Комсомольський районний суд м.Херсона
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого-судді: Дзиговського Ю.В.

при секретарі: Сікора О.В.

за участю прокурора: Кравченка В.А.

адвоката: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання слідчого СВ УБОЗ УМВС України в Херсонській області, погоджене з прокурором Херсонської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, який підозрюється у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України,-

встановив:

У провадженні слідчого відділу УБОЗ УМВС знаходиться кримінальна справа №250042-10 по обвинуваченню ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 302 КК України, а також підозрюваного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являючись фактичним керівником цілісного майнового комплексу кінотеатру «Шумен» - нічного клубу «Мілленіум», розташованого у м. Херсоні по вул. Ілліча, 66 на початку червня 2010 року надав у користування приміщення спеціально обладнане під стрип-холл для показу стриптизу та вибору клієнтами повій ОСОБА_3 Остання, володіючи звязками серед повій міста Херсона та Херсонської області організувала набір останніх на «роботу» по наданню послуг сексуального характеру особам чоловічої статі за матеріальне винагородження. За надання такої можливості ОСОБА_3 щомісяця сплачувала ОСОБА_2 грошову винагороду.

При цьому ОСОБА_2, достовірно знаючи про надання за грошову винагороду повіями, працюючими на ОСОБА_3 послуг сексуального характеру неодноразово через останню за допомогою мобільного звязку через свій телефон замовляв ці послуги для себе, а також робив аналогічні замовлення для своїх знайомих, займаючись цим самим посередництвом між повіями та клієнтами, бажаючими отримати такі послуги.

Крім цього, у вказаному майновому комплексі нічному клубі «Міленіум» під керівництвом ОСОБА_2 функціонували дві сауни, у яких повії зі стріп-холлу надавали клієнтам за матеріальну винагороду послуги сексуального характеру.

Вказаною діяльністю ОСОБА_2 займався з червня 2010 року по 15.09.2010 до моменту затримання ОСОБА_3 та інших осіб працівниками міліції за зайняття звідництвом.

17.12.2010 ОСОБА_2 затриманий в порядку ст.115 КПК України за підозрою у вчиненні злочину. Під час допиту його в якості підозрюваного він повідомив, що є керівником нічного клубу «Мілленіум» та заперечив свою причетність до фактів звідництва та утримання місць розпусти.

В поданні слідчим ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_2, мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, знаходячись на волі він може ухилитися від органів досудового слідства та суду, виїхати за межі країни, про що свідчить існування у нього закордонного паспорту, перешкоджатиме встановленню істини у кримінальній справі, впливати на свідків з метою зміни їх показів, може продовжувати злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку прокурора, який підтримав подання слідчого, підозрюваного та його адвоката, які просили суд обрати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, суд вважає, що подання про обрання запобіжного заходу - взяття під варту відносно ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки ст.148 КПК України передбачає застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачений буде намагатись ухилитися від слідства та суду або від виконання процесуальних рішень, а саме перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність.

У відповідності до вимог п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та подовження строків утримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства", при розгляді подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суди повинні досліджувати дані, що вказують на існування факторів, обставин та моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на свободі, не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов'язки та займатися злочинною діяльністю.

Крім того, обрання запобіжного заходу на підставі тяжкості злочину, у якому особа підозрюється або обвинувачується, також суперечить рішенню Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 23/203, відповідно якому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований лише у разі негайної необхідності, а саме запобіганню злочину чи його припиненню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи та проживання, за яким характеризується задовільно, раніше не судимий, має дружину, яка є приватним підприємцем, а також має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Наявність у ОСОБА_2 закордонного паспорту не свідчить про його намір виїхати за межі країни. Крім того, ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що може віддати на зберігання свій закордонний паспорт органам досудового слідства до завершення ними процесуальних дій. В матеріалах справи відсутні дані, що свідчили б, що підозрюваний може створити перешкоди слідству у встановленні істини по справі, ухилитися від слідства та вплинути на хід слідства, про що йдеться у поданні слідчого.

Таким чином, яких-небудь даних про те, що ОСОБА_9, знаходячись на свободі, буде ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по справі або продовжувати злочинну діяльність, а також негативно впливати на виконання процесуальних рішень, здійснювати тиск на свідків, органами досудового слідства не надано, судом вони також не встановлені.

При вищезазначених обставинах, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та обрати відносно ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 23/203, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року "Про практику застосування судами міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та подовження строків утримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства", ст.ст. 148 - 150, 155, 165, 165-2 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання слідчого СВ УБОЗ УМВС України в Херсонській області про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_2 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Роз'яснити ОСОБА_2 про те, що відповідно до вимог ст.151 КПК України, він зобов'язаний не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого і якщо він порушить дану йому підписку про невиїзд, то міра запобіжного заходу може бути замінена на більш сувору.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Херсонської області протягом трьох діб з дня її оголошення.

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови.

Суддя:

Поставу мені оголошено 20.12.2010 року __________________ ОСОБА_2