АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

3 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ІТТ МВС України в м. Києві матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року в кримінальному провадженні під №0009207, внесеному до ЄРДР 22.09.2015 р., задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 15 лютого 2016 року включно щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , несудимий,

якому оголошена підозра у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Як визнав установленим в ухвалі слідчий суддя місцевого суду, розглядаючи клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою в межах шестимісячного строку досудового розслідування, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування вчасно, в зв`язку із чим у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, та необхідність дотримання положень статей 177, 178 КПК України й практики Європейського Суду з прав людини, які потребують урахування тяжкості покарання, що може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні діянь, у вчиненні яких він підозрюється, найтяжче з яких передбачає покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі чи довічне позбавлення волі, характер і обставини вчинення злочинів, так яким чином вони встановлені та сформульовані за змістом у повідомлені про підозру, наявність необхідності забезпечення суспільного інтересу з метою об`єктивності досудового розслідування, при цьому ж, враховуючи всі позитивні характеристики та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що він може намагатися ухилитися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.12.2015 р., про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На обгрунтування своїх апеляційних вимог захисник вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованоющодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України так і даних на підтвердження наявності обґрунтованої підозри, необхідності продовження строку тримання під вартою. Зазначає, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при викладі обставин, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність ризиків, не містяться копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання чи перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 184 КПК України. вважає, що в порушення вимог ст. 196 КПК України слідчий суддя, під час постановлення оскаржуваної ухвали взагалі не послався на обставини які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а також на докази, які свідчать про наявність вказаних обставин. Також апелянт зазначає, що суд фактично обґрунтував всі ризики тільки тим, що підозрюваний скоїв особливо тяжкий та тяжкі злочини, між тим чи зменшилися ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, чи з`явилися нові ризики, взагалі залишилося поза увагою суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 , щодо обставин викладених в апеляційній скарзі захисника, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставин і просили про її задоволення; доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу захисника такою, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Як убачається з ухвали слідчого судді, військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0009207 від 22.09.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

22.09.2015 року о 15:00 годині ОСОБА_6 було затримано в порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

28.09.2015 року підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 24.09.2015 р. щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13:00 години 20 листопада 2015 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.11.2015 р. ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 15:00 години 22 грудня 2015 року.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 209 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Між тим, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0009207 продовжено постановою заступника військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_10 від 16.12.2015 року до шести місяців, тобто до 22.03.2016 року.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя з`ясував, що даних про наявність підстав для скасування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу або його зміни на більш м`який, ніж тримання під вартою при розгляді клопотання не встановлено.

Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати необхідні й достатні слідчі дії та процесуальні заходи, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Перевіривши доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, слідчий суддя встановив, що наведені ним доводи є обґрунтованими, викладені у клопотанні та в ухвалі ризики не зменшилися та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, дані про його особу та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінальних правопорушень, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_6 розмір застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру в тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування та посягання на життя людини.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, на думку колегії суддів, пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, є обґрунтованою, підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких ОСОБА_11 підозрюється. Дослідження та оцінка доказів у їх сукупності з метою встановлення всіх обставин справи відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи й твердження захисника ОСОБА_5 , про які йдеться в поданій ним апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 199, 309, 336, 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року в кримінальному провадженні під №0009207, внесеному до ЄРДР 22.09.2015 р., якою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 15 лютого 2016 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 к у р е н к о