Код суду 233 Справа № 233/4889/15-к
Вирок
Іменем України
02 вересня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Первомайського району, АР Крим, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 з червня 2014 року діючи умисно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від них, увійшов у створене невстановленою досудовим розслідуванням особою не передбачене законом збройне формування, члени якого приймають участь у бойових діях на боці так званої «Донецької народної республіки», і протягом періоду часу з 06 червня 2014 року по 06 липня 2014 року, під керівництвом невстановленої досудовим слідством особи під позивним « ОСОБА_6 » прийняв участь у не передбаченому законом збройному формуванні.
Так, 07 квітня 2014 року, на території Донецької області, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законом України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, учасники збройного формування були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
Також, 11 травня 2014 року на території Донецької області представниками так званої «ДНР» проведено незаконний референдум з питань самостійності так званої «ДНР». Референдум організовано для надання ознак легітимності незаконним діям озброєних осіб шляхом залучення громадськості до процесу насильницької зміни меж території та державного кордону України.
Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з корисливою метою, а також участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, починаючи з 06 червня 2014 року становиться одним із його учасників, а саме бійцем одного із збройних формувань так званої «ДНР».
При цьому, ОСОБА_5 , вступаючи до незаконного збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.
Після чого, невстановленими досудовим розслідуванням особами, ОСОБА_5 , 06 червня 2014 року, в приміщення будівлі Костянтинівської міської ради, з метою виконання покладених на нього обов`язків та злочинної ролі учасника не передбаченого законом збройного формування так званої «ДНР», було видано камуфльований воєнний одяг та автоматичну зброю - автомат системи «Калашникова АК-47» з прикладом з деревини та один магазин з набоями.
У вказаній будівлі ОСОБА_5 протягом періоду часу з 06 червня 2014 року по 06 липня 2014 року здійснював так званий контрольно - перепускний режим до будівлі, перевірку громадян та їх документів, що приходили до комендатури, охорону будівлі Костянтинівської міської ради із використанням автоматичної зброї системи «Калашникова», супровід незаконно затриманих осіб до місця їх незаконного утримання - підвального приміщення будівлі Костянтинівської міської ради, а також інші покладені на нього обов`язки.
Так, приблизно в період часу з 07 червня 2014 року по 10 червня 2014 року, точна дата та час під час розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , виконуючи відведені йому функції та роль учасника не передбаченого законом збройного формування так званої «ДНР», знаходячись при вході до будівлі Костянтинівської міської ради за вказаною вище адресою, здійснив контрольно-пропускні функції відносно ОСОБА_7 , якого невстановленими представниками збройного формування так званої «ДНР» було незаконно доставлено до будівлі комендатури для перевірки документів, а також забезпечував фізичний нагляд за ним на час знаходження його у будівлі.
Також, у середині червня 2014 року, точна дата та час під час розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , виконуючи відведені йому функції та роль учасника не передбаченого законом збройного формування так званої «ДНР», знаходячись при вході до будівлі Костянтинівської міської ради за вказаною вище адресою, здійснив контрольно-пропускні функції відносно ОСОБА_8 , якого невстановленими представниками невстановленими представниками збройного формування так званої «ДНР», було незаконно доставлено до будівлі комендатури для перевірки документів.
Протиправні дії ОСОБА_5 носили тривалий характер, а саме в період з 06 червня 2014 року до 06 липня 2014 року, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Між прокурором відділу управляння нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 13 серпня 2015 року була укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з угодою підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, визнав повністю.
За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні, сприяти досудовому слідству.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна та на підставі ст. 75 КК України звільнено від його відбування з випробуванням строком на 3 роки.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 260 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості від 13 серпня 2015 року була укладена в присутності захисника ОСОБА_4 , що відповідає вимогам п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього майна, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливо без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки він скоїв злочин вперше, щиро розкаявся у скоєному.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід змінити на особисте зобов`язання.
Відомості про речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу управляння нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 13 серпня 2015 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією всього майна.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування основного призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
До набрання вироком законної сили обраний відносно засудженого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши з-під варти негайно.
Покласти на засудженого ОСОБА_5 в зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання наступні обов`язки:
1) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: