Справа № 1-121/11
В И Р О К

іменем України

05.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний,суд Київської області у складі:

головуючої судді Лисенко B.B.

при секретарі Безпалюк I.B.

за участю прокурора Балійчука Р.1.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням :

ОСОБА_2, 11 грудня 1986 року: народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації в с. Неграші, вул.. Петровського, 2, Києво-Святошинського районну, Київської області, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України;

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2010 року, близько 08 годин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп»ягніння та знаходячись в будинку № 140 по вул.. Леніна в с. Бузова, Києво- Святошинського районну, Київської області, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, з руки потерпілої ОСОБА_1, яка знаходиться у власному будинку, вихватив належний ОСОБА_1 мобільний телефон марки «Нокіа-2700» ІМНІ: 54489, вартістю 694,00 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора «Laif», вартістю 26,91 гривень, який привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 720, 91 гривень.

ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що дійсно він 05 листопада 2010 року, близько 08 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись в будинку № 140 по вул.. Леніна в с. Бузова, Києво-Святошинського районну з рук ОСОБА_1, яка знаходилася у будинку, вихватив належний ОСОБА_1 мобільний телефон марки «Нокіа-2700», в якому знаходилася сім-карта. На наступний день, тобто 06 листопада 2010 року він пішов у центр с. Неграші, де біля магазину зустрів знайомого ОСОБА_4, якому запропонував придбати у нього мобільний телефон марки «Нокіа'2700», який він забрав у ОСОБА_1, за 100 гривень. На то останній погодився і придбав у нього викрадений телефон за 100 гривень, які він витратив на спиртне та продукти харчування. Через декілька днів після цього, до нього додому приїхала ОСОБА_1 разом зі своїм батьком і просила віддати телефон. Але він їй сказав, що телефону у нього не має. Після чого, вони поїхали. В скоєному злочині щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім, його винність в скоєному злочині також підтверджується іншими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що 05 листопада 2010 року близько 08 години, вона разом з ОСОБА_2 знаходилися у будинку № 140 по вул.. Леніна в с. Бузова, Києво-Святошинського районну, де вживали спиртне. Коли вони сиділи за столом, вона взяла в руки свій мобільний телефон марки «Нокіа- 2700», в якому знаходився стартовий пакет оператора «Laif». Вона тримала вказаний телефон у руці, включила музику і вони сиділи, вживали спиртне під музикуз її мобільного телефону. При цьому, ОСОБА_2 нічого їй не пояснюючи, вихватив із її руки вказаний мобільний телефон марки «Нокіа- 2700». Після цього вона просила, щоб ОСОБА_2 віддав їй телефон. Але останній сказав, що не віддасть, оскільки вона телефон все рівно втратить. Після чого; ОСОБА_2 вийшов із будинку і пішов в сторону зупинки маршрутних таксі. Вона з метою забрати свій телефон побігла за підсудним, але спотикнулася і впала на землю, так і не наздогнавши ОСОБА_2, який сів у маршрутне таксі та поїхав. На наступний день вона разом із батьком поїхали до місця проживання ОСОБА_2 з метою забрати в останнього її телефон, але підсудній сказав; що в нього не має її телефону, що він ніби залишив телефон на столі у будинку ОСОБА_5. Після цього, вона поїхала до ОСОБА_5, яка сказала, що ОСОБА_2 її телефону не залишав. В даний час вона до підсудного ніяких претензій не має.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 06 листопада 2010 року, близько 10 години він приїхав в це нір с. Неграші до магазину, що на вул.. Шевченка, де зустрів ОСОБА_2, який запропонував на його запит придбати телефон мобільний чорного кольору марки «Нокіа». Даний телефон він купив у підсудного за 100 гривень. 14 листопада 2010 року до нього додому приїхали працівники міліції і повідомили його, що він

придбав у ОСОБА_2 викрадений телефон. В подальшому мобільний телефон він видав працівникам міліції.

Вина підсудного в скоєнні злочину також підтверджується іншими доказами: заявою потерпілої ОСОБА_1 про викрадення - відкрите мобільного телефону марки «Нокіаг2700» із стартовим пакетом «Лайф» ( а. с. 5); протоколом про явку з повинною підсудного про вчинення ним злочину - викрадення мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_1 (а. с. 8); протоколом огляду місця події від 14.11.2010 року - викраденого мобільного телефону підсуднім ( а. с. 10 ); звітом про проведення товарознавчої експертизи викраденого мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_1, вартість якого складає 720, 91 грн. (а.с. 16-19); протоколом огляду предметів від 27.11.2010 року і постановою про приєднання до справи речових доказів - викраденого мобільного телефону марки «Нокіа-2700» ІМЕІ: 54489 із сім-картою оператора «Laif» (а. с. 22-23); протоколами очних ставок між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в ході яких підсудний пояснив про викрадення мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_1

В.О. ( а. с. 52-55; 56-58)

Суд визнає, їло підсудній, потерпіла і свідок давали суду правдиві покази, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

А тому, оцінюючи дослідженні в процесі судового слідства докази суд визнає, що вина підсудного в скоєнні злочину доказана повністю і його дії судом кваліфікуються : за ч. 1ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного. Обставини, які пом»якшують покарання підсудного, визнаються: щире каяття в скоєному злочині. Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, визнається: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння;

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного, який не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, матеріальної шкоди від вчиненого злочину не настало суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання і у відповідності зі ст. 75; 76 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, при цьому не знаходить інших підстав для призначення інших вид покарань.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Нокіа-2700» ІМЕІ: 54489 із сім- картою оператора «Laif»; який зберігається в кімнаті речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області - повернути потерпілій ОСОБА_1 .В.О.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст-. 323-324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням - з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Зобов»язати засудженого ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа-2700» ІМЕІ: 54489 та сім-картку оператора «Laif», який зберігається в кімнаті речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області - повернути потерпілій ОСОБА_1

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через КиєвЬ'-Святошинський районний суд на протязі п'ятнадцяти днів засудженим, потерпілою і прокурором з моменту його проголошення.

Суддя Лисенко В.В.