КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/1616/15-к
Провадження № 1-кп/177/86/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 від 11.03.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, освіта професійно-технічна, розлучений, на утримані малолітня дитина ОСОБА_6 , не працюючий, раніше судимий, 04.12.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2 КК України відповідно до п. В ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування покарання;

зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 197-1 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в лютому місяці 2015 року, з метою використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, звернувся до голови Чкалівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про виділення йому земельної ділянки площею 100 га. Не отримавши дозволу на використання земельної ділянки, ОСОБА_4 вирішив самовільно зайняти вільну земельну ділянку, що не обробляється.

Так, в кінці лютого 2015 року ОСОБА_4 , з метою самовільного зайняття земельних ділянок знайшов дві вільні земельні ділянки, а саме: земельну ділянку, площею 50,77 га, розташовану поблизу с. Бурлацьке на полі № НОМЕР_1 на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 26,22 га, розташовану поблизу житлового масиву «Кресівський-2» на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Після цього, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельної ділянки, за відсутності будь-якого дозвільного документа, ОСОБА_4 вирішив самовільно зайняти та використовувати вказані земельні ділянки для посіву зернових та олійних культур.

На початку березня 2015 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на самовільне зайняття земельних ділянок, розташованих на території Веселівської та Надеждівської сільських рад Криворізького району Дніпропетровської області, за оголошенням в газеті «Звезда 4», найняв для проведення сільськогосподарських робіт на земельних ділянках чотирьох невідомих чоловіків з сільськогосподарською технікою, при цьому пообіцявши грошову винагороду у розмірі 250 гривень за 1 га обробленої земельної ділянки.

На 01 березня 2015 року, ОСОБА_4 , разом з найманими працівниками прибув на територію земельної ділянки, площею 50,77 га, розташованої поблизу с. Бурлацьке на полі № 7 на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та достовірно знаючи, що дана земельна ділянка не охороняється і не використовується та він не буде викритий у самовільному зайнятті земельної ділянки, під виглядом законного користувача земельної ділянки розпорядився виконувати роботи по культивації та засіванні пшениці даної земельної ділянки. При цьому ОСОБА_4 повідомив працівників про наявність усіх відповідних документів на земельну ділянку, переконавши їх у законності виконання вказаних робіт. За вказівкою ОСОБА_4 , наймані працівники в період часу з 01.03.2015 року по 03.03.2015 року провели культивацію вищезазначеної земельної ділянки та засіяли її зерновою культурою пшеницею.

Продовжуючи свій злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, ОСОБА_4 запропонував працівникам провести сільськогосподарські роботи ще на одній земельній ділянці, на що працівники погодилися та 04.03.2015 року він разом з найманими працівниками прибув на територію земельної ділянки, площею 26,22 га, розташованої поблизу житлового масиву «Кресівський-2» на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Достовірно знаючи, що дана земельна ділянка не охороняється та не використовується і він не буде викритий у вчиненні даного правопорушення, під виглядом законного користувача земельної ділянки розпорядився виконувати роботи по культивації та засіванні просом даної земельної ділянки. ОСОБА_4 знову повідомив робочих про наявність усіх відповідних документів на земельну ділянку, переконавши у законності виконання вказаних робіт та за вказівкою ОСОБА_4 наймані працівники з 04.03.2015 року по 05.03.2015 року провели культивацію вищезазначеної земельної ділянки та засіяли її олійною культурою соняшником.

Під час проведення сільськогосподарських робіт в період часу з 01 по 05 березня 2015 року ОСОБА_4 здійснював постійний контроль за роботами по обробці і засіванню земельних ділянок. Після чого, ОСОБА_4 розрахувався з невстановленими слідством працівниками, заплативши їм грошові кошти на загальну суму 32000 гривень.

В 10.06.2015 року ОСОБА_4 перебуваючи на території самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої поблизу с. Бурлацьке на полі № 7 на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області був викритий працівниками міліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст.ст. 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів самоврядування та за відсутності правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, маючи єдиний умисел і переслідуючи корисливу мету, самовільно зайняв та протиправно використовував у своїх потребах, шляхом обробки та засівання зерновими та олійними культурами земельну ділянку, площею 50,77 га, розташовану поблизу с. Бурлацьке на полі № 7 на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та земельну ділянку, площею 26,22 га розташовану поблизу житлового масиву «Кресівський-2» на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, загальною площею 76,99 га.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної фізичною особою ОСОБА_4 , внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, площею 26, 22 га, яка розташована за межами населеного пункту поблизу масиву «Кресівський 2» на території Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, розмір заподіяної шкоди з урахуванням площі самовільно зайнятої ділянки, середньорічного доходу, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, коефіцієнту функціонального використання земель, коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки за 2007 та наступні роки становить 25 514,79 гривень, та згідно розрахунку заподіяної фізичною особою ОСОБА_4 , внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, площею 50, 77 га, яка розташована за межами населеного пункту на полі № 7 біля с. Бурлацьке на території Веселівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, розмір заподіяної шкоди з урахуванням площі самовільно зайнятої ділянки, середньорічного доходу, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, коефіцієнту функціонального використання земель, коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки за 2007 та наступні роки становить 49 404,49 гривень. Таким чином ОСОБА_4 завдав державі в особі Криворізької районної адміністрації значну матеріальну шкоду на загальну суму 74 919,28 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 197-1 ч.1 КК України за ознаками : самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю, підтвердив факт викладені в обвинувальному акті, повідомив суд про укладення угоди про примирення між ним та представником потерпілого від 21.09.2015 року у відповідності до вимог ст.471 КПК України, заявив клопотання про її розгляд та затвердження.

Представник також вказувала на достовірність обставин зазначених в обвинувальному акті та підтримала клопотання обвинуваченого про розгляд угоди про примирення від 21.09.2015 року.

При оголошенні тексту угоди виявлена невідповідність кваліфікуючих ознак ст. 197 -1 ч.1 КК України. Представник потерпілого ОСОБА_5 зазначила, що це є опискою, яку можливо виправити, уклавши додаткову угоду. Обвинувачений також пояснив суду, що допущенна помилка при написанні тексту угоди про примирення, виправлення, якої можливо шляхом укладення додаткової угоду.

21.09.2015 року сторони уклали додаткову угоду про примирення, яку надали суду в підготовчому судовому засіданні та просили затвердити.

Згідно угоди про примирення та додаткової угоди про примирення від 21.09.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 197-1 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин щодо відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 матеріального збитку у розмірі 74919,28 гривень протягом одного року, виду та міри покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 у виді штрафу 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що відповідно до вимог ч.8 ст. 474 КК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається, суд вважає можливим прийняти до розгляду додаткову угоду про примирення, яка укладена з метою усунення несуттєвих недоліків, допущенних при складанні та написанні угоди про примирення від 21.09.2015 року та вважає її невід`ємною від угоди про примирення від 21.09.2015 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 ч. 1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ст. 197-1 ч.1 КК України, за ознаками самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та представником потерпілого, визначена у межах санкції ч.1 ст.197-1 КК України, а тому не суперечить вимогам закону та інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

За таких обставин суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Керуючись ст.ст.374-376, ч.3 ст.394, п.1 ч.2 ст.395, ст.ст.473-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , укладену 21 вересня 2015 року подану в підготовчому судовому засіданні.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - у виді штрафу в сумі 3400 гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: