Справа № 346/5775/15-к
Провадження № 1-кс/346/722/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати зобов`язати першого заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України колишнім директором філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 і головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 .

Скаргу мотивовано тим, що 21 грудня 2015 року ним було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Дана заява - повідомлення того ж дня була прийнята Коломийською місцевою прокуратурою в Івано-Франківській області.

В поданій заяві йшлося про те, що у 2008 році його засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за злочин, який він не вчиняв. Вирок винесено на підставі сфальсифікованих доказів, які сфальсифікував на той час слідчий Коломийської міської прокуратури ОСОБА_8 . Він заявляв, що вищевказані посадові особи філії ДП «Івано Франківськстандартметрологія», вчинили злочини, передбачені ст. 384 ч. 2 КК України.

Так, працівник прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_8 , який у 2008 році працював слідчим Коломийської міської прокуратури, підробив (сфальсифікував) матеріали кримінальної справи.

В даний час повторно надає інформацію про факти, які явно вказують, що жодних коштів на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» він не перераховував; також стверджує, що довідка ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про те, що він начебто перераховував дані кошти є неправдивою, і не може бути доказом у даній кримінальній справі, адже службові особи ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» можуть посвідчити довідкою лише те, що дані кошти поступили на підприємство, однак факт того, що вони поступили саме від нього, Дрогомерецького, може підтверджуватися лише платіжними документами, які мають містити його підпис.

Крім цього, вказана вище довідка, яку видано за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про начебто перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи та яку також покладено в обгрунтування винесеного щодо нього вироку, не можна вважати належним чином оформленим документом, оскільки вона не містить ні номера, ні дати й року її видачі, а також підпису директора ДП «Івано-Франківськстандартметрологія». Отже, вказана вище довідка не може вважатися офіційним документом. Таким чином стверджує, що в ході судового розгляду зазначеної вище кримінальної справи судом не витребувано та не досліджено платіжні документи про перерахування на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., що також свідчить про допущення судом неповноти судового слідства у справі, внаслідок чого його протиправно засуджено за дії яких він насправді не вчиняв.

Кошти у розмірі 316,44 грн. від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував (даний факт підтверджується довідкою Коломийського відділення ВАТ «ПЛЮС БАНК» від 21 січня 2009 р. № 35-8/319 та доданого до неї реєстру, відповідно до яких перечислення готівкових коштів на поточний рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» 12 березня 2007 р. в сумі 316,44 грн. проводилось не ним, а невідомими одинадцятьма жителями підприємцями Коломийського району.

Заявляє, що вказані свідчення колишніх посадових осіб ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» директора філії ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7 , які достовірно знали, що в зазначених вище підприємців ( він повірку ЗВТ не проводив), згідно журналу видачі договорів під номерами з 82 по 92 договорів не одержував, готівкою гроші не отримував і їх не перераховував, а отже жодного відношення до них не мав і не має - містять неправдиві дані.

Вважає, що такими свідченнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочини, передбачені ст. 384 ч. 2 КК України. В своїй заяві він прямо вказує на це, та обставини і факти про які вищевказані особи дали неправдиві показання. Без відкриття кримінального провадження, дослідження в ході досудового розслідування всіх вищеперерахованих ним фактів, неможливо вказати, що в діях вищевказаних осіб немає складу злочину. На його думку заступник керівника Коломийської місцевої прокуратури зобов`язаний внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства після проведення якого вже прийняти рішення в конкретному кримінальному провадженні.

Проте отримавши його заяву про вказане прокурор жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчиняв, чим всупереч ст.214 КПК України допустив бездіяльність.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просить її задовольнити і вказав, що відповідь від прокурора отримав 26 грудня 2015 року, проте з нею не погоджується. Просить скаргу задоволити.

Прокурор щодо задоволення скарги заперечив з тих підстав, що у заяві Дрогомирецького немає даних, які б мали бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування, оскільки свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час проведення слідства та судового розгляду по кримінальній справі № 301213 від 25 січня 2008 року давались показання, які, в подальшому, Коломийським міськрайонним судом були досліджені під час судового розгляду та прийняті як правдиві і достовірні, що стало підставою для прийняття їх судом в якості доказів вчинення ОСОБА_5 привласнення та розтрати чужого майна, яке було ввірене та перебувало у віданні, вчинене шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто злочину, передбаченому ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України.

В подальшому вироком Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року Дрогомирецького було визнано винним за даною статею.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2009 року вказаний вирок залишено без змін. Також його залишено без змін і Ухвалою Верховного суду України від 15 квітня 2010 року, згідно касаційної скарги Дрогомирецького.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року вступило в законну силу.

Вивченням заяви Дрогомирецького встановлено, що в ній відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення злочину, не можуть бути підставами для реєстрації його заяви у ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана заява названа як заява про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом та суттю не є повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин), оскільки не містить жодних даних про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Зазначені у заяві Дрогомирецького доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, а також законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу та пояснення прокурора вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із змісту заяви прокурору, Дрогомирецький зазначав, що в матеріалах кримінальної справи за якою його було засуджено є сфальсифіковані документи, а саме довідка за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , про начебто перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи, та яку також покладено в обґрунтування винесеного щодо нього вироку, не можна вважати належним чином оформленим документом, оскільки вона не містить необхідних реквізитів. Він коштів у розмірі 316 грн. 44 коп. від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» їх не перераховував, що підтверджується довідкою відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21 січня 2009 року № 35-8/319 та доданим реєстром, відповідно до якого перерахування коштів проводилося невідомими йому жителями Коломийського району. Свідчення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 містять неправдиві дані про те, що він начебто протягом 2007 року одержав від підприємців кошти. В зв`язку з цим просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення директором ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 , та головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України,

Першим заступником прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 з підстав відсутності будь-яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину за конкретних обставин, ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`заний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно вимог частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального Кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, предмет, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судом встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 21 липня 2008 року ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України, за те, що він будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив ввірені йому кошти на загальну суму 1396 грн.

Коломийським міськрайонним судом досліджувалися докази, в тому числі показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та також письмові докази, серед яких була довідка видана ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» та реєстр документів про відшкодування підсудним завданих збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп. (т.1 а/с 48-50).

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2009 року апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Коломийського місьрайонного суду від 21 липня 2008 року щодо нього без змін.

В даній ухвалі вказано, що винуватість ОСОБА_4 підтверджується як показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 так і показаннями інших свідків, а також даними, що містяться у довідках, виданих підприємцями, в тому числі ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про відшкодування збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15 квітня 2010 року у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 відмовлено.

У вказаній ухвалі вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Вважати, що свідки, в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обмовили засудженого чи їх показання були необ`єктивними, у суду підстав не було. Зазначені обставини, та дані які містяться у довідках, виданих приватними підприємцями, довідці ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», інших письмових матеріалів давали суду підстави дійти висновку про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину.

Довідка Коломийського відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21 січня 2009 року № 35-8/319 та доданий до неї реєстр долучалися Апеляційним судом Івано-Франківської області за клопотанням ОСОБА_4 до матеріалів кримінальної справи, а тому були об`єктом дослідження, крім того доданий реєстр документів за змістом є аналогічним, тому який міститься у метеріалах кримінальної справи, і досліджувався Коломийським міськрайонним судом.

Оскільки зазначені у заяві ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку, а ОСОБА_4 не наведено будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів передбачених ст. 384 ч.2 КК України в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про зобов`язання першого заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_3 прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати за нею досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України колишнім директором філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 і головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1