Справа № 415/5961/15к
Провадження № 11кп/782/317/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши 20 січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сєвєродонецьку кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 02 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч, Луганської області, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

засуджено:

за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки

ВСТАНОВИЛА
15 серпня 2015 року приблизно о 04.00 годині, ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_7 перебував за містом свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_8 з використанням запальнички, виготовленої у вигляді мушкета, яку ОСОБА_7 сприйняв як справжній мушкет, вчинив напад на останнього з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи. В результаті вказаних дій, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1008 гривен 28 копійок.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок, та винести виправдувальний вирок. Обвинувачений вказує на те, що його дії були безневинним розіграшем, оскільки він хотів похвалитися своєю новою газовою запальничкою, яка виглядала як звичайний сувенір. Його вимога озвучена потерпілому, щоб останній залишив всі свої цінні речі і пішов, була ним проголошена в жартівливому тоні. Після того, як потерпілий за його вимогою, залишив квартиру, речі залишалися в квартирі.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- захисник, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;
- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість вироку;

- потерпілий, який залишив вирішення апеляційного скарги на розсуд колегії суддів.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, прокурора та потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, за таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 за обвинуваченням в судовому засіданні визнав себе винним в повному обсязі, наявні докази не оспорював (ар.с. 37).

Згідно з вироком суду першої інстанції, в процесі розгляду справи, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювалися, в тому числі обвинуваченим, який повністю визнав себе винним, та обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого. При цьому суд з`ясував, чи правильно розумів обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції з підстав вказаних обвинуваченим ОСОБА_8 в апеляційній скарзі щодо його невинуватості, згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який в силу ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, проживав з матерю, 1947 року народження, відсутність тяжких наслідків вчиненого злочину, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, визнання вини, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння

При цьому суд першої інстанції, врахувавши ці обставини, призначив ОСОБА_8 мінімальне покарання, встановлене санкцією ч. 1 ст. 187 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарги обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

У зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" від 26 листопада 2015 року, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що не тягне за собою зміну вироку суду першої інстанції.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. ст. 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 02 листопада 2015 року щодо ОСОБА_8 без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 15 серпня 2015 року по 20 січня 2016 рік, який провести з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3