Справа № 333/7237/15-к
Провадження №1-кп/333/59/16

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001347 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Балабине Запорізького району Запорізької області, громадянина України, з середньо освітою, пенсіонер, працює охоронцем в ТОВ «ЗСЗ», одружений, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2015 року о 15-00 год. водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «GEELY JL 7162» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул.. Комсомольська, рухаючись з боку пр.. Леніна в напрямку вул.. Космічна в м. Запоріжжя. В цей же час, в районі зупинки громадського транспорту «Автовокзал», що розташована по вул.. Комсомольська в м. Запоріжжя, в безпосередній близькості з регульованим світлофорним об`єктом на пішохідному переході, проїжджу частину вул.. Комсомольська, рухаючись з права-наліво за ходом руху водія, перетинала пішохід ОСОБА_6 .

Водій ОСОБА_7 , наближаючись до регульованого пішохідного переходу, зупинив керований ним транспортний засіб, оскільки для його руху горів червоний сигнал світлофору, після чого, маючи об`єктивну здатність виявити пішохода ОСОБА_6 , що завершувала перехід проїзної частини вул.. Комсомольська, рухаючись на дозволяючий сигнал світлофора, діючи в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», в безпеці своїх дій не переконався, дорогу пішоходу ОСОБА_6 не надав, та відновив свій рух, в результаті чого допустив наїзд на останню передньою центральною частиною кузова керованого ним автомобіля. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи №3889 М від 16.09.2015 р., отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого імпресійного перелому латерального виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, який кваліфікується, як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але таке, що спричинили тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.

Порушення водієм ОСОБА_7 , згідно висновку авто технічної експертизи №547/15 від 17.09.2015 р., вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками. Водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 , шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України в повному обсязі, розкаявся у вчиненому. Показав, що він 04.09.2015 року о 15-00 год.,керуючи автомобілем «GEELY JL 7162» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул.. Комсомольська, рухаючись з боку пр.. Леніна в напрямку вул.. Космічна в м. Запоріжжя. Побачив, що йому загорілося зелене світло світлофору та почав рухатись, не впевнившись в тому, що пішоходів на пішохідному переході не має. Тому не побачив потерпілу та здійснив на неї наїзд. Після цього він відвіз потерпілу до лікарні, частково відшкодував їй спричинену шкоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували, фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, не знаходячи обставин, що обтяжують покарання. До пом`якшуючих обставин суд відносить щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілій.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, раніше не судимий, не обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером, за місцем роботи характеризується позитивно, частково відшкодував шкоду потерпілій в сумі 11000 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання у вигляді обмеження волі, що передбачена санкцією ч.1 ст. 286 КК України, що згідно ст.. 75 КК України є підставою до звільнення його від основного покарання з іспитовим строком. З урахуванням обставин вчиненого злочину, а також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 є пенсіонером, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

По справі потерпілою цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за залучення експертів на проведення авто-технічної експертизи складають 736 гривень 56 коп.

Вищезазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

П Р И С У Д И В :

ВизнатиОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йомупокарання за цією статтею у вигляді одного року шести місяців обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 736 грн. 56 коп.

Речові докази:

-автомобіль «GEELY JL 7162» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1