Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/284/16-к
Провадження №: 1-кп/332/74/16
Вирок
Іменем України
26 лютого 2016 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який працює слюсарем на ТОВ «ЗТМК», освіта професійно-технічна, одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України,
16.01.2016, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з каналізаційного колодязя, розташованого на відкритій території, поблизу будинку № 14 по вул. Запоріжбудівна в м. Запоріжжі, за допомогою фізичної сили намагався таємно викрасти обойму чавунного люка, яка належить комунальному підприємству «Водоканал», вартістю 813 гривень 55 копійок, взявши зазначену обойму чавунного люка, направився в сторону вул. Республіканська в м. Запоріжжя, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг довести свій злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, тому що був затриманий співробітниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. В судовому засіданні пояснив, що 15 січня цього року він із знайомими випивали, коли проходили через посадку він побачив металеве кільце з каналізаційного колодязя. Того ж вечора прийшов до дому, заснув, а біля 3 години ранку вирішив піти за пивом. Вийшовши з магазину, вирішив піти та забрати те металеве кільце з метою здати його на металобрухт. Пішов до посадки, взяв кільце, з початку хотів його переховати, але на вул. Республіканській був затриманий співробітниками поліції.
Представник потерпілого КП «Водоканал» - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Речові докази просив залишити за власником.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, а саме: матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, довідки про суму матеріальних збитків.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
-ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії середньої тяжкості;
-особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України, на обліку в КУ «ОКНД» ЗОР та в КУ «ОКПЛ» ЗОР на даний час не перебуває;
-обставини, які пом`якшують покарання: визнання вини, щире каяття;
-обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, має стабільне джерело доходу, має міцні соціальні зв`язки, одружений, беручи до уваги, що вчинене суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376, 377 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Речовий доказ: обойма чавунного люка, що передана на відповідальне зберігання старшому майстру КП «Водоканал» ОСОБА_6 , передати законному володільцеві КП «Водоканал».
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1