Справа №: 1-390/11
ВИРОК

Іменем України

"30" листопада 2011 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М

при секретарі Міщенко С.А.

з участю прокурора Стригуль О.С.

з участю адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, сел.. Пантаївка, вул. Садова, 18, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобовязаного, зі слів працюючого, не одруженого, раніше судимого Олександрійським міськрайонним судом:

25.05.2005 року за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки;

09.08.2007 року за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, за постановою 12.08.2009 року звільнився умовно - достроково на 10 місяців 15 днів,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, -

та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не військовозобовязаного, не працюючого, не одруженого, як особи, що не має судимості,-

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185 та ч.3 ст. 289 КК України, -

В с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_2 діючи повторно за попередньою змовою та разом із ОСОБА_3 групою осіб таємно викрали чуже майно, поєднане із проникненням в приміщення, а згодом ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом.

Злочини вчинено за таких обставин:

11 грудня 2010 року близько 02 години, ОСОБА_2, діючи повторно, за попередньою змовою разом з ОСОБА_3, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, обоє перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою вчинення крадіжки, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_4, розташованого по вул. Пролетарській, 27 в с. Пантаївка, м. Олександрія, Кіровоградської області, де шляхом зламу замка проникли до літньої кухні, звідки таємно викрали холодильник «Донбас», вартістю 275 грн. пральну машинку «Рига», вартістю 250 грн. алюмінієву каструлю, ємкістю 3 літри вартістю 21 грн. Після чого шляхом вільного доступу ОСОБА_2О проник до горища вказаного домоволодіння, звідки передав ОСОБА_3 який був внизу, біля горища алюмінієву кришку від пральної машинки «Рига», яка є складовою пральної машинки та входить в її вартість та алюмінієву кришку від алюмінієвої каструлі вартістю 8 грн.80 коп. та алюмінієве сито, вартістю 17 грн. 50 коп. чим завдали потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 572 грн. 30 коп., скориставшись викраденим на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_3 16 травня 2011 року близько 10 години перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись в салоні автомобіля НОМЕР_1 вартістю 127 943 грн. 71 коп., який на праві приватної власності належить ОСОБА_5, та який стояв біля подвіря домоволодіння № 2 3 по вул. Свободи в м. Олександрія, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, який розмовляв зі своїми знайомими, пересів з правого переднього сидіння за кермо автомобіля «MITSUBISHI GRANDIS», в замку запалення якого знаходились ключі від автомобіля та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння ОСОБА_3, завівши двигун автомобіля, почав рух, керуючи зазначеним автомобілем, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом. В подальшому не впоравшись з керуванням автомобіля ОСОБА_3 здійснив наїзд на бетонний паркан домоволодіння № 20 по вул. Свободи в м. Олександрія, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено. Згідно висновку судово - автотоварознавчої експертизи №250. 2011 від 01.06.2011 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт та сума матеріальних збитків завданих власнику автомобіля складає 13 262 грн. 80 коп. Після чого ОСОБА_3 продовжив рух вказаного автомобіля і згодом був зупинений та затриманий співробітниками ДАІ.

Підсудні свою вину визнали повністю.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та повністю підтвердив викладенні вище обставини, уточнивши суду, що злочин скоїв у співучасті з ОСОБА_3 Викрадене вони , частково повернули потерпілій. Перед потерпілою він вибачився та частково відшкодував їй 350 грн. Просить суд не позбавляти його волі, надати йому можливість виправитись, оскільки він має сімю, знайшов роботу, вони чекають народження дитини.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів також визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та повністю підтвердив викладенні вище обставини, уточнивши суду, що крадіжку скоїв у співучасті з ОСОБА_2, будучи в стані алкогольного спяніння. Викрадені речі, які були у літній кухні та на горищі вони частково повернули потерпілій. Просить суд суворо його не наказувати. Пояснити суду чому він незаконно заволодів транспортним засобом пояснити не може, повязує це з тим, що був в стані алкогольного спяніння.

Обоє підсудних в судовому засіданні вибачались перед потерпілою та запевняють суд, що вже не вживають алкоголь, працюють по найму і більше такого з ними не станеться. Вони не будуть скоювати злочини.

Крім повного визнання підсудними своєї вини, їх вина у скоєнні інкримінованих їм злочинів повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідження яких і перевірка проводилась судом в порядку, передбаченому ст.ст. 299, 301-1 КПК України.

Оцінюючи зібрані і дослідженні у справі докази суд вважає, що вина підсудних у скоєнні інкримінованих їм злочинів доведена повністю і обєктивно підтверджується всіма зібраними у справі доказами. Суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по епізоду крадіжки чужого майна у ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в приміщення, а у ОСОБА_2 скоєно повторно.

Крім того, дії підсудного ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало великої матеріальної шкоди потерпілому.

Суд враховує, що підсудні скоїли тяжкі злочини.

Суд вважає необхідним виключити із обвинувачення по факту крадіжки ОСОБА_3 чужого майна у потерпілої ОСОБА_4 фразу «діючи повторно», оскільки вказаний факт не знайшов свого підтвердження в суді . Суд приймає, до уваги, що підсудний ОСОБА_3 на даний час є як особа, що не має судимості.

Призначаючи підсудним покарання суд враховує характер, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних, які мають постійне місце проживання, ОСОБА_2 має не зняті та не погашені судимості, обоє стверджують, що вони працюють по найму у людей. ОСОБА_2 частково відшкодував потерпілій завдані їй злочином збитки, він перебуває з 2002 року на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю.

Обставини, що помякшують покарання суд вважає щире каяття підсудних, їх активне сприяння розкриттю злочину, тобто їх добровільні і правдиві покази в ході досудового слідства і в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, що обтяжують покарання, суд вважає скоєння злочинів в стані алкогольного спяніння та скоєння злочину відносно особи похилого віку.

Суд приймає, до уваги, що підсудний ОСОБА_2 має не зняті та не погашені судимості, відбував покарання в умовах ізоляції від суспільства. Був засуджений за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 25.05.2005 року за ч.1 ст. 187 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком три роки та згодом 09.08.2007 року за ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, за постановою суду від 12.08.2009 року звільнився умовно - достроково на 10 місяців 15 днів.

Сукупність зібраних у справі доказів свідчать про те, що ОСОБА_2 будучи судимим, на шлях виправлення не став, скоїв злочин, маючи не зняті та не погашені судимості і заслуговує на покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства, однак суд приймає до уваги запевнення підсудного та прохання потерпілої ОСОБА_4 не наказувати суворо підсудних,а тому суд вважає ще можливим перевиховання підсудного ОСОБА_2 без ізоляції його від суспільства.

Приймаючи до уваги запевнення підсудного ОСОБА_2, що він більше не буде скоювати злочини, прохання потерпілої суворо не карати підсудних та не позбавляти їх волі, а також з урахуванням суспільної небезпечності скоєного, суд вважає можливим застосувати до підсудного ОСОБА_2 ст. ст. 75, 76 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, що є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання та попередження вчинення ним нового злочину.

Суд приймає до уваги висновок судово наркологічної експертизи, що ОСОБА_2 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, має синдром залежності, однак не застосовує до підсудного примусове протиалкогольне лікування, яке він потребує згідно висновку судово наркологічної експертизи від 05 травня 2011 року № 122, оскільки згідно вимог ст. 96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом до осіб, які вчинили злочин і мають хворобу, що становить небезпеку для здоровя інших осіб. Алкоголізм не відноситься до хвороб, що становлять небезпеку для здоровя інших осіб, а тому протиалкогольне лікування не може бути застосоване до підсудного ОСОБА_2.

Суд також приймає до уваги, що за постановою Олександрійського міськрайонного суду від 08 листопада 2011 року у даній кримінальній справі підсудному ОСОБА_3 було змінено запобіжний захід із підписки про невиїзд на утримання під вартою, оскільки він ухилявся від суду, не зявлявся в судові засідання, і з цього часу він перебуває в умовах ізоляції його від суспільства. Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для досягнення мети покарання.

Відповідно до ст. ст.65, 69 КК України суд, враховуючи викладені помякшуючі обставини, щире каяття підсудного, приймаючи до уваги запевнення підсудного про те, що він зробив для себе належні висновки на майбутнє, та його прохання суворо його не наказувати, вважає можливим, визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, виходячи із сукупності усіх обставин справи, тяжкості наслідків, що настали від скоєних злочинів, застосувати ст.. 69 КК України. Суд вважає, що з урахуванням зазначених помякшуючих обставин виправлення підсудного можливе і в менш короткий строк, ніж передбачений санкцією ч.3 ст. 289 КК України. Суд вважає можливим не застосовувати до ОСОБА_3 конфіскацію майна, оскільки у нього відсутнє майно, на яке може бути накладено арешт.

Суд враховує побажання потерпілих у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не наполягають на суворому покаранні для ОСОБА_3 За таких обставин суд вважає можливим призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України нижче від найнижчої межі.

Підстав для застосування до підсудного ОСОБА_3 ст.ст. 75, 76 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у справі за епізодом крадіжки майна у потерпілої ОСОБА_4 було заявлено на суму 713 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 частково відшкодував потерпілій завдану злочином шкоду в сумі 350 грн. Суму 363 грн. суд вважає необхідним стягнути з підсудного ОСОБА_3 на користь потерпілої.

Потерпілим ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов до підсудного ОСОБА_3 на суму 13 912 грн. 80 коп. вартості пошкодженого автомобіля згідно висновку судово- автотоварознавчої експертизи №250. 2011 від 01.06.2011 року, тобто вартості ремонтно-відновлювальних робіт, однак згодом він подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що він не має матеріальних претензій до підсудного та просить суд його суворо не карати.

Судові витрати складають 322 грн. 50 коп. вартості судово - дактилоскопічної експертизи.

Речові докази у справі повернуто власникам під розписки.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 299, 301-1, 321-324 КПК України, суд-

З а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю зразковою поведінкою виправдає виявлену йому судом довіру та виконає покладені на нього обовязки періодично зявлятися в орган кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання чи місця роботи та не виїжджати за межі України.

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання:

за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

за ч.3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - у виді позбавлення волі строком на пять років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на пять років без конфіскації майна.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 взяття під варту- залишити до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_3 з 08 листопада 2011 року, тобто з моменту його затримання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму 363 грн. на відшкодування збитків, що завдані злочином.

Цивільний позов ОСОБА_5 суму 13 912 грн. 80 коп. вартості пошкодженого автомобіля - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь держави суму 322 грн. 50 коп -вартості судово -дактилоскопічної експертизи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд ОСОБА_3 протягом 15 діб з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: