Миколаївський районний суд Львівської області
Справа № 1-120
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Берези В.І. при секретарі Волківській Н.Б.

з участю прокурора Пришляка Ю.О.

представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_1, представника служби у справах дітей ОСОБА_2 РДА Львівської обл.. ОСОБА_3, представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх ОСОБА_4, захисника неповнолітнього підсудного ОСОБА_5,адвоката потерпілої-Суховерського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, українця, із незакінченою середньою

освітою, не одруженого, не військовозобов'язаного, не працює,

уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судимого,-

за ч. 2 ст. 186 КК України

встановив :

Підсудний ОСОБА_6 29.12.2009 року біля 18:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, біля будинку № 17, що по вул. Вузькій в м. Миколаєві Львівської області, із застосування насильства до потерпілої ОСОБА_7, яке не було небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, відкрито заволодів в неї жіночою сумкою вартістю 200,00 грн., в якій знаходились, гаманець вартістю 320,00 грн., гроші в сумі 800,00 грн., пластикові картки «Приват-банку», на рахунку яких грошей не було, шкіряна косметичка вартістю 100,00 грн., в якій знаходилась косметика на загальну суму 460,00 грн., парасоля вартістю 120,00 грн., мобільний телефон Нокіа 2630 вартістю 700,00 грн., чохол до мобільного телефону вартістю 30,00 грн., паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_7, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 2730,00 грн.

Крім того, 12.01.2010 року неповнолітній ОСОБА_6, приблизно о 18:30 год., повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в провулку між будинками № 35 та № 37, що по вул. Сагайдачного в м. Миколаєві Львівської області, відкрито заволодів в потерпілої ОСОБА_8, її жіночою сумкою вартістю 400,00грн.. в якій знаходились гроші в сумі 360,00 грн., паспорт громадянина України на прізвище ОСОБА_8, духи вартістю 250,00 грн., ключі в кількості 1 шт., чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 1010,00 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 29.12.2009 року приблизно о 18:30 год., коли проходив по вул. Вузькій, побачив невідому жінку, яка ішла йому на зустріч з сумкою середніх розмірів у руці. Коли розминулись, він пройшовши ще декілька метрів, розвернувся та пішов за нею. Наздогнавши її ззаді, рукою закрив їй рота, щоб вона не кричала та пригрозив нецензурними словами віддати сумку. Після того забрав сумку під куртку та побіг в сторону парку. Забігши в парк, витягнув із-під куртки сумку та почав роздивлятись вмістиме.

В сумці знайшов мобільний телефон Нокіа 2630, який зразу положив собі в кишеню, і більше нічого цінного він в цій сумці не знайшов, тому цю сумку кинув в сторону та направився в сторону мікрорайону , де із таксофону подзвонив до свого однокласника ОСОБА_9, якому і продав цей викрадений мобільний телефон за 100 грн. Викрадені гроші потратив на власні потреби.

12.01.2010 року приблизно о 18:00 - 19:00 год., він знаходився біля дитячого садку, що по вул. Болоня, біля приміщення СШ № 3, знову вирішив пограбувати когось із перехожих. Вийшовши із садку на вулицю він направився в сторону заводу «ЖБК». Саме в тому провулку він побачив невідому жінку, яка ішла попереду нього і в правій руці несла жіночу сумку, яку він і вирішив забрати. Наздогнавши цю жінку, він схопив за її сумку, вирвав із її руки, почав втікати назад в сторону ОСОБА_2 професійного училища. Добігши до приміщення СШ № 3, біля вхідних дверей школи почав роздивлятись викрадену сумку, яка була чорного кольору, шкіряну. В сумці знайшов гроші в сумі 150 грн., які забрав із собою. Інших цінних речей, в сумці не знайшов, тому викинув її на території цієї школи, біля огорожі зі сторони ПТУ м. Миколаєва. Викрадені гроші потратив на власні потреби. Розкаюється у скоєному та просить його суворо не карати.

Крім повного визнання вини підсудним, вина такого доводиться поясненнями потерпілих, свідків, письмовими доказами.

По епізоду пограбування потерпілої ОСОБА_7

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 29.12.2009 року приблизно о 18:30 год., вона поверталась із роботи додому. Із собою мала свою жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон Нокіа 2630, гроші в сумі 800,00грн., гаманець, паспорт громадянки України, парасоля, косметика кульок , в якому знаходилось плаття. Почула ззаді себе кроки ,коли озирнулась, невідомий їй хлопець, в цей час закрив їй рот рукою та в нецензурній формі попередив, якщо буде кричати, розправиться з нею, вирвав сумку та почав утікати. В сумці булі - мобільний телефон Нокія ,гаманець, 800 грн., паспорт, косметика, пластикові картки,парасоля..Сумку,мобільний телефон ,паспорт їй повернули, гаманець,гроші,карточки,парасоля та косметичка зникли .В цей день була зарплата,вона була на ринку. Після нападу прийшла до дому,була налякана та стривожена, вдома батькові розповіла про напад та неї та грабіж. Батько поїхав на місце події та знайшов пакет з платтям. На наступний день батько привіз речі знайдені в парку -паспорт, книжка «Правил дорожнього руху», копії медичних довідок та частина косметики. Також батько повідомив, що в парку ще знайшли її сумку. Через кілька днів вона прийшла в ОСОБА_2, де її повернули викрадену в неї сумку, яку вона також впізнала, а також решта знайдених вище зазначених речей. Підсудний був учнем школи де така викладала та його вчила. На даний час сумку та телефон їй повернули, сумка має неестетичний вигляд,косметичка знищена.,паспорт повернули.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 29.12.2009 року приблизно о 19:00 год., додому прийшла його донька ОСОБА_7, яка розповіла, що її хотіли вбити та з розмови він зрозумів, що з погрозами викрали сумку по вул.. Вузькій в м. Миколаєві. Розповіла,що йшла з ресторану "Млин" ззаду підбіг хлопець, кулаком закрив рот, повалив на землю, вирвав сумку і побіг, з собою мала кульок з купленим платтям, в сумці парасолю, гаманець, 800грн.,мобільний телефон,косметику,паспорт. В цей же вечір поїхав на вказане донькою місце та знайшов пакет з платтям. В магазині ПП "Ощипок" , який знаходиться неподалік від парку продавець кіоску куди заходив на наступний день показала йому пакет із речами його доньки, серед яких були - паспорт, ще якісь документи та косметика. Продавець розповіла, що їй цей пакет із речами цього дня зранку в магазин приніс якийсь невідомий чоловік, який сказав, що позбирав ці речі в парку, які були розкиданими. Він поїхав показав ці всі речі своїй доньці яка їх впізнала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що 30.12.2009 року приблизно о 07:30 год., коли вона знаходилась на робочому місці, в магазин пп «Ощипок» зайшов невідомий їй чоловік, який дав їй поліетиленовий пакет та сказав, що речі, які знаходяться в цьому пакеті, він позбирав розкиданими в парку 400-річчя Миколаєва, коли ішов на роботу та попросив, щоб вона їх взяла, можливо за ними хтось прийде та буде питати. Вона погодилась та взяла цей пакет. В пакеті вона побачила, що знаходились якісь документи, копії документів, спрей-краска до шкіри,якась косметика та інше.

На досудовому слідстві свідок ОСОБА_9 пояснив, що 29.12.2009 року, близько 19:00 год., до нього передзвонив ОСОБА_6, який запропонував зустрітись. Він погодився та вийшов на вулицю, де зустрівся із ОСОБА_6, який повідомив його, що у нього є мобільний телефон, який він хоче продати. ОСОБА_6 показав йому мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «2630» у корпусі чорного кольору із срібними вставками. Він спитав чи часом цей мобільний телефон не є краденим, на що той відповів, що ні. Тоді він придбав у нього цей мобільний телефон за 150 грн.

31.12.2009 року він мобільний телефон, який купив у ОСОБА_6, продав своєму знайомому ОСОБА_12 за 250 грн.

На досудовому слідстві свідок ОСОБА_12 пояснив, що кінці грудня 2009 року, ввечері до нього подзвонив ОСОБА_9 Мар'ян, який сказав, що хоче зустрітись. Коли вони зустрілись, то Мар'ян показав йому мобільний телефон «Нокіа 2630» чорного кольору з сірими вставками і сказав, що йому потрібні гроші і він хоче продати цей мобільний телефон за 250 гривень. Він відповів, що його батько хоче купити мобільний телефон і він може йому його показати. Взявши цей мобільний телефон він прийшов додому та показав його своєму батькові, який погодився його купити. Давши йому гроші в сумі 250,00 грн., він їх передав ОСОБА_9

29.03.2010 року йому передзвонили працівники міліції, які попросили його із своїм батьком прийти в ОСОБА_2 В розмові від працівників міліції він дізнався, що мобільний телефон, який йому продав ОСОБА_9, є краденим. Коли він разом із батьком прийшов в ОСОБА_2, то в його батька цей мобільний телефон було вилучено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що в кінці грудня 2009 року ввечері, його син ОСОБА_12 додому приніс мобільний телефон Нокіа 2630 та сказав, що цей телефон продає за 250 гривень його знайомий, якому терміново потрібні гроші. За 250 грн. він собі цей телефон купив. Телефон працював пошкоджень не мав. Згодом від працівників міліції дізнався що телефон крадений.

По епізоду пограбування потерпілої ОСОБА_8

На досудовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 12.01.2010 року приблизно о 18:30 год., коли вона проходила через провулок, який з'єднює вулиці Сагайдачного та Дорошенка в м. Миколаєві то побачила, що ззаді неї ішов невідомий їй хлопець. Із собою в лівій руці вона несла свою жіночу сумку, в якій знаходились гроші в сумі 360,00 грн., паспорт громадянки України, духи. Через кілька метрів, цей хлопець наздогнав її та вирвав із руки її сумку, після чого почав втікати назад по вулиці Сагайдачного в сторону ОСОБА_2 професійного училища. Вона бігла за ним та кричала, щоб він повернув сумку, про те він не зупинявся та втік. Після цього вона передзвонила своєму чоловікові та про це все розповіла. Наступного дня вона звернулась із письмовою заявою в ОСОБА_2

На досудовому слідстві свідок ОСОБА_14 пояснив, що 12.01.2010 року приблизно о 18:30 год., коли він на своєму автомобілі повертався із роботи додому, то йому передзвонила дружина ОСОБА_8, яка повідомила, що її тільки що в провулку, який знаходиться по вул. Сагайдачного пограбував невідомий хлопець, який забрав в неї її сумку. Також дружина сказала, що цей хлопець побіг в сторону ОСОБА_2 професійного училища. Він зразу же на автомобілі поїхав в сторону училища, протее, нікого із підозрілих осіб не побачив, після чого повернувся додому. Наступного дня дружина звернулась в міліцію із письмовою заявою.

Крім вищенаведених доказів, винність підсудного у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України стверджується рядом письмових доказів, які є у справі, зокрема :

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.12.2009 року, який проводився з участю ОСОБА_7, було оглянуто місце події, де з її слів невідомий хлопець пограбував її.(а.с. 32).

Згідно протоколу огляду місця події від 30.12.2009 року на території ОСОБА_2 комунального господарства було виявлено та вилучено жіночу сумку, яку ОСОБА_10 впізнав як сумку своєї доньки -ОСОБА_7, яка в неї була викрадена.(а.с. 36).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 30.12.2009 року у ОСОБА_11 було вилучено поліетиленовий пакет, в якому знаходились речі, які ОСОБА_10, впізнав як речі своєї доньки - ОСОБА_7, які в неї були викрадені.(а.с. 37).

Відповідно до явки з повинною, написаною ОСОБА_6 30.03.2010 року, він власноручно розписав, як саме вчинив пограбування невідомої жінки 29.12.2009 року по вул. Вузькій в м. Миколаєві. (а.с. 57).

Згідно протоколу огляду місця події від 29.03.2010 року у ОСОБА_13, було виявлено та вилучено мобільний телефон Нокіа 2630, ІМЕІ 12103. (а.с. 59).

Відповідно до протоколу огляду та постановою про визнання та прилучення речових доказів від 11.01.2010 року, оглянуті та прилучені до кримінальної справи як речові докази, речі вилучені під час ОМП 30.12.2009 року.(а.с. 49-50).

Згідно протоколу огляду та постановою про визнання та прилучення речових доказів від 27.04.2010 року, оглянутий та прилучений до кримінальної справи як речовий доказ, мобільний телефон Нокіа 2630, ІМЕІ 12103, вилучений 29.03.2010 року у ОСОБА_13 (а.с. 93-94).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.01.2010 року, який проводився з участю ОСОБА_8, було оглянуто місце події, де з її слів невідомий хлопець пограбував її. (а.с. 6).

Згідно явки з повинною, написаною ОСОБА_6 30.03.2010 року, такий власноручно розписав, як саме він вчинив пограбування невідомої жінки 12.01.2010 року. (а.с. 27).

Відповідно до протоколу відтворення обстановки та обставин події від 24.04.2010 року, ОСОБА_6, розповів та показав як саме він пограбував жінок 29.12.2009 року та 12.01.2010 року.(а.с. 82-86).

Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина підсудного є доведена, його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки такий своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої та повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Обираючи міру покарання ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу підсудного, який вчинив злочин вперше, будучи неповнолітнім, у вчиненому щиро розкаявся, що є обставиною, що пом'якшує покарання. За місцем проживання підсудний характеризується позитивно. Обставина, яка обтяжує покарання підсудному суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

За наведених обставин, суд вважає, що підсудному покарання слід обрати у вигляді позбавлення волі без ізоляції такого від суспільства, потерпіла просить такого суворо не карати, тому є доцільним звільнити такого від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк.

У справі заявлено цивільний позов /а.с. /- цивільний позивач потерпіла ОСОБА_7

Василівна згідно заявленої вимоги до ОСОБА_1 - батька неповнолітнього підсудного просить стягнути з такого на її користь завдану діями підсудного матеріальну шкоду в розмірі 2730 грн., моральну шкоду - 10000 грн.. Вимогу обґрунтовує тим, що неповнолітній підсудний вчинив відносно неї відкрите викрадення майна з застосуванням насильства - заволодів жіночою сумкою - вартістю 200 грн.,гаманця,вартістю 300 грн., грошей -800 грн., шкіряної косметички -100 грн., косметики -460 грн., парасолі -120 грн.,мобільного телефону Нокіа 2630 -700 грн., чохлом до телефону -30 грн., чим їй заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 2 730 грн.

Внаслідок злочину відчувала приниження своєї гідності, що призвело до морально-психологічних страждань, захворіла гіпертонічною хворобою, пережила неповагу до себе, проходила обстеження в Асоціації практикуючих психологів Львівської обл... За результатами обстеження ступінь напружених є вище середньої норми, присутній високий рівень тривожності, виникає розгубленість, не може спокійно готувати навчальний матеріал. їй призначено індивідуальну психотерапію 40 год., на даний час проходить лікування. Моральну шкоду оцінює у 10 000 грн.

Заслухавши пояснення потерпілої - цивільного позивача, яка підтримала заявлений позов. Підсудного, його законного представника, які заперечили щодо позову про що надали письмове заперечення /а.с. /,суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.. 1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років

відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або не доведуть що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов»язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою,яка завдала шкоди повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні станом на час розгляду справи підсудному ОСОБА_6 11.08.2010 р. виповнилось 18 років, таким чином такий вправі нести особисто відповідальність за заподіяну шкоду. В поданому до суду позові відповідачем є батько неповнолітнього, що на думку суду , в силу ст.. 1179 ЦК України підтверджує про неналежного відповідача, крім цього до суду сторона позивача не надала письмових доказів в підтвердження розміру заявленого відшкодування, не визначилась з долею речей які після викрадення повернуті. За таких обставин цивільний позов слід залишити без розгляду, роз»яснити право потерпілої на подання позову про відшкодування завданої злочином шкоди в порядку цивільного судочинства до належного відповідача.

Речові докази - передані на зберігання потерпілої слід повернути потерпілій.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України , суд

засудив :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4(чотири) роки.

На підставі ст. 75 ,104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 - підписку про невиїзд - до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази - жіночу сумку, щітку для взуття, брилок із написом «Овен», читацький квиток № -4527 на імя ОСОБА_7, чорну запальничку, коробку від віску для волосся із написом «Тафт», пустий флакон від парфумерних духів «Дольче Габано», книжку «Правила дорожнього руху», файл, спрей, краску для взуття «Сілвер», паспорт України на імя ОСОБА_7, копію ідентифікаційного коду на імя ОСОБА_7, квитанцію банку «Фінанси та кредит» на 1000 грн., копію медичної довідки на імя ОСОБА_15, копію медичної довідки на імя ОСОБА_7, копію квитанції, тональний крем «Оріфлейм», туш для вій «Мейбелін», губну помаду, блиск для губ «Лореаль», пудру «Оріфлейм», тіні, туш для вій «Лореаль», щіточку для пудрування обличчя, пилку для нігтів, два олівці чорного кольору для вій, одну щіточку для тіней, синю пластмасову коробку від пудри, чехол для мобільного телефону із написом «Нокія», мобільний телефон марки «Нокія 2630», ІМЕІ:12103, батарею до мобільного телефону № 0 40Р174К20276382, передані на зберігання ОСОБА_7, повернути ОСОБА_7. (а.с. 49-51, 93-95).

Цивільний позов цивільного позивача- потерпілої ОСОБА_7 до представника неповнолітнього підсудного - ОСОБА_16 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду, роз»яснити право звернення з позовною заявою в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений протягом 15-ти діб до апеляційного суду Львівської області через Миколаївський районний суд Львівської області з моменту його проголошення.

Суддя Береза В.І.