УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5379/15-к

Провадження № 1-кс/638/1244/15
22.04.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю старшого прокурора військової прокуратури
Харківського гарнізону ОСОБА_3
за участю підозрюваного ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000515 від 15 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, не судимого, 05 квітня 2014 року призваного по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Національної гвардії України, старшого солдата, старшого стрільця 3 відділення 1 взводу 4 роти 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтуванні свого клопотання прокурор посилається на те, що старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, без поважних причин та без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в порушення вимог статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 2, 9, 11, 16, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 31 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , розташованого у АДРЕСА_2 та до 15 квітня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив самовільне залишення місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статі 407 Кримінального кодексу України.

Також, ОСОБА_4 проходить службу у Національної гвардії України (3 бригада оперативного призначення ІНФОРМАЦІЯ_3 ), тобто являється військовослужбовцем, перебуває у задовільному стані здоров`я, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, проігнорував встановлені законодавством України вимоги щодо порядку проходження військовослужбовцем військової служби та військової дисципліни, згідно вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України під час проходження військової служби може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також переховуватись від органу досудового розслідування.

Повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального кодексу України, - складено та направлено підозрюваному 26.12.2014 року в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України.

26.12.2014 року органом досудового розслідування було прийнято рішення про зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_4 у розшук.

16 квітня 2015 року підозрюваний ОСОБА_4 самостійно прибув до органу досудового розслідування військової прокуратури Харківського гарнізону та в той же день органом досудового розслідування було прийнято рішення про відновлення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000515 від 15 грудня 2014 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, просив суд його задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, підозрюваного вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд, на підставі наданих доказів, оцінюючи обставини, встановив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце мешкання, і добровільно з`явився до органу досудового розслідування, а тому не має підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризику переховуватись від органів досудового розслідування та можливості вчинити підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 4 статті 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи до нього може бути застосовано інші міри запобіжних заходів достатніх для запобігання ризиків вказаних в клопотанні.

Таким чином суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а також покласти обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 186, 193, 194, 196, 205 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000515 від 15 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)
Прибувати до прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону за першою вимогою слідчого або прокурора;

2) Не відлучатись за межі військової частини, де проходить військову службу без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальних заробітної плати.

Визначити двомісячний термін дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_4 з дня проголошення ухвали.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя:

Копію ухвали отримав, про покладені на мене обов`язки та наслідки їх невиконання повідомлений.

«__» ________________ 2015 р. ____________________________ ОСОБА_4 .