АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 617/1027/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1378/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.317 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 22.07.2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Вовчанськ, Харківської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, заміжню, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судиму, останній раз 04.12.2012 року Вовчанським районним судом за ч.1 ст.309 до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,
засуджена за ч.1 ст.317 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком від 04.12.2012 року Вовчанського районного суду Харківської області за ч.1 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Як встановив суд, 15.05.2014 року, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , безоплатно надала дозвіл на незаконне вживання наркотичних засобів у приміщенні кухні свого домоволодіння громадянам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , тим самим забезпечила можливість вказаним особам незаконно вживати та виготовляти наркотичні засоби. Цього ж дня співробітники міліції, за вищевказаною адресою, в ході проведення огляду місця події, виявили та вилучили належні ОСОБА_7 пристосування та інгредієнти для виготовлення наркотичних засобів, а саме: порожні полімерні одноразові медичні шприци, скляні флакони з різноманітною рідиною, призначеною для виготовлення наркотичних засобів і чотири полімерні медичні шприци, в яких знаходилась рідина, що містить у своєму складі дезоморфін масою (в перерахунку на суху речовину) 0,0020 грам, 0,0011 грам, 0,0004 грам, 0,003 грам, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, просить застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, посилаючи на те, що суд першої інстанції, на її думку, повинен був застосувати у відношенні неї амністію, та звільнити від покарання, призначеного вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 04.12.2012 року за ч.1 ст.309 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Згідно ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинила злочин 15.05.2014 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, а тому доводи обвинуваченої про застосування відносно неї даного закону є необґрунтованими.
Суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 71 КК України та шляхом часткового приєднання покарання за сукупністю вироків, остаточно призначив покарання ОСОБА_7 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
З огляду на це, колегія суддів, не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2014 року» від 08.04.2014 року, як про це прохає апелянт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вовчанського районного суду Харківської області від 22 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: