ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4403/14-к
Провадження № 1-кс/210/516/14
"29" липня 2014 р.
Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув винесене по кримінальному провадженню № 0002058 від 29.07.2014 року, слідчим СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 і погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта середня, раніше судимого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу, 11.11.2008 року за ст. 185 ч.3, ст.289 ч.2 КК, звільнений 23.05.2014р. по відбуттю строку покарання, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернувся слідчий СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру в тому, що він про те, що він підозрюється в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Так, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи потворно, 29.07.2014 року, близько 02.30 години ночі, проходячи повз двір буд. АДРЕСА_2 , побачив автомобіль «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1983 року випуску, червоного кольору, об`єм двигуна 1200 куб. см., який належить ОСОБА_7 , після чого у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з корисливих мотивів.

Скориставшись відсутністю власника автомобіля та інших свідків, шляхом вдавлення скла на передній лівій двері, проник до салону автомобіля, після чого ОСОБА_5 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, здійснюючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння автомобілем та зверненням його на свою користь, застосовуючи фізичну силу, шляхом штовхання вищевказаного автомобіля, з місця скоєння правопорушення зник, завдавши потерпілому матеріальних збитків на суму 9000 гривень.

Вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002058 від 29 липня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підставами для пред`явлення ОСОБА_5 підозри у вчинені даного кримінального правопорушення слугувала наявність доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме: протокол огляду місця події; показання потерпілого ОСОБА_7 , показання підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 висунуто підозру у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 289 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в клопотанні значиться наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставинами, що підтверджують наявність зазначених ризиків є те, що ОСОБА_5 не має постійної офіційної роботи, тобто не має засобів для існування, раніше судимий за скоєння аналогічного умисного злочину, вказане кримінальне правопорушення здійснив у період не погашеної судимості, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити аналогічні злочини. Наявність судимості за ознаками злочину, передбаченого ст. 289 ч.2, КК України характеризує ОСОБА_5 , як особу, схильну до вчинення злочинів. Крім того, застосовуючи до ОСОБА_5 інший, більш м`який запобіжний захід, є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення, про що свідчить наявність в його діях кваліфікуючої ознаки повторність.

У судовому засіданні слідчий СВ Дзержинського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, зазначивши, що підозрюваний може ухилятися від органів досудовго розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 просить його не позбавляти волі та не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив, що вчинив протиправні дії заради дівчини, яка хотіла поїхати з міста у зв"язку зі сваркою з мамою.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, не має офіційного місця роботи, тому може виїхати у будь-який момент за межі м. Кривого Рогу, що свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та у подальшому від суду. Також зазначав, що підозрюваний раніше судимий за аналогічний злочин, що не виключає можливості продовження злочинної діяльності, та підтверджує ризик переховування від досудового розслідування. Також зазначив, що розмір застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України має бути визначений в мінімальних межах, визначених ст.. 182 КПК України. Також прокурор вважає, що з урахуванням сукупності обставин кримінального провадження, особи підозрюваного, його поведінки до затримання, відсутні підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 заперечував з приводу заявленого клопотання, а також зазначає, що дії які інкримінують його підзахисному ОСОБА_5 не є злочином за який останньому необхідно застосовувати тримання під вартою. Крім того, ОСОБА_5 має тяжкий стан здоров"я, є інвалідом з дитинства. Просив суд обрати підозрюваному більш м"який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту. оскільки мати підозрюваного, з якою він проживає не має таких доходів, щоб сплатити заставу.

За клопотанням захисника у судовому засіданні у якості свідка допитано матір підозрюваного, яка зазначила, що ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства, наразі вона має направлення для встановлення інвалідності, крім того, після звільнення має проблеми з ЖКТ, під питання захворювання "язва", необхідно проходити обстеження.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 (восьми) років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної слідчим покладається необхідність запобігання можливого вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення або продовжувати вчинювати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, та переховуватись від органів досудового слідства чи суду.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, враховую вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні даного запобіжного заходу, слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, відсутність у підозрюваного офіційного постійного місця роботи; його репутація та майновий стан; наявність судимості; розмір завданої майнової шкоди. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Посилання захисника підозрюваного на стан здоров`я підозрюваного, зокрема його інвалідність, захворювання ЖКТ, безумовно мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, однак в сукупності з характером та тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, вчиненні аналогічного правопорушення через два місяці після відбуття покарання за аналогічний злочин, не є підставою для відмови у задоволенні клопотання та обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є тяжким злочином, в силу ч. 4 ст. 12 КК України, спосіб та характер вчинення кримінального правопорушення, вчинення аналогічного умисного злочину через два місяці після повного відбуття покарання за аналогічний злочин, наявність не знятої та непогашеної судимості за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, характер та спосіб вчинення протиправних дій, мотиви таких дій, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема ухилятись від суду, органів досудового розслідування, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, вважаю, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою при фактичних обставинах цієї справи та висунутої проти ОСОБА_5 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, тримання під вартою відповідає меті застосування запобіжних заходів, визначеної у ст. 177 КПК України.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, який після повного відбуття покарання за ч. 2 ст. 289 КК УКраїни належних висновків для себе не зробив, та підозрюється у вчиненні аналогічного умисного злочину.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м"яких запобіжний заходів, зокрема: особистого зобов`язання, оскільки підозрюваний та його захисник не навели переконливих доводів, що ОСОБА_5 зможе виконати зобов`язання, визначені ст. 194 КПК України; особиста порука також не може бути застосована, оскільки наразі не вбачається осіб, які заслуговують на довіру, і які поручилися перед судом за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України; домашній арешт - оскільки підозрюваний має не зняту та непогашену судимість за вчинення аналогічного умисного кримінального правопорушення, та у якому підозрюється через два місяці після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про недоцільність обрання домашнього арешту.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, не має місця роботи, має не зняту та непогашену судимість за умисні корисливі злочини проти власності, проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, наразі не вбачається можливим.

Разом з тим, відповідно до ч. 3, 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваної обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст..182 КПК України. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Оскільки, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 вчиненено без застосування насильства або погрози його застосування; не спричинило загибель людини; щодо особи, у цьому кримінальному провадженні інший запобіжний захід не обирався слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, в межах мінімального розміру, передбаченого п. 2 ч. 5 ст.182 ч. КПК України та з покладанням на ОСОБА_5 наступних обов"язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликами; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Що стосується строку, на який обирається запобіжний захід слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Згідно з ст. 197 КПК України, а саме ч. 1 строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шести десяти днів.

Згідно практики ЄСПЧ при застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватись принципу забезпечення поваги до особистої свободи та презумпції невинуватості, яка має враховуватися при будь-якому ув`язненні особи без відповідного вироку суду (п. 4 рішення у справі "Стогмюллер проти Австрії" від 10.11.1969р.) та тривалості строків досудового розслідування, ув`язнення до вироку суду (п. 62, 63 рішення від 27.11.2008р. у справі "Свершов проти України", Заява № 35231/02).

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , складається з одного епізоду, у відношенні одного підозрюваного, якого вже допитано, допитано потерпілого, проведено огляд місця події, слідчий суддя не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу на строк 60 днів, тому строк тримання під вартою необхідно визначити у 45 днів.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176 178, 183 ч.2 п.5, 184, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 45 днів, починаючи з 29 липня 2014 року з 23год. 05 хв. до 11 вересня 2014 року до 23год.05хв.

Визначити розмір застави 24360,00 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят грн.), в разі сплати якої вважати обраним ОСОБА_5 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликами; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз"яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровській області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1