Справа № 191/3051/15-к
Провадження № 1-кп/191/317/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001442 від 03.08.2015 року на підставі обвинувального акту відносно: ОСОБА_3 який народився у 1990 році у вересні місяці 03 числа, у смт. Новодонецьк Добропільського району Донецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого;

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
30 липня 2015 року близько 01.00 години, ОСОБА_3 , прийшов до території двору домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Маючи умисел направлений на таємне, умисне, із корисливих мотивів, викрадення майна з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу на територію вищевказаного домоволодіння таємно, умисно, з метою власного збагачення викрав водяний насос 2СРМ60 синього кольору, електродвигун № 12010290, вагою 24 кг., потужністю 220V 10A 1920W, що належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , та розпорядився насосом на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток на суму 1500 грн..

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, та пояснив суду фактичні обставини справи, щодо вчиненого ним протиправного діяння, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відтак, у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), його вина знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується достатніми та допустимими доказами.
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_3 який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра не перебуває, раніше не судимий, повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному.

Суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів , як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 статті 185 КК України.

Під час судового розгляду, детально проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що також, при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ - водяний насос 2СРМ60 синього кольору, електродвигун № 12010290, вагою 24 кг., потужністю 220V 10A 1920W повернути потерпілому за належністю.

Відповідно до положень ч.ч.3,5, п.7) ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 2,3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 - не обиралась.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ - водяний насос 2СРМ60 синього кольору, електродвигун № 12010290, вагою 24 кг., потужністю 220V 10A 1920W повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому, прокурору та потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1