Справа № 460/1784/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000335 від 04 грудня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не судимого, не одруженого, учасника АТО, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ,

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України -

В С Т А Н О В И В:

обвинуваченого ОСОБА_4 21 травня 2014 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира військової частини № НОМЕР_2 від 21 травня 2014 року зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду санітара 1 медичного пункту медичної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення. 04 листопада 2014 року, близько 15.00 години, солдат ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби без дозволу командира, самовільно залишив територію військової частини та вибув до місця свого постійного проживання. 01 грудня 2014 року, близько 10.00 години, солдат ОСОБА_4 самостійно, добровільно повернувся у військову частину, про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу.

Таким чином своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.2 КК України.

Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.2 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю та по суті обвинувачення показав, що до призову за мобілізацією він проживав з сім`єю за місцем свого проживання в с. Острів Сокальського району Львівської області. Після отримання повістки він був направлений для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 . Двічі приймав участь в АТО. 04 листопада 2014 року йому зателефонувала мама та повідомила, що потребує термінової допомоги. З цього приводу він покинув розташування військової частини та поїхав додому, де поміг батькам по господарству, а 1 грудня 2014 року повернувся назад для продовження проходження військової служби. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не карати.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши

- 2 -

в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, без поважних причин понад десять діб, але не більше місяця.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який являється учасником АТО, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин ( важкий матеріальний стан сім`ї, поганий стан здоров`я його батьків); та вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 407 КК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (тисяча сто дев`яносто) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1