Справа №705/1780/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, до затримання тимчасово проживав по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 04.06.2004 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 2) 19.01.2006 Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднане частково не відбуте покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.06.2004 у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі і остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 18.06.2008 за постановою Шосткінського міського суду Сумської області на не відбутий строк 11 місяців 28 днів; 3) 27.12.2010 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 24.11.2011 по відбуттю строку покарання; 4) 06.03.2014 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_3 , маючи непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, 15.02.2014, в с. Коржова Слобода, Уманського району Черкаської області, приблизно о 09 год. 00 хв., правомірно, з дозволу господарки, знаходячись в житловому будинку домоволодіння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , вказаного населеного пункту, з метою відкритого заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, із погрозами застосування до ОСОБА_6 насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, повторно, відкрито викрав грошові кошти і майно останньої, а саме: 2 500,00 гривень та 100,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного Банку України становить 949,59 гривень, а також бувший у використанні мобільний телефон «Нокіа 1280», вартістю 150,00 гривень, зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10,00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 609,59 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, а викраденими коштами і майном розпорядився на власний розсуд.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
У суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, зміненого прокурором 19.01.2016, не визнав, хоча і пояснював, що щиро розкаюється у тому, що зробив і що сталося в будинку ОСОБА_6 .
Так в суді обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він дійсно в ранці 15.02.2014, як звичайно, прийшов до будинку ОСОБА_6 , яка живе по сусідству, по АДРЕСА_2 , і якій він на протязі тривалого часу регулярно допомагав по господарству. Він раніше позичав у неї гроші і потім повертав їх. Того дня в нього з потерпілою зайшла мова за гроші, які потрібні йому щоб поїхати до своєї дівчини ОСОБА_7 , яка перебувала в Уманській центральній районній лікарні зв`язку з вагітністю і родами. ОСОБА_6 почала йому в чергове вичитувати, «пісочити» з приводу його відносин з вказаною дівчиною. Йому це не подобалося, тому, можливо, він дещо підвищив голос, «психанув», вдарив ножем об стіл і кінчик ножа відламався, просив її не чіпати його сім`ю. Вона сама давала йому гроші, витягла з гаманця і дала йому. Там була завелика сума, тому спершу не хотів брати ці гроші, однак ОСОБА_8 вмовляла його взяти гроші, падала перед ним навколішки. Він їй не погрожував насильством і не грабував. Належний потерпілій мобільний телефон «Нокіа» взяв подзвонити, а потім «по інерції» поклав собі до кишені і не повернув. Сім-карту з цього телефону потім витягнув і зламав. Всього потерпіла дала йому 2500,00 грн. та 100,00 доларів США. Після того, як залишив будинок ОСОБА_6 , домовився із ОСОБА_9 , що той відвезе його до м. Умані в справах. Заплатив йому всього 300,00 грн. По дорозі вони зупинялися біля магазину, де він віддав борг 100,00 грн. медсестрі з ФАПу. Потім поїхали до Уманської райлікарні, де забрали ОСОБА_10 , його дівчину, і поїхали на центральний ринок в м. Умані. 100 доларів США Неля поміняла на гривні. Частину коштів ОСОБА_6 вони витратили.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, в якому він обвинувачений, під час судового розгляду підтверджена належними і допустимими доказами, які були досліджені в судовому засіданні: показами свідків, протоколами слідчих дій, документами.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в суді підтверджена такими доказами:
- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка показала, що ОСОБА_3 до неї до будинку приходив, допомагав по господарству як сусід. Вона йому довіряла. 15.02.2015, в суботу, він прийшов, п`яний, о 08 годині ранку. Вони поговорили, він розповів про свою співмешканку ОСОБА_11 . Потім взяв її мобільний телефон «Нокіа» подзвонити, після чого поклав його собі до кишені. Грошей в той ранок не просив позичити. Він, перебуваючи в будинку, вимагав дати йому гроші, розбив чашки об стіл. Вона злякалася та намагалася вийти з будинку, однак він її схопив за кофту, рвонув за неї і порвав. Погрожував їй заподіянням шкоди здоров`ю, приставляв робочий ніж до спини, казав: «Давай гроші». Віддала йому свій гаманець, в якому було приблизно 100 грн. Продовжуючи вимагати в неї гроші, ножем вдарив об стіл, від чого кінчик ножа зламався. Боячись за своє здоров`я, дістала з під матраца 2 600,00 грн. Потім ще віддала ОСОБА_3 100 доларів США, які були в гаманці приховані. Протягом цих подій просила його залишити її, щоб тільки не вбивав. Він взяв гроші та став палити гаманець, а потім вийшов з хати. Вона вдягнулася і пішла на двір, щоб когось покликати на допомогу, але коли вийшла, то нікого не було. Грабовський вернувся до її будинку і залишив їй ключі від будинку, в якому він проживав, що передала ключі батьку ОСОБА_12 . Вона ще трохи постояла, з`явилися люди і вона попросила зателефонувати родичу.
- показами свідка ОСОБА_13 , який показав, що того ранку до нього прийшов ОСОБА_3 , попросив завести в місто, до Умані, сказав, що заплатить, дав в загальній сумі 300 грн. Коли спілкувався з ним, то запаху алкоголю від нього не чув. По дорозі до міста, зупинялися біля сільського магазину, де ОСОБА_3 дав медсестрі з ФАПу за раніше взяті в неї ліки 100 грн. Потім поїхали до райлікарні, де забрав «дружину» свою ОСОБА_14 . З відти поїхали до центрального ринку в Умані. Дівчина питала, чи є паспорт валюту поміняти, відповів, що ні. Тоді ОСОБА_15 і ОСОБА_16 біля ринку вийшли, щоб поміняти гроші у «валютчиків». Поки їх не було до нього зателефонував сільський голова, розповів, що сталося і сказав повідомити працівників міліції, де вони, що він і зробив. У подальшому видав за заявою працівникам міліції гроші, які давав йому ОСОБА_3 225 грн., а інші 75 грн. раніше вже витратив.
- показами свідка ОСОБА_17 , яка показала, що працює медсестрою у ФАПі в селі К.Слобода. 15.02.2014, коли йшла від в магазину, до неї підійшов ОСОБА_3 та передав їй 100 грн. за ліки, які брала ОСОБА_7 , після чого сів до машини ОСОБА_13 та поїхав.
- показами свідка ОСОБА_18 , яка показала, що ОСОБА_6 є тіткою її покійного чоловіка. Вранці в лютому 2014 їй жителька села ОСОБА_19 переказала, щоб прийшла до ОСОБА_20 , бо та «заболіла». Коли прийшла до хати останньої, то побачила, що ОСОБА_20 плаче, бліда, на ній кофта була порвана, та сказала, що ОСОБА_21 в неї гроші забрав і телефон. На столі бачила розбиту чашку. Також вона бачила, як ОСОБА_3 віддавав гроші ОСОБА_17
- показами свідка ОСОБА_7 , яка показала, що в лютому 2014 року до неї в райлікарню приїхав на автомобілі ОСОБА_3 з ОСОБА_22 . ОСОБА_3 сказав, що поїдуть на базар купити продуктів, речей, бо є гроші, які йому хлопці з Києва надіслали. На базарі в Умані він дав їй 100 доларів США, які вона поміняла приблизно на 800,00 грн. Давав їй ще 130 грн., які вона не встигла витратити.
- даними протоколу огляду місця події від 15.02.2014 та фото таблиці до нього за адресою: АДРЕСА_1 , місцем проживання потерпілої під час огляду якого було виявлено і вилучено ніж із пошкодженим лезом та частина леза від цього ножа, рукавички (т. 1 а.п. 78-83).
- заявою ОСОБА_7 про видачу міліції сім-карти мобільного оператора «Київстар», коштів в сумі 120 грн., які їй дав ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 111).
- заявою ОСОБА_3 про видачу працівникам міліції коштів в сумі 550,00 грн., якими заволодів у гр. ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 114).
- заявою ОСОБА_3 про видачу мобільного телефону «Нокіа», яким заволодів в будинку гр. ОСОБА_6 , та сім-карти мобільного оператора «Київстар», яку придбав за кошти ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 115).
- заявою свідка ОСОБА_13 від 15.02.2014 про видачу працівникам міліції грошей в сумі 225,00 грн., які отримав від ОСОБА_3 15.02.2014 приблизно о 10 год. за те, що відвіз його в місто Умань (т. 1 а.п. 118).
- відомостями про вартість стартового пакету «Київстар» станом на 15.02.2014 10 грн., про що надана довідка ФОП ОСОБА_23 (т. 1 а.п. 119).
- відомостями про вартість мобільного телефону «Нокіа 1280» станом на 15.02.2014 180,00 грн., про що надана довідка ФОП ОСОБА_23 (т. 1 а.п. 121).
- даними протоколу огляду предмету від 15.02.2014 про огляд предметів, які були видані свідками та обвинуваченим мобільного телефону «Нокіа 1280», сім-карти мобільного оператора «Київстар», грошових коштів в сумі 550,00 грн., 225,00 грн., 120,00 грн., які постановою слідчого від 15.02.2014 були визнані речовими доказами і передані потерпілій ОСОБА_6 під розписку (т. 1 а.п. 123-124, 125,126).
Допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши доведені фактичні обставини кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного вище діяння доведена. Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо заволодіння майном потерпілої ОСОБА_6 правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість злочину; особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини, але належних висновків для себе не зробив, ніде не працює, за місцем проживання характеризується негативно, знов вчинив умисний злочин, що свідчить про асоціальність його особи, небажання стати на шлях виправлення; та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, в суді не встановлено..
Обставинами, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд вважає, що наявність обтяжуючої обставини вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в суді стороною обвинувачення не доведено, оскільки потерпіла і свідки давали з приводу наявності ознак сп`яніння у ОСОБА_3 суперечливі показання, а медичний огляд ОСОБА_3 для встановлення стану алкогольного сп`яніння не проводився.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обставин, що обтяжують покарання. суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.03.2014 ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.125 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу в суму 850,00 грн. За цим вироком ОСОБА_3 засуджується за злочин, вчинений 15.02.2014, тобто до постановлення попереднього вироку суду. У зв`язку з вказаним суд призначає ОСОБА_3 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України із визначенням самостійного виконання вироків, оскільки згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Під час досудового розслідування і судового розгляду цього кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід тримання під вартою з 18.02.2014. Станом на день ухвалення вироку 22.02.2016 строк попереднього ув`язнення обвинуваченого становить 2 роки 4 дні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення в межах цього кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто 2 роки 4 дні х 2 = 4 роки 8 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 засуджується за вчинення тяжкого злочину до покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, тому суд вважає, що є підстави для залишення без змін застосованого запобіжного заходу тримання під вартою щодо обвинуваченого після постановлення вироку на час, що не перевищуватиме загального строку призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз в кримінальному провадженні в загальній сумі 490,44 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпіла не заявляла.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 100, 124, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць та штрафу в розмірі 850,00 гривень, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06.03.2014. Кожне з покарань виконувати самостійно.

Строк покарання рахувати з 22.02.2016.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_3 за сукупністю вироків, зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18.02.2014 по 22.02.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення (2 роки 4 дні) за два дні позбавлення волі, що становить 4 роки 8 днів.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою до 07.03.2016.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у загальній сумі 490,44 гривень.

Речові докази: - мобільний телефон «Нокіа 1280», поломана сім карта «Київстар», грошові купюри на загальну суму 895,00 грн., стартовий пакет «Київстар», повернуті потерпілій ОСОБА_6 під розписку, залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

- 3 сліди пальців рук, два сліди рукавички, ніж, частина клинка ножа, господарські рукавички, слід долоні, слід матеріалу, слід транспортного засобу, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Уманського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та вручити прокурору. Роз`яснити потерпілій, що вона має право отримати в суді копію вироку.

Головуючий-суддя ОСОБА_1