Справа № 158/2087/15-к
Провадження № 1-кп/0158/8/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2016 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 05 вересня 2015 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин під час словесного конфлікту з колишньою дружиною ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом з метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, лобовою частиною голови наніс один удар в лобову ділянку голови потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, давши суду показання про те, що він випадково наніс удар потерпілій ОСОБА_5 , при цьому коли вони перебували в автомобілі, а не у будинку за місцем проживання потерпілої, як вказано в обвинувальному акті. Заявлений цивільний позов не визнав, щодо його задоволення заперечував з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву.
Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду показала, що обвинувачений прийшов до неї додому і в ході словесного конфлікту, який виник між ними, взявши її за плечі наніс удар лобовою частиною своєї голови в лобову частину її голови. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених позовній заяві.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду показав, що коли він зайшов у будинок, то почув крики, після чого побачив як обвинувачений ОСОБА_4 вдарив лобом в голову потерпілу ОСОБА_5 . Сліди від удару на обличчі ОСОБА_5 вже були до того, як вона сідала в автомобіль.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується іншими доказами:
- висновком експерта № 1146 від 29.09.2015 року за результатами судово-медичної експертизи, відповідно до якої у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень;
- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 13.10.2015 року за участю ОСОБА_4 , відповідно до якого ОСОБА_4 детально розказав та показав, як саме наносив удари потерпілій ОСОБА_5 .
Судом не приймаються до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він випадково наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , перебуваючи в автомобілі, оскільки це твердження спростоване показами потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 та матеріалами кримінального провадження, які були досліджені в судовому засіданні, та розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності.
З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу.
Так, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного, суд не вбачає жодної.
З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи підсудного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, конкретних обставин справи, вину у вчиненому не визнав, не розкаявся, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Враховуючи перенесенні фізичні і моральні страждання ОСОБА_5 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, суд вважає, що моральну шкоду їй спричинено на суму 2000 грн., а тому цивільний позов згідно ст. ст. 23, 1167 ЦК України і ст. ст. 127-129 КПК України слід задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2 000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1