ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 561/34/16-к
17 лютого 2016 року смт. Зарічне
Зарічненський районний суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
в с т а н о в и в:
07 квітня 2015 року близько 11 год. ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці Партизанська, що в смт. Зарічне Рівненської області, зустрівши ОСОБА_4 , з яким у нього виник словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком в обличчя, не менше двох ударів ногою в бокову частину тіла, три удари кулаком в живіт, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин в ділянці забою нижньої щелепи, підшкірної гематоми і забійної рани в ділянці верхньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав. При цьому показав, що 07 квітня 2015 року близько 11 год. знаходився по вул. Партизанська в смт. Зарічне Рівненської області, де до нього підійшов незнайомий чоловік, яким виявився ОСОБА_4 , та став цікавитися чому він ходить біля його приміщень, обізвавши його нецензурно, схопив за сумку, яку він мав при собі. Вириваючи свою сумку, він відштовхнув від себе ОСОБА_4 , який впав на гілля, що лежало біля дороги. Після цього потерпілий підвівся та сів до себе в автомобіль і поїхав, тілесних ушкоджень на ньому не було, ударів потерпілому він не наносив.
Разом з тим, винуватість ОСОБА_5 в умисному нанесенні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень об`єктивно підтверджується показаннями самого потерпілого та письмовими доказами, дослідженими судом.
Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 07 квітня 2015 року близько 11 год., знаходячись по вул. Партизанська в смт. Зарічне Рівненської області, неподалік від належних йому приміщень гаражів побачив незнайомого чоловіка, який ніс сумку, ним виявився ОСОБА_5 . Між ними виникла словесна перепалка, в ході якої останній поводив себе агресивно та наніс йому один удар кулаком в щелепу, внаслідок чого він впав. При цьому ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари ногами по тулубу. Потім підвів його та наніс кілька ударів кулаком в живіт. Внаслідок нанесених ударів у нього були розбита губа, синці в області грудної клітки, бокових частин тіла. Після цього інциденту він сів за кермо свого автомобіля та поїхав у лікарню.
Такі показання потерпілого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з даними, зафіксованими у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.06.2015 року, за участі потерпілого, а також з висновком судово-медичної експертизи № 95 від 10.11.2015 року, згідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин в ділянці забою нижньої щелепи, підшкірної гематоми і забійної рани в ділянці верхньої губи, які виникли від удару тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, яким може бути кулак або інший тупий предмет, в термін 07 квітня 2015 року та у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Виникнення зазначених тілесних ушкоджень при падінні з наступним вдарянням об тверду площину виключається, в момент їх отримання потерпілий був повернутий обличчям на зустріч руху травмуючого знаряддя.
Зазначені вище докази повністю спростовують показання обвинуваченого про те, що ударів потерпілому ОСОБА_4 він не наносив та тілесні ушкодження у нього могли виникнути при падінні.
Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Враховуючи наведене, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з його триманням в умовах ізоляції та вважає за вірне призначити йому покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1