Провадження № 1-кп/569/661/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше судимого 18 травня 2001 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ст.. 42 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 45 КК України засуджений умовно до 3 років, штраф 1000 грн., 05 квітня 2004 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 355, 71КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 23 липня 2009 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 22 листопада 2012 року Рівненським міським судом за ст.. 355 ч. 2, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме 23.07.2009 року Рівненським міським судом за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст. 189, ч. 1 ст.263 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі та 08.02.2012 року Рівненським міським судом за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 355, 69 КК України до 1 року і 6 місяців позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та маючи не і непогашену судимість, вчинив новий умисний злочин проти власності.

Близько 05.00 год. 16.07.2015, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, діючи повторно, шляхом зламу замка, проник в підвальне приміщення, що знаходиться біля під`їзду № 8 по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав пласкогубці, вартістю 65,16 грн., ключ розвідний вартістю 173,33 грн., ключ гайковий ріжковий вартістю 279,43 грн., кавомолку марки «Мрія» вартістю 45 грн. та інші предмети, які матеріальної цінності потерпілому ОСОБА_6 не становлять, чим завдав останньому майнової шкоди на загальну суму 569,92 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судового розгляду вину у вчиненні злочину визнав, дав покази згідно вироку. Вказав, що у вказану у вироку дату він, маючи намір на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, викрав речі з підвалу. З сумою завданої шкоди погоджується повністю. Просив суд суворо не карати, врахувати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків та шкоди, стан здоров`я його та його батьків.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що 16 липня 2015 року із підвалу, що йому належить за адресою АДРЕСА_2 , були викрадені побутові знаряддя та інші предмети. Викликав працівників міліції. Вказав, що йому всі речі повернуті і він претензій до обвинуваченого не має.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що він працює таксистом і ОСОБА_8 знає вже давно. Він 16 липня 2015 року працював і стояв біля автовокзалу та очікував замовлення. До нього підійшов ОСОБА_4 та сказав їхати до дому. Почали рух, ОСОБА_8 сказав заїхати на вул.. Марка Вовчка і після цього він вийшов із авто та вже повернувся в автомобіль із великою сумкою. Далі сказав їхати на вул. Олекса Дундича в м. Рівне. Він помітив, що за ними їде автомобіль. Приїхали на вул.. Олека Дундича і за ними став автомобіль, який він помітив раніше. З автомобіля вийшли працівники міліції, які затримали ОСОБА_9 .

За згодою учасників процесу, судом не повно досліджувались докази по тих фактичних обставинах справи, які ніким не оспорюють ся, зокрема в частині дослідження письмових доказів.

Вина підсудного у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження в суді. Злочинні дії підсудного ОСОБА_4 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, характеризуючі його дані. Повне визнання вини, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяної злочином шкоди суд враховує, як пом`якшуючі покарання підсудного обставини. Обтяжуючою покарання підсудного обставиною суд визнає вчинення злочину повторно.

Із справи слідує, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому злочині і сприяв його розкриттю в суді, повністю відшкодував шкоду, має незадовільний здоров`я.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових його злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті обвинувачення, із застосуванням звільнення з випробуванням від відбуття такого покарання, на підставі ст.ст.75,76 КК України.

Між тим, суд вважає, що відсутні підстави призначати ОСОБА_4 примусове лікування, оскільки примусовому лікуванню на підставі ст.. 96 КК України підлягають незалежно від виду призначеного покарання лише особи, які вчинили кримінальні правопорушення та страждають на хвороби, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб. Крім того, обвинувачений поставлений на облік з проводу наркоманії в 2002 році і на даний час відсутні докази, що він потребує лікування і хворіє на дану хворобу, а тому слід відмовити у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 примусового лікування відповідно до ст.96 КК України.

Цивільний позов по справі заявлю не булу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 2425,26 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

До вступу вироку в законну силу, продовжений ухвалою суду від 10 грудня 2015 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити попереднім.

Керуючись наведеним, ст. 368, 374 КПК суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів у розмірі 2425 грн. 26 копійок на користь держави України.

Речові докази повернути потерпілому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя -