Апеляційний суд Черкаської області
справа№11-228/2010
категорія ст.197 КК Україн
Головуючий по 1 інстанції Резнік Ю.В.
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого Щепоткіної В.В.

Суддів Єльцова В.О., Поєдинка І.А.

за участю прокурора Свищ Л.А.

за участю підсудної ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді справи на постанову Уманського міськрайсуду Черкаської області від 27.01.2010 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ст.197 КК України повернуто прокурору Уманського району Черкаської області для проведення додаткового розслідування,

встановила:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вона працюючи на посаді старшого контролера касира філії ВАТ «Державний ощадний банк», яка розташована в с.Бабанка Уманського району, неналежно виконувала свої посадові обов,язки внаслідок недбалого до них ставлення і не забезпечила безпеку зберігання ввірених їй грошових коштів в сумі 81595,29 грн., що призвело до того, що в ніч з 11 на 12 жовтня невстановлена особа таємно викрала вказані грошові кошти.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.01.2010 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_2 повернута прокурору Уманського району Черкаської області для проведення додаткового розслідування з підстав того, що органом досудового слідства неповно з,ясовані фактичні обставини справи, а саме відсутні будь-які дані підтверджуючі факт крадіжки коштів банку; доводи невинуватості ОСОБА_2 нічим не спростовані; частина документів наданих банком належним чином не завірена; постанова про притягнення як обвинуваченого є неконкретною за змістом та не в повній мірі дотримані вимоги ст.64 КПК України; в якості підозрюваної ОСОБА_2 допитана 20.08.2009 року, а постанова про притягнення як обвинуваченого винесена 28.08.2009 року; в матеріалах справи відсутня постанова про порушення кримінальної справи за ст.197 КК Украхни та слідчим із порушенням вимог ст.141 КПК України винесено постанову про перекваліфікацію дій з ст.367 на стю197 КК України; під час провадження досудового слідства справа в порушення вимог ст.206 КПК України неодноразово зупинялась.

В апеляції із змінами прокурор просить постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд з підстав того, що постанова суду 1 інстанції є незаконною та винесена за надуманих підстав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора який підтримав

апеляцію, пояснення підсудної ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

З постанови суду 1 інстанції вбачається, що повертаючи кримінальну справу прокурору для проведення додаткового розслідування суд виходив з того, що органом досудового слідства неповно з,ясовані фактичні обставини справи, а саме відсутні будь-які дані підтверджуючі факт крадіжки коштів банку; доводи невинуватості ОСОБА_2 нічим не спростовані; частина документів наданих банком належним чином не завірена; постанова про притягнення як обвинуваченого є неконкретною за змістом та не в повній мірі дотримані вимоги ст.64 КПК України; в якості підозрюваної ОСОБА_2 допитана 20.08.2009 року, а постанова про притягнення як обвинуваченого винесена 28.08.2009 року; в матеріалах справи відсутня постанова про порушення кримінальної справи за ст.197 КК України та слідчим із порушенням вимог ст.141 КПК України винесено постанову про перекваліфікацію дій з ст.367 на стю197 КК України; під час провадження досудового слідства справа в порушення вимог ст.206 КПК України неодноразово зупинялась.

Відповідно до вимог ст.281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота аба неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до роз,яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.02.2005 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення аримінальних справ на додаткове розслідування», якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудорвого слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, вчинення інших процесуальних дій, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим, за необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів, а повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота чи неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції при ухвалені рішення про направлення справи на додаткове розслідування вказані вимоги закону та Пленуму ВСУ не виконав, так як недоліки досудового слідства на які вказує суд 1 інстанції в разі необхідності можуть бути усунуті судом в ході судового слідства.

Щодо доводів постанови суду 1 інстанції про неповноту досудового слідства, а саме, що доводи невинуватості ОСОБА_2 нічим не спростовані, відсутні будь-які дані підтверджуючі факт крадіжки коштів банку, то колегія суддів вважає, що дані обставини справи не є підставою для направлення справи для проведення додаткового розслідування, оскільки не перешкоджають розгляду справи судом по суті та ухвалення обвинувального або виправдувального вироку.

Крім того з постанови про виділення матеріалів з кримінальної справи (а.с.5) вбачається, що дана кримінальна справа порушена за виділеними матеріалами кримінальної справи № по факту крадіжки грошей банку і в разі необхідності, суд при розгляді справи по суті, може витребувати докази факту вказаної крадіжки.

Щодо доводів постанови суду 1 інстанції про порушення органом досудового слідства вимог КПК України, а саме, що постанова про притягнення як обвинуваченого є неконкретною за змістом та не в повній мірі дотримані вимоги ст.64 КПК України; в якості підозрюваної ОСОБА_2 допитана 20.08.2009 року, а постанова про притягнення як обвинуваченого винесена 28.08.2009 року; слідчим із порушенням вимог ст.141 КПК України винесено постанову про перекваліфікацію дій з ст.367 на ст.197 КК України; під час провадження досудового слідства справа в порушення вимог ст.206 КПК України неодноразово зупинялась, частина документів наданих банком належним чином не завірена, то колегія суддів вважає, що такі висновки суду є необгрунтованими, так як підставою для направлення справи для проведення додаткового розслідування є істотні порушення КПК України, при цьому порушення вказані в постанові суду 1 інстанції не є такими.

При таких обставинах справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність

скасування постанови суду 1 інстанції та напрвлення справи на новий судовий розгляд у тому ж складі суду.

Керуючись ст.ст.365 - 367 КПК України, колепя суддів,-

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити.

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2010 року про направлення на додаткове розлідування кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2

ОСОБА_3 за ст.197 КК України скасувати та повернути кримінальну справу на новий судовий розгляд в Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в тому ж складі суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд.

Головуючий -

Судді