Справа № 573/2167/15-к
Номер провадження 1-кп/573/165/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 серпня 2015 року за №0000493, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, працює водієм експедитором у аптеці «Парацельс», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інваліда, раніше судимого:

1) 26 червня 2000 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1961 року) умовно з іспитовим строком 2 роки, штраф 1 000 грн.;

2) 04 червня 2004 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 31 липня 2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в сумі 1 700 грн.,

4) 16 березня 2011 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та штрафу в сумі 1 700 грн., судимості не зняті і не погашені,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
17 серпня 2015 року в точно не встановлений досудовим слідством час у ОСОБА_4 , який перебував у власному домогосподарстві за місцем мешкання, виник умисел на викрадення металевих виробів із дачного кооперативу «Фрунзенець», розташованого в с. Синяк Білопільського району Сумської області.

Цього ж дня, близько 10 години, ОСОБА_4 запропонував своєму знайомому ОСОБА_5 поїхати до с. Синяк Білопільського району Сумської області та забрати металеві предмети із дачного будинку, які, як він пояснив, належать йому. Близько 13 години на автомобілі ВАЗ 21011, д. н. з. НОМЕР_1 , синього кольору разом із ОСОБА_5 вони прибули до дачного кооперативу «Фрунзенець», розташованого за вказаною вище адресою, де під`їхали до металевого будинку, який на праві власності належить ОСОБА_6 .

Безпосередньо після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, за допомогою газового різака, який привіз із собою з м. Суми, почав розрізати зазначений металевий дачний будинок, вартість якого становить 6 000 грн. У цей час до дачного господарства приїхала голова кооперативу «Фрунзенець» ОСОБА_7 , яка завадила ОСОБА_4 завершити свій злочинний умисел до кінця. Таким чином, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 17 серпня 2015 року вирішив скоїти крадіжку металевих виробів із дачного кооперативу «Фрунзенець», що знаходиться в с. Синяк Білопільського району Сумської області. Цього ж дня, близько 10 години він запропонував своєму знайомому ОСОБА_5 поїхати з ним в означене село та забрати із дачного будинку належні йому металеві предмети. Близько 13 години на автомобілі ВАЗ 21011 вони разом із ОСОБА_5 прибули до дачного кооперативу «Фрунзенець», де під`їхали до одного із покинутих металевих будиночків. Після цього, за допомогою газового різака, який заздалегідь привіз із собою, він почав розрізати металевий дачний будинок. В цей час до даного дачного господарства приїхала голова кооперативу «Фрунзенець» та завадила йому розрізати та викрасти металеві предмети.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними вище умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, тобто не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, коли особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує наступне.

Ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, де також позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , 1999 року народження, перебуває у фактичних шлюбних стосунках, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, судимості не зняті і не погашені (а. с. 29-54).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі відповідальність обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Думку потерпілої ОСОБА_6 , яка претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, при призначенні останньому покарання поклалася на розсуд суду, про що подала відповідну письмову заяву (а. с. 21).

Органами досудового розслідування як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , визначено вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Разом із тим у судовому засіданні вказана обставина не знайшла свого підтвердження. Наданий суду медичний висновок від 17 серпня 2015 року не є належним і допустимим доказом перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, так як у вказаному акті зазначено лише про факт вживання ОСОБА_4 наркотичних речовин (амфетамінів та опіатів), встановлений на підставі дослідження біосередовища (сечі) від 20 серпня 2015 року, а не про те, що останній перебував у відповідному фізіологічному стані. Інших доказів на підтвердження перебування обвинуваченого під час вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, судом не здобуто. У зв`язку з викладеним, суд не визнає як обтяжуючу покарання ОСОБА_4 обставину вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів (а. с. 58).

Інших обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , особу обвинуваченого, суд вважає, що за вчинення останнім злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування проводилися судова товарознавча експертиза, витрати за яку становлять 245 грн. 52 коп. (а. с. 55).

Вказана сума підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь держави, проти чого обвинувачений не заперечував.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України речові докази:

- легковий автомобіль ВАЗ 21011, 1975 року випуску, синього кольору, д. н з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберігання у ОСОБА_5 , залишити останньому як власнику;

- медичну картку на ім`я ОСОБА_5 , яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_5 як власнику;

- поліетиленовий пакунок з чотирма медичними шприцами та пластиковою колбою, два автомобільні номери з маркуванням « НОМЕР_2 », кисневий балон синього кольору, газовий балон червоного кольору, шланг чорного кольору з різаком, п`ять робочих рукавиць, дві монтировки металеві, плоскогубці металеві, розвідний ключ металевий, викрутку, лист паперу, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, знищити;

- договір грошових вкладень та пластикову картку автозаправної станції WOG, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області повернути ОСОБА_5 як власнику;

- мобільний телефон «Нокіа» моделі 205, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білопільського РВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_4 як власнику (а. с. 56-57)

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно з п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 245 (двісті сорок п`ять) гривень 52 копійки за проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази:

- легковий автомобіль ВАЗ 21011, 1975 року випуску, синього кольору, д. н з. НОМЕР_1 залишити ОСОБА_5 ;

- медичну картку на ім`я ОСОБА_5 повернути останньому як власнику;

- поліетиленовий пакунок з чотирма медичними шприцами та пластиковою колбою, два автомобільні номери з маркуванням « НОМЕР_2 », кисневий балон синього кольору, газовий балон червоного кольору, шланг чорного кольору з різаком, п`ять робочих рукавиць, дві монтировки металеві, плоскогубці металеві, розвідний ключ металевий, викрутку, лист паперу - знищити;

- договір грошових вкладень та пластикову картку автозаправної станції WOG, повернути ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон «Нокіа» моделі 205 повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: