Кузнецовський міський суд Рівненської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2010 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Зейкана І.Ю.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

за участю

прокурора Поліщука О.В.

потерпілої ОСОБА_1

законного представника потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, непрацюючої, заміжньої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимої, за ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2010 року, близько 16 год. 40 хв., у м.Кузнецовську, Рівненської області, ОСОБА_3, випадково зустрівши між будинками № 10/2 та №4/4 по м-ну Будівельників, неповнолітню ОСОБА_1 зупинила її з метою зясування негативних відносин, які виникли між її племінницею та неповнолітньою. Під час розмови ОСОБА_3 вчинила сварку, під час якої смикала ОСОБА_1 за одяг, волосся на голові, чим завдала їй фізичного болю. Крім того, умисно нанесла один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя неповнолітньої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного цефалогічного астеноневротичного синдрому, забою мяких тканин обличчя, скронево-орбітальної ділянки зліва та 11 гілки лицевого нерву, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя ОСОБА_1

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнала частково. Вину визнала повністю, окрім того, що вчинила сварку. З показань підсудної вбачається, що 16 вересня 2010 року, близько 16.40 год., проходила біля будинку 4/4 по м-ну Будівельників, у м.Кузнецовську. У цей час зустріла ОСОБА_1, яка вийшла з буд. 4/4 з якимсь хлопцем. ОСОБА_4 її зупинила та запитала чи дійсно це вона та чи можна з нею поговорити. У ОСОБА_1 хотіла зясувати, чи вона не причетна до зникнення у її племінниці ОСОБА_5 мобільного телефону, оскільки почула від самої племінниці про її підозри, що до викрадення може бути причетна ОСОБА_1. Далі спитала ОСОБА_6, чому вона не товаришує з ОСОБА_5. Даша відповіла у нецензурній формі, що це не її справа, при цьому розвернулась від неї і ступила крок у напрямку громадського центру. Підсудна ОСОБА_4 хотіла її розвернути до себе, щоб продовжити розмову, ступила крок у її напрямі і своєю правою рукою потягнула за її лівий рукав куртки. На це ОСОБА_6 вдарила своєю правою рукою її в руку, якою вона потягнула за рукав. Внаслідок чого вона відпустила потерпілу. Далі вона почала ОСОБА_1 прохати, щоб вона говорила з нею ввічливо, оскільки та вживала в її сторону грубі нецензурні слова. На це ОСОБА_1 сказала, що вона для неї ніхто і продовжила її ображати. Після цього ОСОБА_1 знову розвернулась у сторону громадського центру і збиралась іти, вживаючи нецензурні слова в її адресу та ОСОБА_7. Підсудна знову хотіла її зупинити та продовжити з нею говорити, тому потягнула її ззаду зліва за капюшон та трохи за пасма її волосся на голові. При цьому ОСОБА_1, розвертаючись, нанесла обвинуваченій удар кулаком правої руки в обличчя, у ліву щоку. В результаті цього удару у неї було покрасніння щоки, синця не утворилося. Від удару відчула лише фізичну біль. Після цього вона відштовхнула ОСОБА_1 від себе, вдаривши кулаком правої руки її в обличчя. ОСОБА_8 від цього удару не падала. Після цього ОСОБА_1 вчепилася своїми руками спереду за її одяг та волосся. Підсудна за одяг ОСОБА_1 не чіплялась. Після цього їх розтягнув невідомий чоловік. Далі на вулицю вибігли батьки ОСОБА_8, які почали погрожувати розправою через те, що вона вдарила їхню доньку.

З аналізу показань підсудної вбачається, що вона фактично визнала свою вину у вчиненому злочині повністю. Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_3 її вина повністю доводиться наступними зібраними у справі доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_1, відповідно до яких вона, 16 вересня 2010 року, близько 16 год. 40 хв., разом з своїм знайомим ОСОБА_9 вийшла з свого будинку № 4/4 по м-ну Будівельників. У цей час вона зустріла незнайому жінку, як згодом виявилось, що її звати ОСОБА_3, яка запитала, чи вона ОСОБА_1. Потепліла відповіла, що так. ОСОБА_3 сказала їй: «ти знаєш про що я буду говорити». Потерпіла відповіла, що ні. ОСОБА_3 сказала, про телефон. Потерпіла сказала, що зрозуміла. При цьому вона зрозуміла, що це тітка ОСОБА_5. ОСОБА_3 сказала, щоб вона повернула їй телефон ОСОБА_5. Також казала їй, щоб вона вернула якість речі, але які, потерпіла не знає. Потерпіла їй сказала, що у неї телефону не має.

Далі вона розвернулась від ОСОБА_3 і почала іти в сторону громадського центру понад будинком. ОСОБА_3 в слід крикнула: «почекай, почекай, ми ще не договорили». При цьому підбігла до неї ззаду та схопила за ліву руку і розвернула до себе. При цьому ОСОБА_3 їй почала говорити, що поламає пальці, руки, якщо вона не поверне телефон. ОСОБА_4 розвернулась і знову хотіла йти, однак вона її зачепила рукою за одяг, біля плеча. Відчувши це, потерпіла розвернулась до неї знову. ОСОБА_3 запитала, чи вона піде до міліції. На що вона сказала, що йде на тренування. Далі ОСОБА_3 вхопила її за пальця лівої руки у почала його вигинати. Їй було боляче при вигинання пальця, а тому почала відтягувати руку, щоб звільнити свого пальця. Далі вона побачила, що ОСОБА_3 почала руками махати перед нею. Потерпіла при цьому стояла спиною до будинку 4/4. Махаючи руками, вона хватала її за одяг, також вхопила за волосся. ОСОБА_4 виставила свої руки вперед, захищаючись таким чином. В цей момент вона відчула удар в обличчя під ліве око, трохи збоку. Після цього у неї у голові запаморочилось, вона оперлась на стіну. Далі ОСОБА_3 взяла її за одяг, за курточку, та почала трясти. Після цього потерпіла побачила, що до них підбігли якісь люди, які відтягнули ОСОБА_3 від неї. Також до неї підбіг ОСОБА_9, який почав утримувати цю жінку, тримав її перед собою.

Показаннями законного представника потерпілої ОСОБА_2, допитаної як свідка, відповідно до яких16 вересня 2010 року, близько 16.00 год., до неї додому прийшла її донька ОСОБА_1 разом з своїм товаришем ОСОБА_9. Близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_8 з товаришем вийшли з квартири. Свідок вийшла на балкон попрощатись. Коли вийшла, то побачила там Костю, який стояв. ОСОБА_4 запитала його, чого він там стоїть, де ОСОБА_6. Він відповів, що там стоїть, показавши за кут будинку, з тіткою якоюсь говорить. Згодом, коли вийшла на балкон покурити, то побачила під балконом свою доньку. У неї було розкуйовджене волосся. При цьому вона підняла голову до неї, прибираючи волосся з обличчя, побачила її та сказала що її побили. Далі вона побачила біля кута будинку ОСОБА_6 та незнайому їй жінку, як згодом виявилось ОСОБА_3 На обличчі з лівої сторони біля ока у ОСОБА_6 вона помітила почервоніння і зрозуміла, що ці тілесні ушкодження завдала ОСОБА_3 Коли ОСОБА_1 виходила з дому будь-яких ушкоджень на її обличчі не було.

Показаннями свідка ОСОБА_9, згідно з якими 16 вересня 2010 року, він разом з ОСОБА_6, збирались біля 16.40 год., виходити з будинку 4/4 по м-ну Будівельників, де проживає ОСОБА_6, щоб іти до спорткомплексу на тренування. Коли вони вийшли з підїзду, то на куті цього будинку зустріли незнайому молоду жінку, як згодом стало відомо йому ОСОБА_3 ОСОБА_4 запитала у ОСОБА_6, чи вона ОСОБА_6. Остання відповіла, так це вона. Далі ОСОБА_3 свідку сказала, щоб йшов собі, що їй потрібно поговорити з ОСОБА_6. Він відійшов від них, за кут будинку. З поля зору свідок їх обох при цьому втратив. Через деякий час він побачив поруч себе перехожого чоловіка середніх років, він йшов від громадського центру до будинку 4/4. При цьому він підійшовши ближче до будинку, почав підбігати до нього. Це свідка зацікавило, він подумав, що там, де була ОСОБА_6 щось трапилось і сам туди підбіг. Там він побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відтягнув якийсь ще один середніх років чоловік. А той чоловік, який підбіг до них з його сторони, допоміг їх розтягувати. Коли їх розтягнули, то ОСОБА_6 оперлась на стіну будинку. У неї було розкуйовджене волосся, і вона трималась руками за волосся. Біля неї була ОСОБА_3, її притримував якийсь чоловік, оскільки вона рвалась махаючи руками та говорила нецензурні слова. Свідок підбігши ближче став поміж ними і помітив на обличчі у ОСОБА_6 біля лівого ока почервоніння шкіри. До зустрічі з ОСОБА_3 у ОСОБА_6 будь-яких ушкоджень на обличчі не було.

Показаннями свідка ОСОБА_10, який показав, що 16 вересня 2010 року, приблизно біля 16 год. 40 хв., проходив біля буд. 4/4 по м-ну Будівельників, де проживає і побачив свою доньку ОСОБА_6, яка розмовляла з якоюсь незнайомою їй жінкою, як згодом йому стало відомо ОСОБА_3 Він минув їх та пішов у свою квартиру. Через деякий час повз нього пробігла його дружина на вулицю, сказавши, що там ОСОБА_6 бють. Він також спустився на вулицю та побачив, що у його дочки біля лівого ока почервоніння шкіри, якого у неї на початку розмови з ОСОБА_3 не було.

Дослідженими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_11, відповідно до яких в середині вересня 2010 року, приблизно в післяобідній час, він вийшов із свого будинку № 12 по м-ну Будівельників і пішов у сторону буд. 4 по м-ну Будівельників. Коли свідок проходив поблизу буд. 4 по м-ну Будівельників з торця будинку, то побачив, що біля кута даного будинку стояли дві дівчини. Одна дівчина була віком біля 30 років, друга дівчина була схожою по вигляду на неповнолітню, шкільного віку. ОСОБА_4 одна з одною про щось емоційно розмовляли. Суті розмови, не почув. Коли він порівнявся з ними, то почув шум від них, а коли оглянувся, то побачив, що дівчата зчепились одна з одною, а саме старша жінка руками вчепилась за волосся дівчині, а дівчина захищалась, закривши руками обличчя. При цьому він розвернувся та розняв їх, ставши поміж ним. Сказав жінці, що вона так може дівчині очі „вийняти. Неповнолітня в цей час відійшла від свідка до стіни будинку, при цьому він не помітив, щоб їй було погано, можливо на це не звернув уваги. А старша жінка сказала, що це не його справа. Після цього свідок пішов далі.

Показання потерпілої та свідків, дані у суді відповідають фактичним обставинам справи, є послідовними, а тому суд вважає їх достовірними.

Вина підсудної, також, повністю доводиться наступними зібраними по справі протоколами слідчих дій та іншими документами.

Протоколом очної ставки від 05.10.10 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, відповідно до якого потерпіла дала послідовні показання щодо нанесення ОСОБА_3 їй тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 не погодилась з показаннями потерпілої, проте з її показань вбачається що вона визнає факт нанесення удару потерпілій у ліву частину обличчя та смикання за волосся.

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 11.10.10, відповідно до якого ОСОБА_1 показала місце події та порядок нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3

Висновком судово-медичної експертизи №386/425-Е від 18.10.10, відповідно до якого на тілі ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді посттравматичного цефалогічного астеноневротичного синдрому, забою мяких тканин обличчя, скронево-орбітальної ділянки зліва та 11 гілки лицевого нерву, які виникли від дії тупого предмету, по терміну можуть відповідати вказаному в обставинах справи і відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя.

Таким чином, проаналізувавши і оцінивши всі досліджені докази по справі у сукупності, перевіривши доводи підсудної у свій захист, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого їй злочину повністю доведена.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Довідками ДЗ «СМСЧ №3» від 29.09.2010 року підтверджується, що ОСОБА_3 на обліках у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває. Із характеристики за місцем проживання підсудного виданого ЖЕД № 4 Кузнецовського МКП, не вбачається позитивних чи негативних рис, що були б властиві їй. Вимогою про судимість підтверджено, що вона не судима. Відповідно до копій свідоцтв про народження має на вихованні двох малолітніх дочок, 2005 та ІНФОРМАЦІЯ_4. Проживає разом з матірю, братами та дочками. З 01.07.2003 року має статус громадянки, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила злочин невеликої тяжкості проти здоровя, раніше не судима.

Обставин, що обтяжують покарання підсудної, відповідно до ст.67 КК України, під час розгляду справи не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує обставини, що відповідно до ст.66 КК України, помякшують покарання, а саме щире каяття. Крім того, суд визнає такими обставинами наявність на вихованні у підсудної двох малолітніх дітей та її статус як особа постраждалої від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Наявність декількох помякшуючих обставин дає можливість суду призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу ближче до нижчої межі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3, до набрання вироком законної сили, підписку про невиїзд залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подачі апеляції через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Головуючий суддя І.Зейкан