АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1678/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/5333/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
УХВАЛА
Іменем України
10 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 23.07.2015р., якою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою районний суд задовольнив клопотання адміністрації Хролівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 та спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Приймаючи таке рішення суд вказав, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, а тому суд вважає за необхідне звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання умовно-достроково.

Не погоджуючись з таким рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та приззначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Так апелянт звертає увагу, що рішення суду суперечить вимогам ч.8 ст.154 КВК України, яка передбачає, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Заслухав суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та засудженого в підтримку рішення районного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст.81 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень п.6 тієї ж Постанови Пленуму, особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст.81 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, та представлених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , відбуває покарання за вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 03.07.2012р. за ч.2 ст.187, ст.ст.69, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 28.10.2014р. засудженому невідбуту частину покарання у виді 2 років 4 місяців 21 дня позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же строк.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховується з 21.02.2012р. і закінчується 28.02.2017р., тож на момент розгляду клопотання районним судом засуджений відбув більш ніж 2/3 частини призначеного строку покарання.

Звідси, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, яке не оскаржується прокурором, та на момент розгляду подання в районному суді відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, колегія суддів вважає за необхідне погодитись з висновком суду першої інстанції, оскільки норми ч. 8 ст. 154 КВК України, поширюються тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, і положення ч.8 ст.154 КВК України не поширюється на засудженого ОСОБА_7 , який відбував та продовжує відбувати покарання за вироком суду, а із застосуванням до нього заміни невідбутої частини покарання позбавлення волі на обмеження волі на той же строк мало місце зміна типа установи виконання покарань, а не направлення у місця обмеження волі у випадках передбачених законом, як це передбачає ч. 8 ст. 154 КВК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 413, 419, КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 23.07.2015р., якою задоволено клопотання про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді