ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року Справа №1-95/10

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Моніча Б.С.

при секретарі: Юрченко Т.Р.

з участю прокурорів: Михалевич Н.І., Жука О.В.

підсудних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працює, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4, депутатом, інвалідом, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, згідно ст.89 КК України раніше не судимий

за ч.2 ст.185 КК України

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, прож. в сБільковці Коростишівського району Житомирської області, вулЛеніна, 82, депутатом, інвалідом, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, раніше не судимий

за ч.З ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

06.01.2010 року після 20 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попередньою змовою між собою рийшли до приміщення приватного підприємця ОСОБА_3 у с.Сліпчиці Черняхівського району Житомирської бласті по вул.Садовій, 16, звідки вирішили таємно викрасти чуже майно. Переконавшись у відсутності сторонніх сіб, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з вулиці біля вказаного приміщення таємно викрали чуже майно, а саме: отири металевих залізничних рейси вартістю однієї 300 грн. та загальною вартістю 1200 грн. З викраденим з місця одії зникли та розпорядились на власний розсуд.

Будучи допитаним по суті пред'явленого обвинувачення в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав частково та пояснив, що 06.01.2010 року працював охоронником на ПП «Вікпол». Біля цього підприємства знаходилось підприємство ОСОБА_3, на території кого він бачив металеві рейси. В один із днів він запропонував своєму брату ОСОБА_2 ці рейси викрасти, днак той не погодився. На це він вдарив брата долонею по обличчі і оскільки той за своїм психічним станом хильний підкорятися, то погодився скоїти крадіжку. Після цього разом з ОСОБА_2 за допомогою анчат вони викрали з території підприємства ОСОБА_3 чотири рейси. По дорозі дві рейси вони вирішили алишити, оскільки вони були важкі. Інші дві рейси він продав ОСОБА_5 за 150 грн. Кошти використав на пасні потреби.

Будучи допитаним по суті пред'явленого обвинувачення в судовому засіданні, підсудний ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив, що 06.01.2010 року разом з братом :оїв крадіжку за вказаних ним обставин. Між тим зазначив, що брат його не бив, а лише погрожував побити, іж тим він від скоєння крадіжки не відмовився, хоча мав реальну можливість це зробити. Продажем рейсів ймався брат ОСОБА_1 і він же витрачав кошти.

З оголошених в судовому засіданні показів потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що у с.Сліпчиці врняхівського району на території колишнього колгоспу він орендує приміщення. Біля даного приміщення він лав придбані в 2008 році 14 металевих рейс. На час придбання за одну рейсу платив 300 грн. 11.01.2010 року виявив крадіжку чотирьох рейс, дві металевий рейси знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6, а дві інших йси він знайшов і вони знаходяться у нього. Зазначив, що майнових претензій він ні до кого не має (а.с.33).

З оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_7 слідує, що 06.01.2010 року близько ї години йому на мобільний зателефонував ОСОБА_1 та запропонував купити дві рейси. Під'їхавши в мовлене з ОСОБА_1 місце, він придбав у нього 2 рейси за 150 грн. Про те, що вони крадені не знав. Пізніше нього приїжджав ОСОБА_3 та повідомив, що ці рейси викрадені. В той же день придбані у ОСОБА_1 рейси завіз до приміщення ОСОБА_3 (а.с.35-36).

З протоколу огляду місця події від 13.01.2010 року вбачається, що на території домогосподарства ОСОБА_6 виявлено та вилучено 2 металевих рейси (а.с.5-8).

Згідно розписки ОСОБА_3 від 13.01.2010 року ним отримані на зберігання 2 рейси (а.с.18).

З довідки «Житомирської дистанції колії Південно-західної залізниці» від 27.01.2010 року вартість одного погонного метра рейки як металобрухту становить 72,60 грн. (а.с.19).

З свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та договору оренди від 26.12.2008 року ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - приватний підприємець та орендує приміщення у с.Сліпчиці Черняхівського району по вул.Садова, 16 (а.с.20-23).

Відповідно до постанови про приєднання речових доказів від 15.02.2010 року металеві рейси, які |

вилучені у ОСОБА_6, визнано речовими доказами та залишено у нього зберіганні (а.с.34). жриміна:

Відповідно до накладної від 15.05.2008 року ОСОБА_3 придбав 14 рейс загальною вартістю 4200 грн. кримінаї по ціні 300 грн. з 1 шт. (а.с.37).

Незважаючи на часткове визнання вини підсудним ОСОБА_1 своєї вини, вину обох підсудних .рейси я у скоєнні інкримінованих їм злочинів суд вважає доведеною повністю.

Будучи раніше неодноразово допитаними на стадії досудового слідства обидва підсудних давали покази попереді

про те, що крадіжку скоїли за попередньою змовою групою осіб. При цьому ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_1

Л.О. не посилалися на те, що останній діяв під примусом першого в силу психологічних особливостей особи

ОСОБА_2 (а.с.43-44, 50-51, 73-74, 81-82) прогони

н 4 ' засуджен

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 показала суду, що проводила досудове слідство

дані кримінальній справі, під час проведення допитів підсудних вони вказували, що крадіжку скоїли вдвох, однак ініціатором був ОСОБА_1 При цьому будь-якого тиску на підсудних нею не чинилось.

Підсудний ОСОБА_1 з цього приводу пояснив, що на них дійсно не чинилось ніякого тиску. Просто він не хотів розповідати, що його брат є психічно хворим.

З висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи підсудного ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 був осудним на час скоєння інкримінованих йому дій, е осудним на даний час, в будь-якому тимчасовому хворобливому стані, який позбавляв би його розуміти значенні своїх дій, не перебував, а з урахуванням емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівні розумового розвитку та умов мікросоціального середовища (залежність, погроза, омана тощо), міг усвідомлювати реальний зміст своїх дій та повною мірою свідомо керувати ними, передбачати їх наслідки (а.с.138-139).

З огляду на викладене, суд критично відноситься до показів ОСОБА_1 про те, що його брат був обмежено осудним і ці його покази вважає такими, що дані з метою пом'якшити відповідальність за скоєне.

На підставі викладеного, суд приходить до стійкого внутрішнього переконання, що вина підсудних в скоєнні інкримінованих їм злочинів, доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Дії підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно ст.66 КК України, суд не вбачає. Обставин, що обтяжують покарання підсудних згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Обидва підсудних за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліках в нарко- та психоневрологічному диспансерах не перебувають, підсудний ОСОБА_1 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена. Підсудний ОСОБА_2 виховує 5-х дітей, які не є його рідними, підсудний ОСОБА_1 має на утриманні одну неповнолітню дитину (а.с.21-29, 53-64).

Обираючи підсудним покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, їх особи відсутність обставин, що пом'якшують їх покарання та відсутність обставин, що його обтяжують і приходить де висновку про необхідність призначення їм покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що саме обрані судом міри покарання будуть достатніми для їх виправлення та попередження скоєння ними нових злочинів.

Разом з тим, суд вважає за можливе виправлення підсудних без ізоляції від суспільства, а тому звільни їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази у справі: дві рейси, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6, суд вважає з; необхідне повернути власнику ОСОБА_3 (а.с.5-8, 34). Також суд вважає за необхідне залишити власник ОСОБА_3 дві рейси, що помилково не визнавались речовими доказами і які він отримав згідно розписк (а.с.18).

і покази

Судових витрат у справі немає.

Запобіжні заходи підсудним до вступу вироку в законну силу суд вважає за необхідне залишити попередні - підписку про невиїзд (а.с.42, 49).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання, роботи, періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію.

Речові докази: дві рейси, які зберігаються у ОСОБА_6 - повернути власнику ОСОБА_3, дві рейси, які зберігаються у ОСОБА_3 згідно розписки - залишити у нього як власника.

Запобіжний захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

ОСОБА_9

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15-ти діб після його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: Б.С. Моніч

Копія: вірно

Суддя: