Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/48/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області у складі
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000080 від 05 лютого 2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Замисловичі, Олевського району, Житомирської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого;
- у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 знаходячись на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, маючи військову спеціальність, у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації і призовом на військову службу в Збройні сили України за мобілізацією відповідно до указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію, 29.01.2015 року був належним чином оповіщений у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом, знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08 годину 30 хвилин 31.01.2015 року для відправки у військову частину.
ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи можливість прибуття, без поважних причин ухилився від призову і не прибув у вказаний час до місця призову, не повідомив про причини неприбуття для призову за мобілізацією в Збройні сили України, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України.
Таким чином своїми умисними діями, що виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.. 336 КК України.
14 лютого 2015 року у місті Олевську між старшим прокурором прокуратури Олевського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , на підставі ст..ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вказаному в угоді діянні, сприяв слідству і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у кримінальному провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст.. 336 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст.. 75 КК України з випробувальним строком на два роки. При цьому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро каявся.
Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 , дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 336 КК України, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 475 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_5 та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_5 , та прокурором не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією статті 336 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують покарання - щире каяття. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 , за скоєння злочину, передбаченого ст. 336 КК України, у вигляді позбавлення волі, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Частинами 2,3 ст.75 КК України передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Суд також погоджується з тим, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливо без реального відбування призначеного покарання і його можливо звільнити від відбування цього покарання з випробуванням.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Відомості про речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Олевського району Житомирської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 14 лютого 2015 року.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти в кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_5 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1