Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Гринчук Т.М.

з участю прокурора Стецюка П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Кіров Російської Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, приватного підприємця, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, який з 2 квітня 2003 року по теперішній час здійснює підприємницьку діяльність з технічного обслуговування та ремонту автомобілів в м.Старокостянтинові по вул. Попова 97, на порушення вимог ст..24, 24-1, 48 Кодексу законів про працю України та ст..30 Закону України Про оплату праці прийняв на роботу працівників без укладання письмових трудових договорів, не вів трудові книжки, не здійснював облік виконаної роботи та бухгалтерського обліку витрат на оплату праці, а також не сплачував внески до фондів пенсійного та соціального страхування.

Зокрема, 25 червня 2010 року під час перевірки додержання законодавства про працю у підсудного ОСОБА_1 без оформлення письмових договорів та реєстрації їх у державній службі зайнятості працювали: ОСОБА_2 з червня 2009 року, ОСОБА_3 з 1 липня 2009 року і ОСОБА_4 з квітня 2010 року.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину визнав і підтвердив, що станом на 25 червня 2010 року у нього без укладання письмових трудових договорів працювали три працівника. На час розгляду справи зі всіма працівниками укладені трудові договори.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 вину визнав, то суд за згодою учасників процесу визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом підсудного, потерпілих та дослідженням доказів, що його характеризують.

Так, потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили, що працювали у підсудного без укладення письмових трудових договорів.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 у грубому порушенні законодавства про працю доведена, тому його дії за ч.1 ст.172 КК кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Оскільки ОСОБА_1 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим і усунув заподіяну шкоду, то суд рахує за можливе звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим.

На підставі ст.46 КК України, керуючись ст.7-1, 8 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим і провадження по кримінальній справі закрити.

Скасувати обрану ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд.

Постанова може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 7 діб через Старокостянтинівський районний суд.

Суддя