Справа № 591/7720/13-к Провадження № 1-кп/591/325/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2013 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Міліціанова Р.В., за участю секретаря Бузової Т.І., прокурора Ставицького Є.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0005117 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого ФОП «Кривошта», не одруженого, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2013 року в призначене судове засідання з розгляду кримінальної справи не зявився свідки ОСОБА_2.

Відповідно до ст.139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з'явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру мінімальної заробітної плати - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

У випадку, встановленому частиною першою цієї статті, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Згідно з ч.2 ст.140 КПК України, рішення про здійснення приводу приймається: під час судового провадження - судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або з власної ініціативи.

В звязку неявкою в судове засідання свідка ОСОБА_2 судом поставлено на обговорення питання про застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, встановив наступне.

В силу ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв'язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч.1 ст.136 КПК України).

З матеріалів справи вбачається, що свідки ОСОБА_2 про дату судового засідання 29.10.2013 р., 26.11.2013 р. повідомлявся шляхом направлення судової повістки, телефонограмою. Однак, в судове засідання він не зявився, причини неявки не повідомили, передбачених ст.138 КПК України обставин, які можуть підтвердити поважність їх неявки до суду не надано. У суду відсутні відомості про те, що свідки відноситься до визначеної ч.3 ст.140 КПК України категорії осіб, відносно яких привід не може бути застосований.

Відповідно до ч.3 ст.142 КПК України, слідчий суддя або суд, встановивши, що особа, яка зобов'язана з'явитися на виклик слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, була викликана у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання нею повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), та не з'явилася без поважних причин або не повідомила про причини свого неприбуття, постановляє ухвалу про здійснення приводу такої особи.

В силу ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є обєктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Таким чином, суд вважає, що з метою забезпечення своєчасного, повного, обєктивного розгляду справи, принципів безпосередності та дотримання розумних строків розгляду справи, враховуючи, що обвинувачений перебуває під вартою, з огляду на те, що привід це єдиний нормативно передбачений захід розшуку свідка, до ОСОБА_2 доцільно застосувати привід та зобов'язати його прибути до суду в наступне судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-143 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до свідка привід та зобовязати ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, відомий номер засобу звязку НОМЕР_1, прибути до Зарічного районного суду м. Суми (м. Суми, вул. Академічна, 13, поверх № 3, зал № 10) у судове засідання 23.12.2013р. о 10:00 у справі № 591/7720/13-к.

Виконання цієї ухвали про здійснення приводу доручити Ленінському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Копію ухвали для виконання направити Начальнику Ленінському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, для контролю Прокурору м. Запоріжжя.

Роз'яснити, що Ухвала про здійснення приводу оголошується особі, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу. Особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято судом, зобов'язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу. У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров'ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, є обовязковою до виконання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Міліціанов