Справа № 462/7610/15-к
У Х В А Л А
24 жовтня 2015 року слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене зі прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002955 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого мийником в ПП «АСО», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

встановив:
24.10.2015 року старший слідчий СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням зі прокурором прокуратури Залізничного району м.Львова ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходиться кримінальне провадження, внесене 23.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002955, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_6 . Зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, підозрюваний може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати чи спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 після скоєння злочину вживав заходів до приховування слідів кримінального правопорушення, приховавши знаряддя його вчинення, чим не сприяв органам досудового розслідування, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.Вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть запобігти таким ризикам, просить обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, яке просять задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечили, однак просять визначити часові межі заборони залишати житло, оскільки ОСОБА_6 працює і повинен мати засоби для прожиття, а у випадку встановлення для нього цілодобового домашнього арешту буде позбавлений єдиного джерела доходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0002955, 23.10.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.1 ст.121 КК України.

Згідно протоколу затримання від 23.10.2015 року ОСОБА_6 затриманий о 13.10 год. 23.10.2015 року, після чого в той же день йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У відповідності до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 23.10.2015 року близько 01.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля зупинки громадського транспорту по вул. Городоцькій, 249 у м Львові, на ґрунті виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс удари руками, ногами та дерев`яним бруском останньому в ділянку обличчя, тулуба та грудної клітки зліва, заподіявши згідно повідомлення з травмпункту №2 м.Львова від 23.10.2015, тупу травму грудної клітки, закритий перелом 3,4,5,6,7 ребер зліва, лівобічний пневмоторакс, закритий перелом стінки носа, що відповідно до Наказу № 6 МОЗ від 17.01.1995 року є небезпечними для життя в момент заподіяння, а тому відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Отже, існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що, з огляду на вимоги ч.2 ст.177 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також особу підозрюваного, який раніше несудимий, неодружений, працює, проживає за місцем реєстрації з мамою і молодшою сестрою.

Таким чином, враховуючи викладене, обставини вчинення злочину, мотиви, час і місце скоєння такого, встановлено, що можливість того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування і в подальшому суду, незаконно впливати на свідків реально існує.

Вважаю, що наявність вказаних ризиків доведена стороною обвинувачення, натомість доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є безпідставними, слідчим і прокурором не наведено на виконання вимог ч.1 ст.194 КПК України обставин і не надано доказів, які б свідчили про наявність таких ризиків.

З огляду на викладене, жодний більш м`який запобіжний захід, окрім домашнього арешту, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Виходячи з наведеного та враховуючи наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведеність слідчим наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, беручи до уваги вказані дані про особу підозрюваного, вважаю, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і в подальшому суду, незаконно впливати на свідків, а відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, процесуальних дій слідчого та процесуальної поведінки підозрюваного до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим, клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки слідчим та прокурором не доведено необхідності застосування до підозрюваного такого обмеження як заборона цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, натомість встановлено, що підозрюваний має постійне місце роботи і отримує заробіток, який є його єдиним джерелом доходу, а тому слід встановити заборону ОСОБА_6 залишати житло лише у нічний час.
Згідно протоколу затримання від 23.10.2015 року ОСОБА_6 був фактично затриманий о 13.10 год. 23.10.2015 року. Враховуючи вимоги ч.3 ст.202 КПК України, оскільки щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовується запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне негайно звільнити підозрюваного з-під варти та зобов`язати його прибути до свого місця проживання до початку періоду часу, коли йому заборонено залишати житло.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, -

ухвалив:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1)прибувати до суду, процесуального прокурора та слідчих СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_8 (кабінет №317) та ОСОБА_4 (кабінет №21 1) за першою вимогою;

2)не залишати місце проживання квартиру АДРЕСА_2 в період часу з 21.30 до 08.30 год. щоденно.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення і закінчується 24 грудня 2015 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати його до 21.30 год. прибути до свого місця проживання.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до апеляційного суду Львівської області.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1