Справа № 461/925/16-к
Провадження № 1-кс/461/693/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із скаргою, в якій просить визнати невиконання клопотання адвоката ОСОБА_3 захисника підозрюваного ОСОБА_4 слідчим Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 як бездіяльність та зобов`язати слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 виконати клопотання сторони захисту про проведення одночасного допиту потерпілої ОСОБА_6 .

В обґрунтування скарги покликається на те, що 03.02.2016 слідчим задоволено клопотання скаржника про проведення одночасного допиту потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 . Однак, 08.02.2016 року скаржником отримано повідомлення про завершення досудового розслідування від 04.02.2016 року, а одночасний допит слідчим так і не проведено. Таким чином, протиправна бездіяльність слідчого полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний був вчинити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.306 КПК України, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (п.5 ч.1 ст.3 КПК України).
Як видно із матеріалів скарги, 03.02.2016 року в межах кримінального провадження №0003348 постановою слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 задоволено захисника ОСОБА_3 від 02.02.2016 року про проведення одночасного допиту потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 .

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Також, з матеріалів скарги видно, що 04.02.2016 року слідчим СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 направлено на адресу адвоката ОСОБА_3 повідомлення про завершення досудового розслідування.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, одночасного допиту потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 на виконання постанови від 03.02.2016 року слідчим так і не проведено.

У відповідності до положень ст.283 КПК України, однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом, тобто лише після вчинення такої процесуальної дії досудове розслідування може вважатись закінченим.

Згідно ч.1 ст.290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
З наведеної норми Закону випливає, що лише після того, як прокурор або слідчий визнає зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, він повідомляє підозрюваного, його захисника про завершення досудового розслідування.
Як уже зазначалось вище, постановою від 03.02.2016 року слідчим задоволено клопотання захисника про проведення одночасного допиту потерпілої ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_4 , а отже тим самим слідчий визнав за необхідне проведення такої слідчої дії для встановлення істини у справі.

Разом з тим, названої слідчої дії не проведено.

Вказані обставини свідчать про бездіяльність слідчого, яка полягає у не проведенні всіх необхідних слідчих дій, зокрема і на виконання постанови слідчого від 03.02.2016 року, що також може свідчити і про неповноту досудового розслідування.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч.1 ст.22 КПК України).
В судове засідання слідчий не з`явився та не представив жодних доказів на спростування доводів скарги, а тому при вирішення даної скарги виходжу із наявних в матеріалах скарги доказів та пояснень скаржника.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про бездіяльність слідчого при досудовому розслідуванні кримінального провадження №0003348 від 18.09.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.1 ст.155 КК України, а тому слідчого слід зобов`язати вжити заходів на виконання постанови про задоволення клопотання від 03.02.2016 року та провести одночасний допит ОСОБА_7 і ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним, а відтак, суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Таким чином, задоволення вимог даної скарги в частині визнання невиконання клопотання бездіяльністю буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого задоволити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_5 вжити заходів на виконання постанови про задоволення клопотання від 03.02.2016 року та провести одночасний допит ОСОБА_7 і ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0003348 від 18.09.2015 року.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1