Єдиний унікальний номер 1-41/2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2011

Першотравневий районний суд м. Чернівці, в складі: головуючого судді Попова Г.Г.., при секретарі Балинської Н.В. за участю прокурора Лерко І.В. та адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, працюючий різноробочим на ТОВ ПБВ "Ріка", проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_4,

раніше судимий:

1). 06.09.2007 року Шевченківським районним судом м. Чернівці по ст.190 ч.1КК України до штрафу 510 гривень,

2). 21.08.2008 року Шевченківським районним судом м. Чернівці по ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 69, 190 ч.2, 187 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів передбачених ст ст.185 ч.2, 190 ч 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз 21.08.2008 року Шевченківським районним судом м.Чернівці по ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 69, 190 ч.2, 187 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, та 27.05.2010 року звільнений з Чернівецького СІЗО із заміною на виправні роботи з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 26 днів з утриманням 20% заробітку в дохід держави, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин при наступних обставинах:

Так, 21.07.2010 року в період часу з 10 по 14 години, підсудний ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 де він співмешкав з потерпілою ОСОБА_3, повторно, шляхом вільного доступу, з сумочки, яка знаходилась на полці книжкової шафи в спальній кімнаті, таємно викрав дві жіночі золоті каблучки, вагою по 4 грами кожна, вартістю 1200 гривень кожна, та з полки серванту гостинної кімнаті, таємно викрав ланцюжок на руку, який складався з золотого ланцюжка, вагою 6 грамів, вартістю 1800 гривень, та срібного ланцюжка, вагою 6 грамів, вартістю 160 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_3, всього на загальну суму 4360 гривень, після чого, з місця вчинення злочину разом з викраденим скрився та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріальної шкоди на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, вчинив злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України - крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, за кваліфікуючою ознакою - вчинена повторно.

Крім того, період часу з 20.06.2010 року по 21.07.2010 року, підсудний ОСОБА_2, співмешкаючи з потерпілою ОСОБА_3 в квартирі останньої за адресою в м. Чернівці, вул. Ольжича, 30/2, увійшовши в довіру до потерпілої ОСОБА_3, шляхом обману та зловживання її довірою, під приводом необхідності погашення неіснуючого у нього боргу, а також вирішення різноманітних вигаданих особистих проблем пов'язаних з лікуванням та проблемами із законом, ввів в оману та спонукав потерпілу до передачі йому грошей, при цьому обіцяючи, що їх поверне, однак не маючи на меті їх повернути, та не маючи можливості це зробити, та таким чином, повторно, умисно, шахрайським шляхом заволодів грошима потерпілої ОСОБА_3 на загальну суму 16850 гривень, які витратив на власні потреби, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за кваліфікуючою ознакою - вчинене повторно.

Підсудний ОСОБА_2 вину свою у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України не визнав, та показав, що крадіжки золотих виробів у потерпілої ОСОБА_3 та заволодіння у неї шляхом обману грошима під виглядом позики він не вчиняв.

23.05.2010року познайомився з ОСОБА_3, по телефону зустрілись в він почав проживати у неї у квартирі по вул.. Ольжича м. Чернівці.. Неодноразово позичав гроші у ОСОБА_3 на різні потреби у звязку із важке становище, та що він їй при цьому розповідав, а саме на що йому потрібні кошти він не пам'ятаю писав розписки про отриманих коштів і зобовязався іх повернути..

21 липня 2010 року ОСОБА_3 по телефону повідомила, що у неї з квартири пропали золоті каблучки , на що він сказав щоб вона в міліцію не зверталась так як він заплатить за них 3000 гривень. 23 липня 20910 року написав розписку про отриманні позики в сумі 20000 гривень що складається із 17 гривень яких він раніше позичав і 3000 гривень вартість золотих виробів із строком повернення 25 липня 2010 року.

27 липня 2010 року він прийшов до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 де в підізді будинку знайомий потерпілої ОСОБА_5, без будь яких пояснень вдарив його кулаком в області грудної клітини і два удари по обличчі від чого у нього зявилися сінці під очами. Потім його заштовхнув в квартиру і викликали міліцію.

Коли приїхали працівники міліції один з них вдарив його по обличчі, наділі браслети та відвезли до Першотравневого райвідділу міліції, де в одному з кабінетів примусили написати явку із повинною. Він зразу після затримання писав скарги в прокуратуру з приводу його побиття працівниками міліції. Також на досудовому слідстві працівники міліції заставили підписати протокол допиту в якості підозрюваного. На досудовому слідстві підсудний ОСОБА_2 визнав свою вину в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та будучи допитаний в якості підозрюваного та обвинуваченого він показав, що 20.07.2010 року близько 22 год. він прийшов до ОСОБА_3 додому та залишився у неї спати, а на слідуючий день 21.07.2010 року будучи ще в стані алкогольного спяніння в той час поки ОСОБА_3 не було в кімнаті то він наскільки він пам'ятає, з тумби біля телевізора, взяв дві золоті каблучки, щоб закласти їх та отримати гроші, які йому потрібні були для того, щоб придбати подарунок на день народження сину - ОСОБА_6, оскільки кожного місяця 27 числа він з дружиною святкуємо день народження сина, та для цього йому потрібні були гроші. Вказані дві каблучки того ж дня, десь після обіду, він поніс на вул. Стасюка, 7 в м .Чернівці, де в ювелірний магазин, залишив ОСОБА_7, в заставу отримавши 800 гривень. На наступний день він зізнався ОСОБА_3 що він вкрав золоті каблучки обіцяв повернути іх вартість 3000 гривень. Не зважаючи на те, що підсудний ОСОБА_2 не визнав в судовому засіданні своєї вини, його вина в скоєнні злочинів передбачених ст. 185 ч. 2 і ст. 190 ч. 2 КК України, повністю доведена по справі показами потерпілої, свідків, протоколами очних ставок, речовими доказами по справі. Так, потерпіла ОСОБА_3, показала, що 20.06.2010 року вона познайомилася з ОСОБА_2, та так як йому не було де жити почав проживати в її квартирі АДРЕСА_1 як її співмешканець. Підсудний ОСОБА_2 почав просити у неї гроші, та вона йому давала по 200-300 гривень, розповідаючи, що вони потрібні йому на лікування якоїсь людини, яка лежить в лікарні після ДТП, та вона вірила йому та давала вказані гроші, що продовжувалось ще близько тижня, потім він почав їй розповідати про те, що у нього проблеми із законом та що йому потрібні гроші та просив у неї великі суми грошей, та вона давала йому по 300 - 400 доларів США, для сплати різних штрафів, на бензин, лікування зубів.

ОСОБА_2 постійно казав що поверне їй всі гроші, однак так нічого і не повертав. Коли ОСОБА_2 почав просити у неї великі суми грошей, то вона почала казати йому писати розписки, та він писав їй розписки на загальні суми, які він винен був на момент, коли знову позичав у неї гроші.

ОСОБА_2 написав їй розписку на суму 17 тисяч гривень - сума грошей яку він на той час вже їй заборгував. На протязі декількох днів до 21.07.2010 року вона перестала давати йому гроші, тому що почала підозрювати що ОСОБА_2 її обманює, на що він сильно на неї ображався, починав злитися, кричати, стукати дверима, казати, що більше не прийде до неї, після чого уходив.

21.07.2010 року вона з ранку пішла вигулювати собаку, а підсудний ОСОБА_2 залишився в її квартирі . Вона зачинила квартиру запасним ключем на ніжній замок, а ключі від квартири залишились в сумці в який також знаходилися дві її золоті каблучки, а коли повернулась помітила, що ніжній замов вхідних дверей яких вона закрила відкритий, що можливо було зробити тільки ключем з її сумки яка залишилась в квартирі..

Крім того, в залі, в серванті на полці, також на виду залишився і ланцюжок крупного плетіння "косичкою", який складався з двох ланцюжків на руку, а саме із золотого, вагою 6 грамів, та такого самого срібного, також вагою 6 грамів.

Даний ланцюжок вона поклала до серванту приблизно в кінці червня, та з того часу він там і лежав.

Близько 14 год. ОСОБА_2 почав у неї просити гроші, знову для якихось його потреб, почав розповідати історію про якийсь його бізнес, як вона зрозуміла, знову вигадану, однак вона йому не дала грошей, сказавши що він і так позичив у неї багато грошей, на що він перестав просити гроші та пішов з квартири, що ій здивувало так як коли раніше вона йому відмовляла дати гроші він довгий час продовжував їх у неї просити, вчиняв сварки.

Після уходу ОСОБА_2 вона побачила, що в шафах були зсунуті речі, та в сумочки виявила, зникнення двох золотих каблучок вагою по 4 грама, а з полки серванту в залі, також зник її вищевказаний ланцюжок на руку вагою 6 грамів

Вона зрозуміла, що вказані золоті вироби викрав ОСОБА_2, оскільки ніхто інший не міг цього зробити, так як нікого стороннього в квартирі не було, а сумку з вказаними двома каблучками вона поставила на полку шафи в спальній кімнаті напередодні .

Вона відразу зателефонувала ОСОБА_2 та сказала, щоб він повернув їй викрадене, однак він спочатку казав їй, що він у неї нічого не брав, але сказав, що щоб вона нікому не говорила, то він віддасть їй 3 тисячі гривень за вказане золото, та з врахуванням його заборгованості в сумі 17 тисяч гривень, він віддасть їй 20 тисяч гривень. ОСОБА_2 постійно погрожував що у нього є хлопці яки можуть розібратися з нею.

27 07.2010 року ОСОБА_2 прийшов до неї влаштував скандал, приставив ніж ій до шиї і погрожував розправою. Приїхали працівники міліції і затримали ОСОБА_2, та в її квартирі його ніхто не бив.

Потерпіла підтримала цивільний позов і просила стягнути з підсудного матеріальну шкоду в сумі 21360 гривень і моральну в сумі 5000 гривень яка завдана обманними діями підсудного та викраденням у нею майна.

Свідок ОСОБА_8, покази якого були оголошені в судовому засіданні показав , що тобто в його приватній власності є магазин "Вища проба", який розташований по вулиці Стасюка, 7 в м. Чернівці, де він займається продажем золотих виробів.

Приблизно в 20-х числах липня, до його магазину прийшов ОСОБА_2 з яким він трохи знайомий, який запитав про вартість 1 граму золота - "лому" на той час, та запропонував придбати у нього золоті вироби на що він відмовився. Звідки у ОСОБА_2 були золоті вироби, які той хотів продати, він йому не розповідав. На протязі липня середня вартість одного граму золото 585 проби в нових ювелірних виробах становила 300 гривень.

( а.с. 30-31)

Свідок ОСОБА_9, показала, що на протязі червня-липня 2010 року вона декілька разів приходила в гості до квартири ОСОБА_3 по вул. Ольжича, 30/2 в м. Чернівці, при цьому бачила її співмешканця ОСОБА_2

21.07.2010 року близько 12 год. вона разом ОСОБА_3 пришли до останньої на квартиру, двері у квартиру відкривав ОСОБА_2 який був одягнутий в сорочку, штани, та було зрозуміло що той збирається уходити. ОСОБА_2 просив у ОСОБА_3 гроші та потім пішов з квартири.

Вона дізналась від ОСОБА_3, що ОСОБА_2, поки 21.07.2010 р. зранку сам залишався в квартирі, то викрав з сумочки ОСОБА_3 дві золоті каблучки, а також ланцюжок з шафи гостинної кімнати . Також ОСОБА_3 казала, що більше ніхто крім ОСОБА_2 не міг вкрасти ювелірні вироби, оскільки це відбулося від вечора 20.07.2010 р. до обіду 21.07.2010 р. та окрім нього в квартирі взагалі більше нікого не було. Також від ОСОБА_3 вона дізналась що ОСОБА_2 пообіцяв їй віддати 3 тисячі гривень за вказані ювелірні вироби, та що той написав їй розписку на 20 тисяч гривень з яких 17 тисяч - це гроші які він у неї під різними приводами взяв, позичив, та 3 тисячі - вартість викрадених ювелірних виробів. З приводу позичених ОСОБА_2 грошей, ОСОБА_3 розповідала, що вважає що той обманюючи її, отримував від ОСОБА_3 гроші, які обіцяв повернути, однак так і не повернув, при цьому вигадував різні історії для чого тому потрібні гроші, та ОСОБА_3 йому давала гроші оскільки вірила ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10, покази якої були оголошені в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 проживав із нею до середини 2007 року.

ОСОБА_2 до неї майже не заходив, в вихованні та догляді за дитиною взагалі ніякої участі не брав, бачив свого сина дуже рідко і тільки на вулиці - приходив на декілька хвилин. Матеріально він ні їй, ні сину не допомагав, дуже рідко купляв якусь дешеву іграшку. З 27.05.2010 року, коли ОСОБА_2 звільнився з місць позбавлення волі, то перший тиждень часто приходив до її двору, та вони разом гуляли з дитиною, після чого він став заходити та дзвонити набагато рідше, а на протязі липня 2010 року взагалі не приходив, тільки декілька разів дзвонив. За цей час він так само матеріально практично не допомагав, один раз дав їй 50 гривень, а один раз купив памперси - це було 12.06.2010 року, декілька разів купляв сік дитині та десь в кінці травня - на початку червня 2010 року купив сину іграшку за 10 гривень. Крім цього ОСОБА_2 матеріально більше ніяк не допомагав та участі у вихованні дитини ніякої не брав. Жодного разу ОСОБА_2 сина із днем народження не поздоровляв, та ні разу на день народження ніяких подарунків не дарував. Вона з ним день народження сина ні разу не святкувала. В липні 2010 року він ніяких подарунків сину не дарував, та взагалі не заходив до неї та сина.

( а.с. 34-35 )

Свідок ОСОБА_11, яка показала, що її онук ОСОБА_2, раніше був судимий та 27.05.2010 року звільнився з місць позбавлення волі та дід допоміг йому влаштуватись на роботу та ТОВ "Ріка", де ОСОБА_2 пропрацював місяць. Від ОСОБА_2 їй стало відомо що він проживає у якоїсь дівчини.

Від працівників міліції вона дізналась що ОСОБА_2 викрав ювелірні вироби у жінки, у якої проживав, а також позичив у неї велику суму грошей. Також вона бачила як ОСОБА_2 працівники міліції затримали і повели до міліцейського автомобіля побитого.

Свідок ОСОБА_12, покази якого були оголошені в судовому засіданні показав що ОСОБА_2 звільнився з місць позбавлення волі та дідусь ОСОБА_13 допоміг йому влаштуватись на роботу та ТОВ "Ріка", де він пропрацював місяць.

Від ОСОБА_2 йому стало відомо що той проживає у якоїсь своєї дівчини однак у кого саме не розповів.

Пізніше, від ОСОБА_11 він дізнався що ОСОБА_2 викрав якісь ювелірні вироби у жінки, у якої проживав. З приводу наявності у ОСОБА_2 великого боргу йому нічого не відомо. ОСОБА_2 у нього грошей не просив, ні про які борги не розповідав, та він не дав би йому велику суму грошей, оскільки невідомо куди той би їх витратив. Ніхто ОСОБА_2 ніяких золотих виробів для продажу не давав та в разі якби той про це попросив, так само ніхто б не давав золоті вироби, тим більше для продажу.

(а.с. 38-39)

Свідок ОСОБА_14, покази якої були оголошені в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 раніше був судимий та 27.05.2010 року ОСОБА_2 звільнився з місць позбавлення волі і дідусь ОСОБА_13 допоміг йому влаштуватись на роботу та ТОВ "Ріка", де ОСОБА_2 пропрацював.

Від сина їм стало відомо що він проживає у якоїсь своєї дівчини, однак у кого саме та де він проживав їй не було відомо, він про це не хотів розповідати Від ОСОБА_11 вона дізналась, що ОСОБА_2 викрав якісь ювелірні вироби у жінки, у якої проживав, однак особисто їй з даного приводу нічого не відомо та нічого про це вона нічого повідомити не може. З приводу наявності у ОСОБА_2 великого боргу перед ким-небудь їй нічого не відомо. ОСОБА_2 у неї грошей не просив, ні про які борги не розповідав, та вона не дала би йому велику суму грошей, оскільки невідомо куди він би їх витратив.. Ніхто йому ніяких золотих виробів для продажу не давав та в разі якби він про це попросив, так само ніхто б йому не давав золоті вироби, тим більше для продажу.

( а.с. 40-41)

Свідок ОСОБА_5, показав, що на протязі довгого часу знайомий з ОСОБА_3, та вони перебувають з нею в нормальних дружніх відносинах.

На початку липня місяця 2010 року вона попросила щоб він допоміг її співмешканцю так, як у нього проблеми з законом.

Підїхавши до ОСОБА_3 я познайомився з ОСОБА_2 та запитав що трапилось, на що ОСОБА_2 йому пояснив, що він в дискоклубі «Астарта» наніс якомусь чоловіку тілесні ушкодження і останній знаходиться в лікарні і так як він не відбув строк покарання він переживав що його можуть затримати, а також пояснив що в нього працівник міліції вимагає гроші в сумі 2тис. доларів США і якщо він дасть дані гроші то справа буде закрита. Також ОСОБА_2 казав що він ще взяв гроші у ОСОБА_3 та пояснював що йому були потрібні гроші так, як він здійснив наїзд автомобілем на людину.

Починаючи з липня 2010 року ОСОБА_3 ще декілька разів дзвонила йому та розповідала що ОСОБА_2 постійно просить у неї гроші на різні потреби, та вона питала що їй робити, оскільки той не повертає їй гроші які взяв у борг, при цьому казала що він пише їй розписки на загальну суму, яку він їй вже винен. В 20-х числах липня 2010 року вона розповідала йому, що ОСОБА_2 вкрав у неї ювелірні вироби, а саме два кільця та ланцюжок, на що він їй казав щоб вона зверталась в міліцію, однак вона ще надіялась що той поверне їй гроші.

27.07.2010 року він на прохання ОСОБА_15 був у неї дома і був свідком того як ОСОБА_2 визнав факт викрадення ним у ОСОБА_3 золоті вироби та обіцяв розрахуватися за викрадене грошима. В подальшому він вимагав ще грошей в борг від ОСОБА_3 О погрожував її зарізати, та приклав до шиї ножа, та він втрутився і між ним та ОСОБА_2 відбулась бійка. Щоб не викликати міліцію ОСОБА_2 написав додаткову розписку про повернення всього боргу в тому числі і за викрадені речи. Потім прийшли працівники міліції і затримали ОСОБА_2

Вина підсудного ОСОБА_2 по справі в скоєнні злочинів передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 190ч. 2 КК України також доведена: - заявою потерпілої ОСОБА_3 про скоєння злочину а саме, що 21.07.2010 року біля 14 год. 25 хвилин після уходу підсудного ОСОБА_2 з її квартири АДРЕСА_2 зникли золоті вироби, а саме два кільця із жовтого металу та ланцюжок загальною вартістю 3000 гривень.

( а.с.11 )

- протоколом явки з повинною ОСОБА_2 від 27.07.2010 року, в якій він зізнається в тому, що у ОСОБА_3 він взяв позику в сумі 20 000 гривень, які потратив на власні потреби.

21.07.2010 року близько 10.00 години знаходячись у своєї знайомої - ОСОБА_3 вдома, скориставшись тим що остання знаходилась в іншій кімнаті він непомітно викрав два золотих кільця з жовтого металу, які знаходились на тумбочці біля телевізора. Після цього він вийшов з квартири та пішов на вул. Стасюка, де знаходиться ювелірний магазин. Дані ювелірні вироби він реалізував за 800 гривень ОСОБА_8, та у скоєному щиро розкаювався.. ( а.с. 13 )

- протоколом виїмки від 22.09.2010 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_3 були вилучені п'ять розписок від ОСОБА_2 на отримані ним від ОСОБА_3 гроші що підтверджує факт заволодіння шляхом шахрайства підсудним ОСОБА_2 у потерпілої ОСОБА_3 даними грошима.

( а.с. 17 )

- протоколом огляду від 23.09.2010 року вилучених у ОСОБА_3 п'яти розписок ОСОБА_2 згідно до яких вбачається що ОСОБА_2 не мав наміру повертати позичені гроші, а тільки розписками вводив в оману потерпілу з тим, щоб отримати слідуючи гроші.

( а.с. 23 )

- протоколом очної ставки від 14.09.2010 р. між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_2 під час якої потерпіла підтвердила свої попередні покази в повному обсязі, а ОСОБА_2 відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України, що доведено вина підсудного в скоєнні ним злочинів.

( а.с. 74-77 )

- протоколом очної ставки від 14.09.2010 р. між свідком ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_2 під час якого ОСОБА_8 підтвердив свої попередні покази в повному обсязі, а ОСОБА_2 відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України, що також доведена вина підсудного і факт викрадення золотих виробів та намагання іх продати ОСОБА_16.

( а.с. 73 )

Суд дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, вважає, що в діях підсудного ОСОБА_2 є склад злочинів передбачених ст. 185 ч.2 і ст.. 190 ч.2 КК України, так як в судовому засіданні належними доказами доведено, що підсудний своїми умисними діями повторно таємно викрав чуже майно, за кваліфікуючими ознаками крадіжка, вчинена повторно, та заволодів чужим майном шляхом обману і зловживанням довірою, вчинене повторно.

Вина підсудного по справі доведена сукупністю усіх доказів яки досліджені в судовому засіданні, показами потерпілої, свідків, протоколами очних ставок, речовими доказами, та показами ОСОБА_2 в якості підозрюваного та обвинуваченого на досудовому слідстві.

Невизнання своєї вини ОСОБА_2 в судовому засіданні суд враховує як один із способів його захисту від обвинувачення.

Безпідставні посилання підсудного ОСОБА_2 на ту обставину, що він давав неправдиві покази на досудовому слідстві у звязку із застосуванням до нього фізичного насильства з боку працівників міліції, що спростовується матеріалами наглядового провадження Прокуратури Першотравневого району м. Чернівці за скаргами ОСОБА_2 яке було досліджено в судовому засіданні.

Так постановою прокуратури Першотравневого району м. Чернівці від 21 січня 2011 року в порушенні кримінальної справи за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 працівниками Першотравневого РВ УМВС України відмовлено у звязку із відсутністю в діях працівників міліції будь якого злочину.

Також, в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 підтвердив той факт що тілесні ушкодження а саме сінці під очами заподіяв йому знайомий потерпілої ОСОБА_3. - ОСОБА_5 якій наніс два вдари його кулаком в обличчя

Таким чином, аналізуючи всі докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в діях підсудного е склад злочину передбаченого ст. 185 ч.2 і ст.. 190 ч.2 КК України, так як в судовому засіданні належними доказами доведено, що підсудний своїми умисними діями повторно таємно викрав чуже майно, за кваліфікуючими ознаками крадіжка, вчинена повторно, та заволодів чужим майном шляхом обману і зловживанням довірою, вчинене повторно.

При визначенні виду і міру покарання підсудному суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

При цьому суд враховує, що підсудний ОСОБА_2, по місцю увязнення характеризується посередньо .

З врахуванням ступені тяжкості вчинених злочинів, особи винного, помякшуючих вину обставин по справі, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе із застосуванням до нього міри покарання у вигляді позбавлення волі яке е необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Підстав для застосування іншої більш мякої міри покарання передбаченої санкціями ст. 190 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України з урахуванням всіх обставин справи і особи винного суд не вбачає, та немає по справі підстав і для застосування вимог ст. 75 КК України.

Також суд враховує що ОСОБА_2 вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2008 року визнаний винним і засуджений за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч.2, 190 ч. 2, 187 ч. 1 КК України із застосуванням вимог ст.ст 69, 70 КК України до трьох років і шість місяців позбавлення волі, а постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 травня 2010 року ОСОБА_2 замінено не відбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.08.2008 року більш мяким покаранням у вигляді виправних робіт строком на один рік сім місяців двадцять шість днів з відрахуванням двадцяти відсотків із суми заробітку засудженого в дохід держави.

За такими обставинами підсудному ОСОБА_2 слід призначити остаточне по карання за сукупністю вироків у відповідності до вимог ст. 71 ч. 4 КК України.

Заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 21210 гривень і моральну шкоду завдану злочином в сумі 5000 гривень .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст..ст. .185 ч. 2, 190 ч 2 КК України і за іх вчинення призначити йому покарання :

за ст.. 185 ч 2 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

за ст.. 190 ч 2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

На підставі ст..70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_2 три роки позбавлення волі .

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.08.2008 року і остаточно за сукупністю вироків до відбуття засудженому ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років і двох місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 враховувати з 27 липня 2010 року дня його затримання по даній справі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 матеріальну шкоду завдану злочином в сумі 21210 гривень і моральну шкоду завдану злочином в сумі 5000 гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити попередню обрану взяття під варту.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької оласті через Першотравневиій районний суд м.Чернівці на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому який знаходиться під варту в той же строк з дня отримання копію вироку.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Г. Г. Попов