печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
21 січня 2016 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Києва матеріали обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800 від 04.08.2014р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярська РФ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
04.08.2015р. до Печерського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.08.2015р. ухвалою суду кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується в прийнятті пропозиції та одержанні неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їм влади та службового становища, за ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити справу до судового розгляду, за відсутності підстав для зміни застосовного відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 заперечували проти можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що прокурором при повторному направленні обвинувального акту до суду не в повному обсязі були усунені недоліки, вказані в ухвалі Печерського районного суду м.Києва від 19.06.2015р., якими обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 повертався прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, оскільки обвинувальний акт не відповідав вимогам ст. 291 КПК України та не містив фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими.

При цьому сторона захисту в судовому засіданні надає власну правову оцінку зібраним у справі доказам з точки зору їх недостатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, стороною захисту в судовому засіданні повторно доводиться факт невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 не узгоджена з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, обвинувачення є неконкретним, таким, що не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення. Так, сторона захисту зазначає, що обвинувачення містить опис взаємно виключних дій, які інкримінуються обвинуваченому, а саме, за обвинуваченням ОСОБА_4 одержав неправомірну вигоду, тоді як всі зібрані у справі докази свідчать про те, що будь-якої неправомірної вимоги ОСОБА_4 не отримував, доручивши особі, яка передавала йому неправомірну вигоду у розмірі 40 тис. грн. на деякий час залишити грошові кошти на зберігання у себе. Однак, при описуванні дій ОСОБА_4 в обвинувальному акті щодо отримання неправомірної вигоди, зазначено, що ОСОБА_4 фактично одержав таку неправомірну вигоду. Крім того, обвинувальний акт не містить даних щодо місця вчинення кримінального правопорушення в частині отримання пропозиції щодо одержання неправомірної вигоди та часу вчинення цієї дії.

Одночасно сторона захисту зазначає, що обвинувальний акт переданий до суду поза процесуальними строками досудового розслідування, оскільки останній день строку досудового розслідування закінчився 25.05.2015р., а обвинувальний акт направлений до суду

26.05.2015р., у зв`язку з чим має місце прострочення строків досудового розслідування на один день.

Крім того, сторона захисту вказує на невідповідність представленого Реєстру до обвинувального акту вимогам ст.ст.109, 110 КПК України, а саме, в графі: процесуальні рішення не зазначені ряд ухвал слідчих суддів, які приймалися під час досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження за скаргами сторони захисту. Також у другому розділі Реєстру: «Прийняті у ході досудового розслідування процесуальні рішення» містяться посилення на призначення чисельних криміналістичних експертиз, але в жодному випадку види даних експертиз та постанови про їх призначення не зазначені. Перший розділ Реєстру також містить посилення на клопотання захисника ОСОБА_5 , тоді як про які саме клопотання захисника йдеться мова Реєстр таких даних не містить.

Також в судовому засіданні обвинуваченим на обстоювання своєї позиції щодо незаконності обвинувального акту зазначено, що він складений на підставі підробленого процесуального документа - повідомлення про підозру від 25.09.2014р., яке не містить підпису процесуального прокурора ОСОБА_6 , що за міркуванням обвинуваченого, підтверджено висновком долученого до кримінального провадження почеркознавчого дослідження.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, розглянувши клопотання учасників підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19.06.2015 у кримінальному провадженні №757/18307/15-к обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, було повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам КПК України.

У змісті цієї ухвали судом зверталась увага на те, що в обвинувальному акті відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими. Судом встановлено, що при повторному направленні до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , який є предметом розгляду в судовому засіданні, ці недоліки при складенні обвинувального акту усунені, та обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

За таких обставин органом досудового розслідування при складанні обвинувального акту виконані вимоги, які містилися в попередній ухвалі суду при направленні обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту КПК України.

Суд також має зазначити, що клопотання сторони захисту щодо неконкретності висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, його невідповідність фактичним обставинам справи, відсутності доказів на його підтвердження, за своїм змістом зводяться до того, що останні внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства та власної інтерпретації фактичних обставин справи, не погоджуються з характером висунутого ОСОБА_4 обвинувачення. Проте, з`ясування вказаних обставин можливе лише шляхом всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що можливе лише за результатами розгляду кримінального провадження по суті, а відтак не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору зі стадії підготовчого судового засідання.

