Справа № 167/536/13-к Провадження №11-кп/773/73/14 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 190, ч.2, 186 ч.ч.2,3, 185 ч.3, 129 ч.1 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 18 листопада 2013 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, раніше судимий вироком Ківерцівського районного суду від 11.06.2009р. за ст.ст.186 ч.2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений у 2012 році, -
засуджений за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.129 КК України на 6 місяців арешту, за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_10 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання визначено обчислювати з часу його затримання - 27 січня 2013 року.
Запобіжний захід ОСОБА_10 залишено попередній тримання під вартою.
Вироком також вирішено долю цивільних позовів та речових доказів.
Розглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком суду ОСОБА_10 визнаний винним у тому, що він 30 липня 2012 року близько 23 год. 40 хв., перебуваючи в автомобілі таксі марки «Фольксваген Пасат Б4» в с.Зміїнець Луцького району, шляхом обману та зловживання довірою, що виразилось у повідомленні неправдивих відомостей про мету використання засобу зв`язку, повторно заволодів мобільним телефоном марки «LG S3110BK», належним потерпілому ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 550 грн.
Він же, 11 серпня 2012 року приблизно в 14 год., перебуваючи в парку ім.Лесі Українки, навпроти будинку №5, що по вул.Замковій в м.Луцьку, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , яке проявилось у нанесенні їй двох ударів палицею по голові, повторно, шляхом ривка відкрито викрав два золоті ланцюжки, кулон та хрестик, жіночу сумочку, в якій знаходився мобільний телефон «Самсунг Х480», гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 500 грн. та інші речі, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 7380 грн.
Він же, 27 вересня 2012 року близько 14 год., шляхом відкривання защіпки на дверях, проник в будинок АДРЕСА_2 , де із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої та виразилось у штовханні потерпілої ОСОБА_13 , що є особою похилого віку, відкрито викрав її мобільний телефон марки «Нокіа 1600», вартістю 100 грн. із SIM карткою «Life», вартістю 25 грн., та гаманець з грішми в сумі 1250 грн., а також пенсійне посвідчення, чим спричинив ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 1375 грн.
Він же, 26 січня 2013 року близько 01 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , повторно відкрито викрав гроші ОСОБА_14 в сумі 100 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.
У цю ж ніч близько 02 год. він проник у будинок АДРЕСА_4 , де демонструючи кухонний ніж, погрожував вбивством ОСОБА_8 , яка сприймала його дії як реальну загрозу своєму життю.
Проникнувши у цей же будинок, він також таємно викрав у потерпілої ОСОБА_8 гроші в сумі 27 грн. та золоті сережки, вартістю 1200 грн., чим спричинив їй майнову шкоду на загальну суму 1227 грн.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить пом`якшити обране йому покарання і зменшити термін ув`язнення, оскільки деяких з інкримінованих йому злочинів він не вчиняв, а взяв на себе на прохання працівників міліції, які за це давали йому чай та цигарки. Посилається на те, що в справі неповно проведено досудове і судове слідство, а вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на сфальсифікованих працівниками міліції доказах. Зазначає, що злочинів по відношенню до потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 він не вчиняв. Також просить врахувати, що він є особою молодого віку, планує створити сім`ю, на даний час проживає з особою похилого віку.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримував апеляційну скаргу, потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також прокурора, які просили залишити вирок без змін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палати дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 до задоволення не підлягає.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, ч.2, 186 ч.2, 3, 185 ч.3, 129 ч.1 КК України, ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, яким суд дав належну оцінку.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 в апеляційній скарзі на те, що у справі неповно проведено досудове розслідування та висновки, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, є непереконливими і спростовуються сукупністю наявних доказів.

Так із показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що близько 24 год. 30.07.2012 року коли він знаходився на вулиці Ковельській в м.Луцьку в його автомобіль сів незнайомий чоловік і вони поїхали в с.Зміїнець. По дорозі чоловік попросив його мобільний телефон, а коли вони зупинились - вийшов з автомобіля, підійшов до одного із будинків, постукав у двері і втік.
Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2013 року, ОСОБА_9 вказав на фотографію ОСОБА_10 як на особу, яка 30.07.2012 року заволоділа його мобільним телефоном, а свідок ОСОБА_15 вказав на фотографію ОСОБА_10 як на особу, в якої він придбав даний телефон (а.с.64 т.2, а.с.66 т.3).

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 11.08.2012 року на ринку до неї підійшов раніше незнайомий чоловік і повідомив, що купить всю малину, однак йому потрібно допомогти занести її до автомобіля. Йдучи з ним в сторону вулиці Паркової, останній раптово почав тягнути її з дороги в сторону кущів, де наніс їй удар дерев`яною палицею по голові. Від отриманого удару вона впала на землю, він ще наніс один удар та шляхом ривка зірвав з її шиї два золотих ланцюжки, на одному з яких був кулон, на іншому - хрестик, а з рук вирвав сумочку і побіг в парк. По приїзду працівників міліції, недалеко від цього місця знайшли її сумочку і гаманець, в яких нічого не було. Із сумочки було викрадено гаманець, в якому було 500 грн., мобільний телефон марки «Самсунг».
Протоколом огляду місця події від 11.08.2012 року (т.1 а.с.54-58) стверджується, що на території парку виявлено розсипані ягоди малини, від яких на відстані 190 м в траві виявлено жіночі сумочку та гаманець. Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання від 29.08.2012 року свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 11.08.2012 року продала їй мобільний телефон потерпілої марки «Самсунг», а потерпіла ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 11.08.2012 року вчинила напад на неї в парку ім.Лесі Українки в м.Луцьку (т.1 а.с.73-76, 77-80).

Із показань потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що 27.09.2012 року біля 14 год. вона знаходилась вдома в с.Звірів Ківерцівського району. В цей час вона почула якийсь звук та побачила незнайомого чоловіка, у якому пізніше впізнала ОСОБА_17 , якого вона знає. Останній відрекомендувався працівником карного розшуку, штовхнув її та пробіг в кімнату, де взяв на столі мобільний телефон марки «Нокіа 1600» та гаманець з грошима в сумі 1250 грн. Після цього вибіг на вулицю і втік.
Ці показання потерпілої стверджуються також протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання, згідно якому ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_10 як особу, яка 27.09.2012 року відкрито заволоділа її гаманцем з грошима та мобільним телефоном (т.1 а.с.205-206), протоколами усної заяви ОСОБА_13 про відкрите викрадення у неї майна (т.1 а.с.194) та огляду місця події - будинку в с.Звірів Ківерцівського району, де було вчинено злочин щодо ОСОБА_13 (т.1 а.с.198-200).
Потерпілий ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що вночі 26 січня 2013 року в с.Рудня Рожищенського району він зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , з яким прийшли до нього додому та вживали спиртне. Провівши ОСОБА_10 , він ліг спати, не закривши вхідних дверей. Прокинувся від того, що його розбудив ОСОБА_10 і сказав, що він взяв його гроші. Оскільки в нього були свої гроші, він вийняв їх із кишені, щоб показати ОСОБА_18 . В цей час ОСОБА_10 вирвав із його рук купюру номіналом 100 грн., вибіг із будинку та втік.
Ці показання потерпілого стверджуються також протоколами слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника (т.2 а.с.53-60), де ОСОБА_10 відтворив та показав на місці, яким чином він заволодів грошима у ОСОБА_14 , а також за участю потерпілого ОСОБА_19 , де останній також відтворив та показав на місці всі обставини вчинення відносно нього злочину (т.2 а.с.112-113).

Згідно показань в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 26.01.2013 року біля 2 год. вона перебувала у своєму будинку, що в с.Рудня Рожищенського району. У приміщенні веранди помітила незнайомця, який вийняв з кишені ножа і, зробивши декілька кроків, почав наближатися до неї. Вона, реально сприймаючи загрозу своєму життю і здоров`ю, почала кликати на допомогу чоловіка, який знаходився в сусідній кімнаті. Крім того, вона відштовхнула незнайомця руками, при цьому ніж випав у нього із рук. Після цього він здушив її шию та вимагав, щоб вона не кричала. В цей час її чоловік включив освітлення у кімнаті і вона виштовхала незнайомця з будинку на вулицю. Після цього в цей же день близько 15 год. вона помітила зникнення 27 грн. і золотих сережок вартістю 1200 грн., які зберігались у футлярі для мобільного телефону
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що 26.01.2013 року серед ночі почув крик дружини та вибіг із своєї кімнати в коридор. Увімкнувши світло, побачив, що його дружина виштовхує з будинку незнайомого чоловіка, а в кімнаті на підлозі лежав кухонний ніж. При цьому дружина була дуже схвильована та налякана.
Зазначені показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_20 об`єктивно стверджуються також протоколом проведення слідчого експерименту від 23.01.2013 року, згідно якому ОСОБА_10 відтворив та показав на місці всі обставини вчинення злочину відносно ОСОБА_8 (т.2 а.с.53-60), які повністю співпадають з показаннями потерпілої та протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_8 , де потерпіла також відтворила і показала всі обставини вчинення відносно неї злочину ОСОБА_10 (т.2 а.с.114-118). З протоколу огляду речей, що належать ОСОБА_8 , вбачається, що футляр для зберігання мобільного телефону, розірваний, наявний кухонний ніж з ручкою довжиною леза 15 см. (т.2 а.с.66-68).
Висновком судової трасологічної експертизи № 26 від 14.03.2013 стверджується (т.2 а.с.132-135), що слід низу взуття міг бути залишений черевиком на ліву ногу, що вилучений у ОСОБА_10 (т.2 а.с.125-127).
На підставі наведеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 190, ч.2, 186 ч.2, 3, 185 ч.3, 129 ч.1 КК України, а його посилання про непричетність до скоєння цих злочинів, вірно розцінив, як намагання уникнути відповідальності за вчинене.
Призначаючи йому покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України з урахуванням кількості та тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії невеликої, середньої тяжкості та тяжких, особи обвинуваченого, який раніше судимий, завданих збитків потерпілим не відшкодував, суспільно-корисною працею не займається, знову вчинив злочини, в тому числі щодо особи похилого віку, обґрунтовано прийшов до переконання про неможливість виправлення і перевиховання ОСОБА_10 без ізоляції від суспільства.
Разом з тим, враховано судом і інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності, у тому числі й ті, на які посилається у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_10 . А тому суд, реалізувавши принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначив йому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для його пом`якшення, як про це ставиться питання в апеляції обвинуваченого, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_21 залишити без задоволення, а вирок Рожищенського районного суду Волинської області від 18 листопада 2013 року щодо нього - без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим ОСОБА_10 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2