Справа № 495/5375/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
представника скаржника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В :
03.08.2015 року ОСОБА_5 (далі по тексту скаржник) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою, в якій посилається на незгоду з бездіяльністю слідчого ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України.
За твердженням скаржника, 02 серпня 2014 року, приблизно о 23 годині, по вулиці Леніна села Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області легковий автомобіль «ВАЗ-2106» білого кольору, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », виїхав на полосу зустрічного руху та скоїв наїзд на мопед марки «YAMAHA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під моїм керуванням. В результаті наїзду я отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини стегна, верхньої третини гомілки і внутрішньо-суглобовий перелом. Пасажир мопеду ОСОБА_6 також отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому гомілки лівої ноги. Водій автомобіля знаходився в нетверезому стані, не надав допомоги нам та залишив місце аварії за кермом свого автомобіля.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2014 року за № 0002374.
Всі необхідні по справі експертизи проведені, проведена друга судово-медична експертиза щодо встановлення ступеня тяжкості тілесного ушкодження.Водій автомобіля вини не визнає.
Статтею 9, частина 1, Кримінального процесуального кодексу України (далі Кодекс) встановлено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно статті 91 Кодексу у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі винуватість обвинуваченого. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 Кодексу, покладається на слідчого (стаття 92 Кодексу).
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення в тому числі й слідчих (розшукових) дій (стаття 93 Кодексу).
Як стверджує скаржник, в порушення вказаних вимог кримінально-процесуального закону слідчий:
- не допитав свідків по справі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , адреси яких йому відомі;
- не пред`явив водія автомобіля для впізнання відповідно до вимог статті 228 Кодексу;
- не склав протокол проведення для впізнання;
- не визнав легковий автомобіль ВАЗ-2106, на якому був скоєний наїзд, речовим доказом по справі;
- не приєднав зазначений доказ до матеріалів справи.
ОСОБА_5 звертався 07 липня 2015 року зі скаргою до прокурора на бездіяльність слідчого, однак відповіді й досі не отримав. За твердженням скаржника, прокурор, як сторона обвинувачення, не здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення зазначеного досудового розслідування, не надає вказівок щодо проведення процесуальних дій та не ОСОБА_5 відповіді на скаргу, чим порушив вимоги статті 36 кодексу.
У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 , підтримав скаргу частково, зазначивши, що слідчий лише не визнав легковий автомобіль ВАЗ-2106, на якому був скоєний наїзд, речовим доказом по справі, та просив скаргу задовольнити лише в даній частині.

У судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення даної скарги, посилаючись на те, що слідчий по даному кримінальному провадженню допитав свідків по справі, пред`явив водія автомобіля для впізнання відповідно до вимог статті 228 Кодексу, склав протокол проведення для впізнання. В частині задоволення скарги щодо визнання легкового автомобілю ВАЗ-2106, на якому був скоєний наїзд, речовим доказом по справі, не заперечував.

Вислухавши представника скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник подав заяву на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Статтею 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень праві свобод, гарантованих конвенцією.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції України).

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «ід 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» з урахуванням конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви чи скарги-лише з тієї підстави, що її вимоги можуть бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку. Статтею 55 Конституції кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, а тому суд не повинен відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Згідно статті 21 Кодексу кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 303, частина 1, кодексу на досудовому слідстві може бути оскаржені нездійснення слідчим дії процесуального характеру, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого в порядку ст.303 КПК України, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 214, 303-305, 307 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 визнати легковий автомобіль ВАЗ-2106, на якому був скоєний наїзд, речовим доказом по справі.
В задоволенні решті вимог скарги ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1