Справа № 279/1349/16-к
1-кс/279/246/16
У Х В А Л А
"25" лютого 2016 р. Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, тимчасово непрацюючий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий :
-23.12.2011 Малинським районним судом Житомирської області по ст.ст.309 ч.1, 76, 104 до покарання у вигляді арешту на 15 днів з іспитовим строком на 1 рік;
- 30.08.2013 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області по ст.ст.125 ч.2, 185 ч.1, 70 ч.1, 71 ч.1 до покарання у вигляді арешту строком на 30 діб;
-17.01.2015 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області по ст.ст.125 ч.2, ст.186 ч.2, 75 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з іспитовим строком 2 роки.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -
Слідчий СВ Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 звернувся до суду з даним клопотанням, в якому зазначив, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин: Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за попередньою змовою між собою, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_7 , 30 січня 2016 року в період часу з 21-ї год. 20 хв. до 21-ї год. 40 хв., перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилося у нанесенні ударів кулаками рук по голові потерпілого ОСОБА_7 , в результаті чого останній втратив свідомість та отримав тілесне ушкодження у вигляді садна в правій тім`яно-скроневій ділянці, яке відповідно до висновку експерта №31 від 05.02.2016 відноситься до легкого тілесного ушкодження, що не потягло за собою короткочасний розлад здоров`я, таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_4 подолали опір потерпілого. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном потерпілого, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме: - мобільним телефоном «Fly IQ436i ERA Nano9 White» вартістю 1360 грн., - грошима в сумі 20 грн., - двома ключами від врізного дверного замку на суму 50 грн., - сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», гаманцем зі шкірозамінника, банківською карткою «Укрсіббанк», банківською карткою «КредитАгріколь», накопичувальними картками магазинів «Сільпо» та «Watsons», які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, - посвідченням водія на ім`я ОСОБА_7 , та з місця події зникли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1430 грн.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.
16 лютого 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України винним себе визнав повністю. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.187 КК України.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: 1) даними письмової заяви ОСОБА_7 від 31.01.2016; 2) показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; 3) даними протоколу обшуку від 09.02.2016; 4) показаннями підозрюваного ОСОБА_6 від 16.02.2016; 5) показаннями підозрюваного ОСОБА_4 від 16.02.2016.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст.187 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна.
Слідчий вказує, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених у п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання вчиняти інші кримінальні правопорушення та можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить оголошення його в розшук, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказали, що ОСОБА_4 схильний до викрадення майна, вчинив злочин під час іспитового строку.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно перебуває під іспитовим строком, дійсно вчинив дане викрадення майна ОСОБА_8 , отримані від здачі до ломбарду гроші за телефон витратили на їжу і цигарки та відпочинок з дівчатами, також із ОСОБА_9 добровільно видав телефон потерпілому, пізніше добровільно видав посвідчення водія потерпілого.
Слідчий пояснив, що посвідчення водія потерпілому ОСОБА_10 не видавав, а його було вилучено під час обшуку, а телефон підозрюваними було повернуто потерпілому, але після того як їх викрили та допитали в міліції.
16 лютого 2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вивчивши матеріали кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 не видавав добровільно посвідчення водія ОСОБА_8 , воно було вилучено під час обшуку, а телефон було повернуто тільки після того, як підозрюваних було викрито у вчиненні даного злочину. Причини неповернення потерпілому посвідчення водія, після того як було повернено телефон, Шевченко пояснити не зміг.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, а саме за крадіжку, за грабіж, а в даний час підозрюється у вчиненні розбою - тобто умисного тяжкого злочину, який до того ж вчинено під час іспитового строку.
Перебуваючи під іспитовим строком, ОСОБА_4 розумів наслідки, які наступають при вчиненні нового злочину, однак вчинив його, кошти витратив на відпочинок з дівчатами, що говорить про його схільність до вчинення викрадення майна.
Суд вважає, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, що доводить наявність існування вказаних ризиків.
Викладене вище свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до ст.182, ч.3 ст.183 КПК України суд одночасно визначає розмір застави за вчинення даного кримінального правопорушення.
А тому на підставі викладеного вище та керуючись вимогами ст.ст.176 - 178, 182, 184, 194 Кримінального процесуального кодексу України, -

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити, що датою закінчення дії даної ухвали є 24 квітня 2016 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 41 340 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ДСА у Житомирській області.
Розяснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, які підтверджують внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноважений особі СІЗО.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документу, який підтверджує внесення застави, уповноважена особа СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу, з під-варти та повідомити усно та письмово прокурора та суддю.
За умови внесення застави покласти на підозрюваного, який вніс таку заставу наступні обовязки : без дозволу суду не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
З моменту звільнення з під варти у звязку із внесенням застави підозрюваним, який вніс таку заставу, вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий -суддя Коростенського міськрайонного суду
Житомирської області ОСОБА_1
Ухвала мені оголошена " " _____________20 __ р. ________________________

(підпис)