Справа № 146/1908/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
свідків ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
22 березня 2014 року біля 21:00 години вечора ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, з метою придбання цигарок прийшов до житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_2 і коли на його стук з будинку вийшла потерпіла, попрохав у неї цигарок на що вона відповіла відмовою. Після цього, ОСОБА_4 , перебуваючи у веранді будинку, із корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, почав наносити потерпілій удари кулаками по обличчю, заподіявши при цьому останній тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, які висновком експерта №063 від 24.03.2014 року по ступеню тяжкості віднесені до легких тілесних ушкоджень, а потім взяв жіночий халат, обмотав його навколо шиї потерпілої та почав душити, вимагаючи гроші. Далі, в присутності потерпілої, під матрацом в спальній кімнаті знайшов гаманець з якого відкрито викрав гроші в сумі 150 грн, після чого з місця вчинення злочину зник.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав, та по суті пояснив, що точної дати, коли відбувалися події він не пам`ятає, однак може повідомити, що того дня допомагав садити картоплю ОСОБА_8 . Після закінчення роботи вони повечеряли, під час чого трохи випив. Вказав, що приходив до ОСОБА_5 аби взяти в неї цигарок. В цей час на подвір`ї у потерпілої перебував її сусід, з яким у нього виникла словесна суперечка. А оскільки цигарок у ОСОБА_5 не було, він розвернувся та пішов. У будинку ОСОБА_5 він ніколи не був, грошей не забирав, а тим більше не наносив ударів та не душив її. Визнання вини на досудовому слідстві та під час попереднього розгляду справи в суді, мотивував тим, що на досудовому слідстві з боку працівників міліції на нього вчинявся фізичний та моральний тиск. Під час судових дебатів, при обранні міри покарання, просив застосувати до нього 75 статтю Кримінального кодексу України.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 22 березня 2014 року біля 21:00 години до неї прийшов обвинувачений. Коли вона відкрила двері, то ОСОБА_4 попросив у неї цигарки, а коли вона відповіла, що цигарок у неї немає, він наніс їй два удари кулаком в область обличчя, від яких вона впала на землю та почав вимагати у неї гроші, на що вона відповіла, що грошей у неї немає. Тоді ОСОБА_4 взяв на вішалці халат, накинув їй нашию та декілька секунд почав душити. Після чого знайшов гаманець, який вона зберігала на ліжку під подушкою, викрав звідти 150 грн та зник з будинку. Відносно міри покарання, просила суд позбавити ОСОБА_4 волі з максимальним терміном ув`язнення.
Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що на слідуючий день після вчинення злочину до неї зателефонув голова сільської ради та повідомив що в с. Марківка знайшли ОСОБА_5 , яка доводиться їй тіткою. Коли вона зустрілася з ОСОБА_5 , то та розповіла, що 22 березня 2014 року біля 21:00 год. до неї додому прийшов ОСОБА_4 та попросив щоб вона дала йому цигарок, а коли остання відмовила йому він схопив її та почав вимагати гроші, тоді накинув на шию ремінця від халата та почав душити. Потім в кімнаті під подушкою знайшов гаманець, звідки викрав 150 грн та залишив будинок.
Свідок ОСОБА_8 вказала суду, що в березні 2014 року, більш точної дати не пам`ятає вона попросила ОСОБА_4 щоб він допоміг їй садити картоплю. Того ж дня біля 17:00-18:00 год. останній прийшов до неї та вони пішли на город. Після закінчення роботи вони повечеряли, під час чого вживали горілку. Біля 20:30 год вечора ОСОБА_4 вийшов від неї та попрямував до домогосподарста ОСОБА_12 де тимчасово проживав.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 є йому рідним братом та приїхав до нього погостювати. Однак, проживши в нього деякий час, він вигнав ОСОБА_4 , оскільки той зловживав спиртними напоями. Після чого ОСОБА_4 проживав у ОСОБА_12 . Вказав, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 він був в своєї тітки, яка проживає в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. А в село повернувся через два дні. По приїзду додому він дізнався що його брат викрав гроші у ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що є сусідкою потерпілої. 23 березня 2014 року до її будинку прийшли працівники міліції та запросили її з чоловіком бути присутніми в якості понятих при проведенні слідчого експеременту в ОСОБА_5 . Під час проведення слідчого експеременту на подвір`ї потерпілої, ОСОБА_4 вказував як заходив на територію домогосподарства ОСОБА_5 , як стукав у вікно, а коли остання відчинила двері, розповідав як просив у неї сигарети, а коли та йому відмовила, показував як наніс їй удар рукою в обличчя від якого потерпіла впала на землю, після чого, він зняв з вішалки халат та почав душити ОСОБА_5 .
Крім того, свідок вказала, що під час проведеня слідчого ексеперменту відносно ОСОБА_4 працівниками міліції не здійснювалося ні фізичного ні психологічного тиску.
Свідок ОСОБА_9 в судвоому засіданні пояснив, що 23 березня 2014 року був запрошений працівниками міліції в якості понятого для проведення слідчого експеременту, під час якого ОСОБА_4 розповідав як здійснював злочин. Детально розповідав як наносив потерпілі удар рукою в обличчя та як душив її халатом на підлозі, вказував на ліжко з під матраца якого витягнув грошові кошти в сумі 150 грн.
Крім того, винуватість ОСОБА_13 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема:
- протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23 березня 2015 року, згідно якого слідчий Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_14 прийняв усну заяву від ОСОБА_5 про вчинене щодо неї кримінальне правопорушення. (а.с.2);
- протоколом огляду місця події від 23 березня 2014 року (а.с. 11-12);
- висновком експерта №063 від 23 березня 2014 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження (а.с. 14);
- протокол проведення слідчого експерименту від 03 грудня 2014 року, згідно якого ОСОБА_4 розповідав про обставини вчинення злочину (а.с. 76-84);
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , показання свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Даючи оцінку дослідженим доказам у їх сукупності, суд дійшов об`єктивного висновку, що показання обвинуваченого про те, що він непричетний до даного злочину, є спробою уникнути відповідальності за злочин, який йому інкримінуються, оскільки досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази, які суд поклав у основу підтвердження встановлених обставин, свідчать про зворотнє.
У суда відсутні підстави сумніватись в достовірності показів ОСОБА_5 щодо вчинення відносно неї ОСОБА_4 злочину.
Крім того, твердження обвинуваченого про те що він ОСОБА_5 не бив та не душив її, грошей у потерпілої не забирав, спростовується тим, щоОСОБА_4 був оголошений в розшук, а також те, що під час судовго слідства та попереднього розгляду кримнального провадження в суді ОСОБА_4 визнавав вину. Факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 підтверджується висновком експерта №063 від 23 березня 2014 року.
Також, суд не приймає до уваги показання ОСОБА_4 щодо вчинення відносно нього фізичного та психологічного тиску
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злону щодо особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням позиції прокурора, думки потерпілої обставин, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, вину не визнав, не розкаявся, тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, слід призначення покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано його діяння.
З цивільним позовом потерпіла ОСОБА_5 в кримінальному провадженні не зверталася, тому суд роз`яснює потерпілій, що вона, як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному проваджені, відповідно до вимог ч.7 ст.128 КПК України, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати за залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати з 08 червня 2015 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання утримання засудженого під вартою з 03 грудня 2014 року по 14 січня 2015 року.
Речові докази у справі, а саме:
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1