Обгрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя послався на те, що згідно витягу з ЄРДР розпочато кримінальне провадження № 0000326 від 27.04.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368 КК України.

27.04.2015 року слідчим СУ ГУМВС України в Донецькій області внесені відомості до ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом одержання неправомірної вигоди деканом економічно-правового факультету Маріупольського державного університету ОСОБА_7 за сприяння в отриманні позитивних оцінок на вступних екзаменах до навчального закладу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 3.ст 368 КК України.

02 вересня 2015 року слідчим суддею Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_11 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

14 вересня 2015 року під час проведення обшуку за вище вказаною адресою вилучено грошові кошти у сумі 39 100 грн.

На зазначені кошти слідчим суддею накладено арешт в зв`язку з тим, що з матеріалів клопотання слідчого вбачається, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них. Відтак, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ч.2 ст. 167 КПК, а клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_9 та ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, які є аналогічними за змістом та в яких апелянти просять:

Поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_12 від 13.10.2015 р.

Скасувати ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області ОСОБА_12 від 13.10.2015 р. у справі № 234/16984/15-к про накладення арешту на грошові кошти у сумі 39100,00 грн.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити старшому слідчому СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти у сумі 39100,00 грн.,Які належать ОСОБА_7 .

Зобов`язати орган досудового розслідування повернути арештовані грошові кошти у сумі 39100,00 грн.

В обґрунтування апеляції апелянти зазначають, що:

1) До теперішнього часу ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_9 не повідомлено про підозру у кримінальному правопорушенні, у слідчого судді були відсутні підстави для винесення ухвали про накладення арешту на грошові кошти;

2) Суд, виносячи ухвалу про арешт грошових коштів, не виконав жодну вимогу, передбачену ст.173 КПК України.

3) Суд не дослідив, відповідно не обґрунтував в оскаржуваній ухвалі жодну об`єктивну, логічну та правову підставу для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене 14.09.2015 року під час проведення обшуку.

4) Старшим слідчим СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 при поданні клопотання про арешт майна порушенні норми ч.5 ст. 171 КПК України, де зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

5) Про наявність арешту на майно скаржнику стало відомо лише 20 жовтня 2015 року коли було надано копію ухвали слідчого судді про накладення арешту на грошові кошти у сумі 39100,00 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- апелянт ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляції;

- прокурор суду пояснив, що до теперішнього часу про будь-яку підозру ОСОБА_7 не повідомлено. Де знаходились вилучені грошові кошти та чи приймалось по ним будь-яке рішення слідчим в період з моменту їх вилучення 14 вересня 2015 року до моменту звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на них 12 жовтня 2015року йому не відомо.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 статті 167 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Обгрунтовуючи клопотання про арешт грошових коштів, слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 368 КК України, та санкцією цієї статті передбачена конфіскація майна та спеціальна конфіскація, а тому, на підставі ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено з метою можливої конфіскації майна або спеціальної конфіскації.

З матеріалів, доданих до клопотання про накладення арешту, вбачається, що до ЄРДР внесено відомості щодо скоєння громадянкою ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

В межах розслідування цього кримінального правопорушення ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 2.09.2015 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 з метою встановлення та вилучення, серед іншого, і грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

В результаті обшуку, проведеного 14 вересня 2015 року за місцем проживання ОСОБА_7 , були вилучені кошти в сумі 39100 грн.

До цього часу ОСОБА_7 не повідомлено про будь-яку підозру в скоєнні кримінального правопорушення, тобто ні підозрюваною, ні обвинуваченою вона не являється, вказівка у клопотання слідчого про її обґрунтовану підозру нічим не підтверджена, а тому приналежне їй майно в порядку ч.3 ст. 170 КПК України не може бути заарештовано, на що не звернув увагу слідчий суддя.

Більше того, слідчий суддя, констатуючи, що з матеріалів клопотання слідчого вбачається, що грошові кошти отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від них, а відтак є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у п. 4 ч.2 ст. 167 КПК, явно вийшов за межі клопотання слідчого, так як слідчий не дійшов такого висновку та просив накласти арешт тільки для забезпечення можливої конфіскації та спецконфіскації, в зв`язку з чим ухвала слідчого судді є незаконною.

Обговорюючи доводи апеляції, колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень ч.7 ст.236 КПК України статус тимчасово вилученого майна набувають тільки вилучені під час обшуку речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені з обігу.

Ухвалою слідчого судді від 2 вересня 2015року було прямо надано дозвіл на відшукання грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Якщо слідчий на підставі наявних у нього матеріалів вважає, що вилучені 39100грн. є такими коштами, то вони не є тимчасово вилученим майном і на них не поширюється встановлений кримінальним процесуальним законом режим тимчасово вилученого майна. В противному разі слідчий, відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України, повинен був подати клопотання про арешт майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно повинно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляції вбачається, що про наявність ухвали слідчого судді від 13 жовтня 2015 року апелянтам стало відомо 20 жовтня 2015 року. Інших даних, які б спростовували це твердження, в матеріалах судового провадження не міститься. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не були присутні в судовому засіданні, апеляцію направили поштою 21.10.2015 року, тому строк апеляційного оскарження ними не пропущений, в зв`язку з чим відсутня необхідність його поновлення.

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 13 жовтня 2015 року про накладення арешту на грошові кошти в сумі 39100грн. скасувати.

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 про накладення арешту на грошові кошти у сумі 39100 грн. у кримінальному провадженні № 0000326 від 27 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді