печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2921/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 27.01.2014 року про закриття кримінального провадження №0000371, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за ч. 1 ст. 366 КК України

В С Т А Н О В И В :
Скаржник звернувся до суду зі скаргою в якій просив скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 27.01.2014 року про закриття кримінального провадження №0000371, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування вимог зазначав, що оскаржуваною постановою закрито кримінальне провадження за заявою скаржника про кримінальне правопорушення щодо вчинення службового підроблення колишнім начальником чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 .

Закриття кримінального провадження слідчим мотивовано тим, що формально у діях співробітників Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, проте через малозначність вказані дії не становлять суспільної небезпеки та не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди скаржникуц, оскільки наказ № 400 від 14.04.04 знаходиться у вільному для громадян доступі.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, -на потерпілого.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Даних вимог кримінального процесуального закону слідчий не дотримався.

Так, як вбачається із оскаржуваного рішення, в межах даного кримінального провадження не була допитана жодна особа, в т.ч. і ОСОБА_5 .

Слідчим, при проведені розслідування, не був витребуваний (вилучений) оригінал листа - предмету службового підроблення для проведення його експертного дослідження, не допитаний ОСОБА_5 , який підписав даний лист і завірив його своєю печаткою, не були витребувана (вилучена) посадова інструкція (функціональні обов`язки) ОСОБА_5 .

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Отже, предметом злочину, передбаченого ст.366 КК України, є будь-які офіційні документи, а не лише ті з них, які надають права чи звільняють від обов`язків.

В ході розгляду Окружним адміністративним судом м.Києва адміністративної справи № 10/544 за позовом скаржника до Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві та колишнього ст. ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві майора міліції ОСОБА_6 про визнання бездіяльності при проведенні дослідчої перевірки моєї заяви про злочин представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 в судовому засіданні 29.07.09 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи листа-відповіді від 29.07.09 № 52/803 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за підписом начальника чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 .

Даний лист представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 був наданий суду на його вимогу про надання для огляду наказ Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2004 року N 400 «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються»

Згідно із даним листом начальник чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 стверджував що «Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2004 року N 400 «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються» витребуваний прокуратурою Оболонського району, де знаходиться до цього часу. В зв`язку із викладеним надати витяги із зазначеного наказу не видається можливим».

Оригінал даного листа повинен знаходитися в матеріалах справи № 10/544, яка після її перегляду Вищим адміністративним судом України знаходиться в архіві Окружного адміністративного суду м.Києва.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2004 року N 400 «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються» не є і ніколи не був таємним, «Для службового користування» або іншим чином обмеженим в доступі.

Даний наказ був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 6 травня 2004 р. за N 571/9170 і був станом на 29.07.09 загальнодоступним для ознайомлення та вивчення і залишається таким і в даний час.

Тому витребування прокуратурою Оболонського району м.Києва даного наказу і подальше утримання його останньою було позбавлено будь-якого сенсу, в дійсності цей наказ прокуратурою району не витребовувався, і, відповідно, нею не утримувався, а зазначення начальником чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 згаданої інформації в офіційному документі є завідомо неправдивим.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи службовою особою склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - лист-відповідь від 29.07.09 № 52/803 Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві, адресувавши його на ім`я судді Окружного адміністративного суду м.Києва ОСОБА_8 , вніс до згаданого офіційного документу завідомо неправдиві відомості, тобто вчинив підроблення офіційного документу.

Лист-відповідь від 29.07.09 № 52/803 Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві має відповідні реквізити: номер, дату, підпис особи, яка його склала

Цей лист посвідчує конкретну подію - витребування прокуратурою Оболонського району м. Києва визначеного нормативно-правового акту і знаходження цього акту в прокуратурі Оболонського району м.Києва на конкретний момент часу.

Підписавши даний лист, завіривши його печаткою райуправління міліції та зареєструвавши його як вихідний документ ОСОБА_5 надав йому статус офіційного.

Тому цей лист відповідає статусу офіційного і містить вище перелічену низку ознак, щоб визнати його таковим.

Також слідчий не врахував те, що склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України є формальним і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї з зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ (в даному випадку останній був використаний як доказ шляхом подання його представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_9 до Окружного адміністративного суду м.Києва в межах адміністративної справи № 10/544 за позовом скаржника до Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві та колишнього ст.ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві майора міліції ОСОБА_6 )

Фальсифікація відбулася шляхом внесення у офіційний документ неправдивих відомостей, тобто включення інформації, яка цілком не відповідає дійсності.

Дії ОСОБА_5 завдали істотної шкоди охоронюваним законом державним правам та інтересам у вигляді підриву авторитету правоохоронного органу-органу внутрішніх справ.

Склавши та видавши лист, що є предметом службового підроблення, що ОСОБА_5 розумів суспільно-небезпечний характер свого діяння. Істотність заподіяної шкоди - підрив авторитету органів внутрішніх справ полягає в тому, що ОСОБА_5 , здійснюючи функції представника влади, працюючи в органах міліції, одним з основних принципів діяльності якої є принцип законності, а одним з завдань діяльності є запобігання правопорушенням та їх припинення, вчинив протиправні дії, безпідставно склав та видав лист-відповідь від 29.07.09 № 52/803 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві

Проте внаслідок неповноти проведеного досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 залишились без належної кримінально-правової оцінки.

З огляду на вищевикладені доводи досудове розслідування проведено з порушенням вимог закону щодо його всебічності, повноти і неупередженості, тому прийняте за його підсумками оскаржуване рішення слідчого не може бути залишено в силі.

Скаржник та прокурор в судове засідання не з`явились.

Скаржник в заяві на адресу суду просив проводити розгляд скарги в його відсутність.

Дослідивши вимоги скарги та матеріали кримінального провадження №0000371 прихожу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що оскаржуваною постановою закрито кримінальне провадження за заявою скаржника про кримінальне правопорушення щодо вчинення службового підроблення колишнім начальником чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 .

Закриття кримінального провадження слідчим мотивовано тим, що формально у діях співробітників Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, проте через малозначність вказані дії не становлять суспільної небезпеки та не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди скаржнику, оскільки наказ № 400 від 14.04.04 знаходиться у вільному для громадян доступі.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, -на потерпілого.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Даних вимог кримінального процесуального закону слідчий не дотримався.

Так, як вбачається із оскаржуваного рішення, в межах даного кримінального провадження не була допитана жодна особа, в т.ч. і ОСОБА_5 .

Слідчим, при проведені розслідування, не був витребуваний (вилучений) оригінал листа - предмету службового підроблення для проведення його експертного дослідження, не допитаний ОСОБА_5 , який підписав даний лист і завірив його своєю печаткою, не були витребувана (вилучена) посадова інструкція (функціональні обов`язки) ОСОБА_5 .

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Отже, предметом злочину, передбаченого ст.366 КК України, є будь-які офіційні документи, а не лише ті з них, які надають права чи звільняють від обов`язків.

В ході розгляду Окружним адміністративним судом м.Києва адміністративної справи № 10/544 за позовом скаржника до Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві та колишнього ст. ДІМ Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві майора міліції ОСОБА_6 про ' визнання бездіяльності при проведенні дослідчої перевірки моєї заяви про злочин представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 в судовому засіданні 29.07.09 було заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи листа-відповіді від 29.07.09 № 52/803 Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за підписом начальника чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 .

Даний лист представником Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_7 був наданий суду на його вимогу про надання для огляду наказ Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2004 року N 400 «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються»

Згідно із даним листом начальник чергової частини Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 стверджував що «Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 14 квітня 2004 року N 400 «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються» витребуваний прокуратурою Оболонського району, де знаходиться до цього часу. В зв`язку із викладеним надати витяги із зазначеного наказу не видається можливим».

Слідчий не врахував те, що склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України є формальним і злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї з зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ тому закриття кримінального провадження з сотивів того, що в діях співробітників Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві формально містяться ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, проте через малозначність вказані дії не становлять суспільної небезпеки, та не заподіяли і не могли заподіяти істотної шкоди ОСОБА_3 є безпідставними.

Враховуючи наведене оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 27.01.2014 року про закриття кримінального провадження №0000371, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за ч. 1 ст. 366 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 27.01.2014 року про закриття кримінального провадження №0000371, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 червня 2013 року за ч. 1 ст. 366 КК України - скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000371 направити для проведення досудового розслідування.

У хвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити о 12 годині 00 хвилин 27 лютого 2014 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1