У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Вищий спеціалізований суд України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні 17 листопада 2015 року у м. Києві касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від

04 червня 2015 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Замостя

Прилуцького району Чернігівської області,

мешканця АДРЕСА_1,

такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 7 246, 17 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 грн. моральної шкоди та 12 000 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 серпня 2015 року вирок змінено, виключено призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4: матеріальної шкоди до 5 796, 17 грн., моральної шкоди до 50 000 грн. та витрат на правову допомогу до 7 300 грн.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 25 лютого 2014 року о 12.00 год., керуючи автомобілем «Ніссан Примастар», рухаючись по автодорозі вздовж залізничної колії з боку смт. Великодолинське, між залізничними станціями «Аккаржа» та «Колгоспна» Овідіопольського району Одеської області, на порушення вимог пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожніх обставин, в результаті чого сталося перекидання транспортного засобу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ОСОБА_4 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку легкого ступеня з закритим переламом правої тім'яної кістки та правого великого крила основної кістки.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на те, що з вироку суду першої інстанції безпідставно виключено призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а також необґрунтовано зменшено розмір задоволених позовних вимог.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені копії судових рішень, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційному порядку не оскаржується.

З долучених копій судових рішень убачається, що суд апеляційної інстанції, виключивши з вироку застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, взяв до уваги обставини кримінального провадження та дані про особу засудженого, зокрема, відсутність попередніх судимостей, позитивну характеристику, наявність на утриманні малолітньої дитини та використання транспортного засобу по роботі.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження розміри моральної шкоди у сумі 50 000 грн., матеріальної шкоди - 5 796, 17 грн., та витрат на правову допомогу - 7 300 грн., що підлягають стягненню на користь потерпілої ОСОБА_4, якій внаслідок порушення ОСОБА_5 вимог Правил дорожнього руху України спричинено тяжкі тілесні ушкодження, є обґрунтованими.

Зі змісту скарги убачається, що у скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, або що призначене покарання є явно несправедливим, з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Отже, з касаційної скарги, наданих копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 серпня 2015 року щодо ОСОБА_5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8