Справа № 487/8345/15-к
Провадження № 1-кп/487/612/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в у залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004753 від 05.09.2015 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, має базову середню освіту, неодружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимий:

- 22.10.2007 року Ленінським районний судом міста Миколаєва за ч. 2 ст.187, 69, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, з конфіскацією майна; 30.07.2010 року ухвалою Вознесенського районного суду Миколаївської області на підставі ст. 81 КК України 07.08.2010 року звільнений умовно достроково з Миколаївської обласної виправної колонії;

- 03.04.2012 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до позбавлення волі терміном 1 рік 1 місяць, звільнений 07.03.2013 року з Казанківської виправної колонії Миколаївської області за відбуттям терміну покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 вчинив умисний злочин проти власності при наступних обставинах.

Так, 04.09.2015 року приблизно о 15 годині 40 хвилин знаходячись в приміщенні супермаркету «Таврія-В», розташованого по вулиці Мала Морська, 108/5 в місті Миколаєві, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій корисливий умисел, ОСОБА_7 , знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись відсутністю уваги з боку охоронців супермаркету «Таврія-В» та третіх осіб, таємно заволодів ріжковим ключем марки «Alloid», розмірами 10х11 мм, вартістю 29 гривень 91 копійка та чоловічими сонцезахисними окулярами марки «Вір 2015» вартістю 154 гривень 80 копійок.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 , намагався вийти з приміщення супермаркету, але на виході був затриманий охоронцями, у зв`язку з чим довести свій злочинний умисел на крадіжку до кінця не зміг.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду супермаркету «Таврія-В» на загальну суму 184 гривень 71 копійка.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004753 від 05.09.2015 року, слідчим Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за погодженням з прокурором29.09.2015 року була висунута підозра ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Після повідомлення про підозру, 29.10.2015 року між ОСОБА_7 та законним представником потерпілого Філіалу «Миколаївський» ПП «Таврія Плюс» ОСОБА_8 була укладена угода про примирення між сторонами, за умовами якої ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, відшкодував матеріальні збитки у повному обсязі. Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно), істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у вигляді одного року позбавлення волі із звільненням від призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України в іспитовим строком один рік. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся.

Законний представник потерпілого Філіалу «Миколаївський» ПП «Таврія Плюс» ОСОБА_8 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та просив затвердити зазначену угоду, зазначивши, що матеріальні збитки, заподіяні злочином, відшкодовані у повному обсязі, у зв`язку з чим будь-яких претензій матеріального або морального характеру в теперішній час до обвинуваченого не має.

За таких обставин суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, представника потерпілого, думку прокурора, прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесено згідно з положеннями ст. 12 КК України, до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілому роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засідання згідно п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України між потерпілим та обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України, тривалість іспитового строку та обв`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Тобто, чинним законодавством передбачена лише можливість сторін угоди узгодити при призначенні покарання звільнення винної особи від його відбування з випробуванням. При цьому, визначення тривалості іспитового строку та обов`язків, які має бути покладено на особу у разі звільнення від покарання з випробуванням, віднесено виключно до компетенції суду, та не може бути делеговано іншим учасникам судового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Цивільній позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази: ріжковий ключ марки «Alloid», розмірами 10х11 мм, чоловічі сонцезахисні окуляри марки «Вір 2015», передані на зберігання представнику потерпілого ПП «Таврія Плюс», вважати такими, що повернуті за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29.10.2015 року між законним представником потерпілого Філіалу «Миколаївський» ПП «Таврія Плюс» ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004753 від 05.09.2015 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, зобов`язавши його на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: ріжковий ключ марки «Alloid», розмірами 10х11 мм, чоловічі сонцезахисні окуляри марки «Вір 2015», передані на зберігання представнику потерпілого ПП «Таврія Плюс», вважати такими, що повернуті за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_9