Викладене в обвинувальному акті обвинувачення, визначення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та приведені фактичні обставини кримінального правопорушення, свідчать про те, що слідчим вказані вимоги закону дотримані, в обвинувальному акті наведені обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, які є зрозумілими, конкретними, кваліфіковані за відповідними ознаками кримінального правопорушення КК України.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України. Сформульоване обвинувачення містить всі складові елементи інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення. А ті, суперечливі моменти обвинувачення, які можуть бути неконкретними щодо отримання грошових коштів обвинуваченим від особи, яка запропонувала надати ОСОБА_4 неправомірну вигоду, невідповідності кваліфікації дій обвинуваченого нормам кримінального закону, не встановлення стороною обвинувачення усіх обставин, які становлять об`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченому діяння, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні, фактично зводяться до оцінки доказів у справі, що є неможливим на стадії підготовчого судового засідання.

Суд також має зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 338 КПК України прокурор вправі змінити (уточнити) пред`явлене обвинувачення, врахувавши встановлені в судовому засіданні нові обставини, які можуть вплинути на правильність кваліфікацій дій обвинуваченого та/або обсяг обвинувачення, тому посилення сторони захисту на неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, неправильне встановлення розміру заподіяної шкоди, а також неправильне встановлення процесуального статусу особи, з якою було в групі обвинуваченим вчинене кримінальне правопорушення, не перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та формулювання обвинувачення із зазначенням отримання або неотримання неправомірної вигоди в грошову еквіваленті, підлягають перевірці саме в судовому засіданні.

За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 291, ч. 1 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування, який є засобом фіксації дій і рішень, які фігурували у кримінальному провадженні і які по суті обґрунтовують собою висновки слідчого, викладені в обвинувальному акті, додається до обвинувального акту та разом з ним направляється до суду для вирішення питання про початок судового розгляду.

Тобто, закон визначив, що реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємною частиною обвинувального акту, без наявності якого неможливе ініціювання слідчим та прокурором процесу судового розгляду, оскільки сам по собі обвинувальний акт не спричиняє жодних правих наслідків.

Але наявність недоліків в реєстрі матеріалів досудового розслідування при відповідності обвинувального акту вимогам закону не свідчить про наявність недоліків складової частини обвинувального акту, не усунувши яких неможливо успішно перейти від стадії досудового розслідування до судового розгляду та прийняти справедливе рішення у кримінальному провадженні.

Що стосується заяви обвинуваченого про вручення йому 25.09.2014р. підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України у не процесуальний спосіб, а саме без підпису процесуального прокурора, то суд вважає вимоги обвинуваченого щодо повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав необґрунтованими, оскільки ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік обставин, за яких обвинувальний акт вважається таким, що складений в порушення вимог закону, та до цього переліку не відноситься необхідність оцінки даних щодо підписання повідомленої особі підозри іншою, ніж зазначено в повідомленні про підозру особою. Крім того, саме повідомлення про підозру від 25.09.2014р. не є предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, та прокурор, яка підписала зазначене повідомлення про підозру, ОСОБА_7 , в судовому засіданні підтвердила справжність її підпису у зазначеному повідомленні про підозру.

Також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору з цих же підстав направлення обвинувального акту прокурором до суду поза межами строку досудового розслідування з простроченням його направлення на один день, а саме, замість 25.05.2015р. 26.05.2015р., оскільки на стадії підготовчого судового засідання оцінка доказів щодо їх достатності та допустимості, законності прийняття процесуальних рішень, в тому числі, зупинення та відновлення досудового розслідування, судом не здійснюється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду. Підстав для закриття провадження чи направлення обвинувального акту прокурору у разі його невідповідності вимогам КПК України немає. Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні. Угода в даному кримінальному провадженні станом на день проведення підготовчого судового засідання не укладалась. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом у судове засідання.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

У підготовчому судовому засіданні визначено коло осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Щодо заявленого обвинуваченим клопотання про зміну запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання та повернення суми застави заставодавцю суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав.

26.09.2014р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вимог ст. 182 КПК України з моменту звільнення особи з під варти у зв`язку з сплатою суми застави, особа вважається такою, що відносно неї застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За вимогами ч. 3 ст. 314 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Враховуючи особливу тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та стан здоров`я, той факт, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на момент розгляду справи судом працює, те, що застава не є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому для запобігання вказаних ризиків, суд дійшов висновку, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава.

Керуючись ст.ст. 314-316,369,392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду м. Києва на 29 січня 2016 р. о 10 год 00 хв.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави вважати продовженим.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору та зміни запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання, а також захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1