Справа № 727/8008/14-к
Провадження № 1-кп/727/165/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, уродженця м.Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.07.2011 року вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці за ч.2 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробувальним терміном на 1 рік, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 07.08.2011 року приблизно о 23:30 год., перебуваючи разом з ОСОБА_6 в громадському місці в м.Чернівці по вул.Полєтаєва, біля будинку №21, побачивши раніше не знайомого потерпілого ОСОБА_7 , побіг за ним та наздогнавши останнього, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, зневажаючи загальноприйняті правила і норми поведінки в суспільстві, у присутності ОСОБА_6 , безпричинно в стрибку наніс один удар ногами в спину ОСОБА_7 , спричинивши тим самим останньому фізичного болю. Після скоєного з місця вчиненого злочину побіг.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення. А саме, вказав, що 07.08.2011 року він зустрів потерпілого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Визнав той факт, що пішов за потерпілим та вдарив його, після чого відразу побіг. Також вказав, що ОСОБА_6 був винен йому кошти в сумі 1000 грн. Одного дня він зателефонував до ОСОБА_8 та той йому повідомив, що передасть телефон замість грошей, на що він погодився. Те, що телефон був крадений, йому відомо не було. Ствердив, що у вчиненому розкаюється, шкоду потерпілому відшкодував повністю. А також обвинувачений надав згоду в судовому засіданні на застосування до нього вимог ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 07.08.2011 року, увечері близько 23:00 год. гуляв з обвинуваченим. Вказав, що вчився з обвинуваченим у одній школі. Він побачив чоловіка, ОСОБА_5 побіг за ним та ОСОБА_8 не зрозумів чому. Вказав, що обвинувачений вдарив цього чоловіка та втік. При цьому, він також підбіг до цього чоловіка та вдарив його. При цьому потерпілий впав та ОСОБА_6 підібрав його телефон, після чого втік. Підтвердив, що був винен ОСОБА_5 гроші, а тому в подальшому віддав йому цей телефон, однак не сказав, що цей телефон крадений. Пізніше обвинувачений ОСОБА_9 повідомив йому, що телефон продав.

З заяви потерпілого ОСОБА_7 (т.1 а.п.31) вбачається, що останній від цивільного позову в рамках кримінального провадження відмовляється, оскільки матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше судимою (т.1 а.п.82, 145), по місцю проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.149), на обліку у наркологічному диспансері та психіатричній лікарні не перебуває (т.1 а.п.83-84), за місцем колишнього навчання характеризується позитивно (т.1 а.п.92).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, а також вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Разом з тим, при призначенні покарання суд враховує і те, що обвинувачений певний час переховувався від органів досудового слідства та оголошувався в розшук.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання у вигляді арешту.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину був неповнолітнім. Судом також встановлено, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Таким чином, даний злочин не є ні тяжким, ні особливо тяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України. За таких обставин, обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» - не встановлено, при цьому амністія до нього раніше не застосовувалась.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 дав згоду на застосування до нього амністії, враховуючи думку прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_5 п.а) ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі вищевказаного ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2014 році» суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 35 діб арешту.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "а)" Закону України "Про амністію у 2014 році".
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1