Зборівський районний суд Тернопільської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа № 1-31/10

08 квітня 2010 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Снігурського В. В.

при секретарі Куриляк О. Г.,

з участю прокурора Гулкевича Ю. Д.,

підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, військовозобовязаний, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених за ч.3 ст. 296, ч.2 ст.345 КК України

та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не одружений, студент 4-го курсу Зборівського коледжу, призовник, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених за ч.3 ст. 296, ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 17 січня 2010 року біля 01 год. ночі на виборчій дільниці № 143 територіального виборчого округу № 167, розташованій в приміщенні клубу селі Волосівка Зборівського району, знаходячись в нетверезому стані, діючи групою, із мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, намагаючись проникнути в закрите приміщення вибивали вхідні двері клубу, розбили скло вхідних дверей, проникли в коридор, в якому умисно розбили службовий телефон, на зауваження працівника міліції припинити хуліганські дії не реагували, а навпаки, вчинили опір старшому інженеру-програмісту УДАІ УМВС України в Тернопільській області майору міліції ОСОБА_3, який знаходився в форменому одязі та виконував обовязки по охороні громадського порядку. При цьому ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, нецензурно висловлювались в адресу працівника міліції, із хуліганських спонукань обірвали погон форменної куртки потерпілого та на вулиці села Волосівка, поблизу клубу умисно руками і ногами завдавали потерпілому удари в різні ділянки тіла, заподіявши йому струс головного мозку, який, згідно висновку експерта, є легкою черепно-мозковою травмою і належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоровя.

Допитаний підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю та надав показання про те, що 16 січня 2010 року біля 20 години він прийшов в бар, що належить підприємцю ОСОБА_4 у селі Волосівка Зборівського району, де вживав алкогольні напої і випив близько 400 грам горілки та пляшку пива. У барі, близько 22 год., він зустрівся зі знайомим односельчанином ОСОБА_2, який також разом з ним вживав спиртні напої. Близько 24 години разом з ОСОБА_2 вийшов з бару і вони пішли до дому в село Підгайчики. Дорогою побачили, що в приміщенні сільського клубу горить світло. Вони вирішили зайти в середину приміщення клубу подивитися, що відбувається в середині приміщення, так як зранку збирались йти на виборчу дільницю голосувати. Їм назустріч вийшов незнайомий працівник міліції в форменому з погонами та світловідбивачами, сказав їм приходити на голосування зранку та закрив перед ними вхідні двері. Їм це не сподобалось. Розлютившись, він почав руками стукати у вхідні двері від чого розбилося скло у дверях. Міліціонер вийшов знову і між ними виникла спочатку словесна суперечка, яка потім переросла у шарпанину. Вони з ОСОБА_2 висловлювалися в адресу працівника міліції нецензурною лайкою. Під час цього вони руками хапали за одяг міліціонера, потім всі троє впали на сніг. Він разом з ОСОБА_2 почали наносити міліціонеру удари руками та ногами в різні ділянки тіла. Ця бійка тривала 2-3 хвилин, а потім припинилася, міліціонер повернувся у приміщення для голосування і закрився зсередини на замок, а він з ОСОБА_2 зайшли у приміщення веранди клубу. В коридорі на столику знаходився телефонний апарат, який ніби задзвонив і хтось з них, точно не пригадує, кинули цей апарат на підлогу, від чого телефон розлетівся. Потім він разом з ОСОБА_2 пішли у напрямку дому, де по дорозі їх затримали працівники міліції. Всі обставини вказаного конфлікту в деталях точно пригадати не може, так як знаходився у нетверезому стані. На звання міліціонера не звернув уваги і не помітив хто відірвав міліціонеру погон.

Підсудний щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що хуліганство вони вчинили безпричинно і це не пов'язано з виборчим процесом, причиною його дій був нетверезий стан.

Допитаний підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненому визнав повністю та надав показання, що 16 січня 2010 року біля 22 год.він прийшов в бар підприємця ОСОБА_4 у селі Волосівка Зборівського району, де вживав алкогольні напої, випив біля 200 грам горілки та пляшку пива. У барі він зустрівся з ОСОБА_1 з яким також розпивав алколольні напої. Приблизно біля 24 години вони разом з ОСОБА_1 вийшли з бару та пішли до дому в село Підгайчики. Дорогою побачили, що в приміщенні сільського клубу горить світло. Вони вирішили зайти в середину приміщення клубу подивитися, що відбувається в середині приміщення, так як зранку збирались йти на виборчу дільницю голосувати. Вийшов незнайомий працівник міліції в форменному одяз і сказав їм приходити зранку. Їм це не сподобалось і між ними та міліціонером почалася сварка, яка переросла бійку. Вони з Лавриком хапали за одяг міліціонера, після цього всі троє впали на сніг та він з ОСОБА_1 наносили міліціонеру удари руками та ногами в різні ділянки тіла. Також ОСОБА_1 вибив у дверях клубу руками скло, але хто розбив телефонний апарат не памятає. Після цього вони пішли додому, однак по дорозі їх затримали працівники міліції і доставили у райвідділ в м. Зборів, при цьому освідчивши на стан алкогольного сп'яніння. Діяли вониз Лавриком не з метою зриву виборчого процесу а чисто з хуліганських спонукань. Він не пам'ятає хто з них відірвав міліціонеру погон, так як був п'яний.

Підсудний щиро розкаявся у вчиненому, просить суд суворо їх не карати.

Докази, зібрані в ході досудового слідства не досліджувалися під час судового розгляду на підставі ст.299 КПК України, оскільки підсудні не оспорювали та не заперечували фактичних обставин справи і їх показання повністю відповідають фактичним обставинам.

Потерпілий ОСОБА_3 надав заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, претензій до підсудних не має і не буде зявляти ивільного позову, просить їх суворо не карати.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина підсудних є доведеною.

Підходячи до кваліфікації дій підсудного ОСОБА_1, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.296 КК України: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, повязані з опором представнику влади, який виконує обовязки з охорони громадського порядку, а також за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків.

Дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.3 ст.296 КК України: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, повязані з опором представнику влади, який виконує обовязки з охорони громадського порядку, а також за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у звязку з виконанням цим працівником службових обовязків.

При призначенні виду покарання ОСОБА_1 суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий (а.с.163), по місцю проживання характеризується позитивно (а.с.167), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.150,166). Суд враховує, що злочини вчинені у стані алкогольного спяніння, однак зважаючи на молодий вік підсудного, його щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілого, суд вважає, що призначаючи підсудному ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

При призначенні виду покарання ОСОБА_2 суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий (а.с.202), по місцю проживання та навчання характеризується позитивно (а.с.206, 207), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.с.159,205). Суд враховує, що злочини вчинені у стані алкогольного спяніння, однак зважаючи на молодий вік підсудного, його щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, позицію потерпілого, суд вважає, що призначаючи підсудному ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обовязки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 322-325 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст.345 КК України і призначити покарання:

за ч.3 ст.296 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.345 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточний вид покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати остаточно ОСОБА_1 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_1 підписку про невиїзд з постійного місця проживання, скасувати після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочинів передбачених ч.3 ст. 296, ч.2 ст.345 КК України і призначити покарання:

за ч.3 ст.296 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.345 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, остаточний вид покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та обрати остаточно ОСОБА_2 у покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_2 підписку про невиїзд з постійного місця проживання, скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази пошкоджений телефон, що знаходиться в камері схову речових доказів прокуратури району, після вступу вироку в законну силу, повернути будинку культури села Волосівка Зборівського району; форменну куртку, після вступу вироку в законну силу, повернути потерпілому ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15 діб через Зборівський районний суд.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_5