Справа №459/76/13- к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Кримінальне провадження № 0000072

14 лютого 2013 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

прокурора Ковальчука О.Г.,

обвинуваченого ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2: ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 21 квітня 2005 року Радехівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, 31 жовтня 2008 року згідно з постановою Миколаївського районного суду Львівської області звільнений умовно-достроково на не відбутий термін покарання 2 роки 10 місяців 24 дні, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 01 грудня 2012 року, близько 19:00 год., знаходячись біля магазину «Імперія напоїв», що по вулиці Паркова, 8а у м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення за рахунок відкритого викрадення майна, під вигаданим приводом запропонував ОСОБА_4 поспілкуватись у салоні автомобіля, яким у подальшому прослідували до Червоноградської центральної пошти, що по вул. Шептицького у м. Червонограді Львівської області, де ОСОБА_2, з метою подолання психологічного стану, наніс ОСОБА_4 удар головою в обличчя, вказавши слідувати з ним до магазину «Імперія напоїв» та дорогою, демонструючи свою фізичну перевагу, наніс ОСОБА_4 черговий удар рукою в область обличчя. Здійснюючи свій злочинний задум, направлений на особисте збагачення за рахунок відкритого викрадення майна ОСОБА_2, перебуваючи у дворі будинку № 8а по вул. Парковій в м. Червонограді Львівської області, застосовуючи до ОСОБА_4 насильство, що не є небезпечним для життя та здоров'я, яке проявилось у нанесенні останньому ударів головою та рукою в обличчя, поваливши ОСОБА_4 на землю, погрожуючи фізичною розправою, відкрито заволодів в останнього грошима на суму 300 гривень, мобільним телефоном марки «Sony-Ericsson К7501» із картою памяті обємом у 2 ГБ торгової марки «Sony» загальною вартістю 300 гривень, сім-картою мобільного оператора «Київ-Стар» № НОМЕР_1 вартістю 30 гривень, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 42 гривні, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої вилиці та рани внутрішньої поверхні верхньої губи, які згідно з висновком експерта № 483/2012 від 05 грудня 2012 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та матеріальні збитки на загальну суму 672 гривні.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в учиненому визнав та пояснив, що повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що мотивом його протиправних дій стали особисті неприязні із потерпілим відносини, оскільки потерпілий нецензурно виражався у його адресу та адресу його на той час цивільної дружини. У вчиненому щиро кається, обіцяє не вчиняти у подальшому правопорушень.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.

Обвинуваченому розяснено, що він позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, та з погрозою застосування такого насильства доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є тяжким.

Ураховується й особа обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, є людиною молодого віку, одружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні вагітну дружину та її малолітню дитину, з якими проживає однією сімєю.

Обставиною, що помякшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому, відсутність в останнього претензій до обвинуваченого, прохання потерпілого призначити покарання, не повязаного з позбавленням волі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не установлено.

З урахуванням сукупності помякшуючих покарання обвинуваченого обставин та даних, що характеризують його особу, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування такого покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком у 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_2 особисте зобовязання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 24.12.2012 року на мобільний телефон марки «Sony-Ericsson К7501», із картою памяті обємом у 2 ГБ торгової марки «Sony».

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_5