Справа № 517/808/15-к
Провадження № 1-кп/517/90/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Фрунзівка кримінальне провадження, внесене 27.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Стоянове Фрунзівського району Одеської області, українку, громадянку України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючу, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20.07.2015 року біля 23 години, прийшла на територію домогосподарства своєї знайомої ОСОБА_5 , яке розташоване в с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області. Знаходячись на території домогосподарства, з`ясувавши, що господарки немає дома, у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку з подвір`я господарства майна, а саме металевої бочки, вартістю 500 гривень та восьми металевих труб, вартістю 40 гривень за одну, який вона реалізувала, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій майнової шкоди на загальну суму 820 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину визнала, та суду пояснила, що 20.07.2015 року біля 23 години прийшла на територію домогосподарства ОСОБА_5 , яке розташоване в с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області, для того, щоб запитати останню чи не потрібно їй завтра допомагати по господарству. Зайшовши на території господарства, вона зрозуміла, що ОСОБА_5 немає дома, оскільки остання не відкликалась. Постоявши на дворі, вона вирішила викрасти металеву бочку та труби, які побачила на подвір`ї. В подальшому ОСОБА_4 перекотила бочку разом з трубами та через деякий час продала. Всі викрадені нею речі були повернуті потерпілій.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 26.07.2015 року вона виявила, що з території її домогосподарства було викрадено металеву бочку та вісім металевих труб. Потерпіла також пояснила, що на той час її по господарству майже щодня протягом останніх 8 місяців допомагала ОСОБА_4 . На даний час їй все повернуто та будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має.

З документів, що надані прокурором на обґрунтування обвинувачення вбачається, що 27.07.2015 року з заявою про вчинення злочину звернулась ОСОБА_5 .

Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка з території її домогосподарства розташованого в с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області здійснила крадіжку металевої бочки та восьми металевих труб.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 27.07.2015 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Згідно з постановою від 27.07.2015 року металеву бочку та вісім металевих труб визнано речовими доказами.

З постанови про повернення речових доказів їх володільцю від 27.07.2015 року вбачається, що металеву бочку та вісім металевих труб передано на відповідальне зберігання потерпілій, що також підтверджується розпискою потерпілої від 27.07.2015 року.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз показань обвинуваченої, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки чужого майна є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченої її показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме таємний спосіб викрадення, умисні дії ОСОБА_4 , корисливий мотив та мету, розмір завданих збитків.

ОСОБА_4 добровільно повідомила суду всі обставини вчинення злочину, які узгоджуються з даними, що містяться в письмових доказах, якими підтверджено час та місце вчинення злочину, майно, що стало предметом злочинного посягання, розмір завданих матеріальних збитків. Вказані докази в сукупності доводять винуватість обвинуваченої, є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченої.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до довідки лікаря-психіатра Фрунзівської ЦРЛ вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Згідно довідки Фрунзівської ЦРЛ ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

З характеристики № 4398 від 10.08.2015 року за місцем проживання ОСОБА_4 вбачається, що за період проживання заяв та скарг в селищну раду не надходило.

З вимоги ІЦ ГУМВС України в Одеській області від 29.07.2015 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнала.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття, про що свідчать її показання в судовому засіданні та визнання винуватості.

Також, суд враховує те, що потерпілою від злочину є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто є особою, що досягла пенсійного віку, що переконує суд у наявності обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вину визнала, щиро розкаялась, вперше притягується до кримінальної відповідальності, думки потерпілої, яка просить призначити не суворе покарання, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді штрафу.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1020, 00 (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).

Речові докази у кримінальному проваджені - металеву бочку та вісім металевих труб, що передані на відповідальне зберігання потерпілій - залишити останній.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: