Галицький районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-22/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року Галицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого..судді Клюби В. В.

секретарів Борисевич Н.В. та Целюпи А. Б.

з участю: прокурора Головашкіна В. А.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Російської Федерації, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, працюючої секретарем Старомартинівської сільської ради Галицького району, жительки Галицького району с. Новий Мартинів вул. Шевченка, 19, несудимої, у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. З, 366 ч, 1 КК України,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, який має середню - спеціальну освіту, одруженого, працюючого сторожем загальноосвітньої школи с. Великий Ключів Коломийського району, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. З КК України,

та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки та жительки Галицького району с. Старий Мартинів вул. Шевченка, 22, українки, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, вдови, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої начальником відділення поштового звязку с. Старий Мартинів Галицького району, несудимої, у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. З, 366 ч. 1 КК України

установив:

ОСОБА_4, ОСОБА_6 шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою із ОСОБА_5, який схилив їх до вчинення злочину, привласнили чуже майно. Крім цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6, будучи службовими особами, умисно внесли у офіційні документи завідомо неправдиві відомості. Злочини підсудними вчинено за таких обставин:

Після повені, яка мала місце 23 27 липня 2008 року, протягом серпня листопада 2008 року ОСОБА_4, будучи службою особою місцевого самоврядування, в службові обовязки якої входило ведення погосподарських книг, за попередньою змовою з ОСОБА_5 з метою привласнення бюджетних коштів на аркушах №№ 89, 90 погосподарської книги №2 с. Старий Мартинів Галицького району, умисно внесла завідомо неправдиві дані про те, що у господарстві за №141 по вул. Польовій 14 у с. Старий Мартинів Галицького району зареєстрований та проживає ОСОБА_5. В подальшому ОСОБА_4, в обовязки якої входило забезпечення підготовки матеріалів на розгляд сесії сільської ради, внесла ОСОБА_5 у списки громадян другої категорії, які постраждали внаслідок стихійного лиха і які мають право відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №689 від 02 серпня 2008 року на виплату компенсації за пошкоджене та знищене майно, знаючи, що ОСОБА_5 не є власником вказаного домоволодіння і відповідно не має права на такі виплати. В подальшому ці списки були затверджені сільською радою і направлені в управління праці та соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації і ОСОБА_5 було нараховано до виплати 54 450 гривень.

Після цього ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_6, в посадові обов'язки якої входило безпосередня виплата коштів потерпілим, і яка у відомостях про виплату коштів, зокрема: за серпень 2008 року, відповідно до якої ОСОБА_5 повинен був отримати 500 та 5 000 гривень; за вересень 2008 року, відповідно до якої ОСОБА_5 повинен був отримати 23 475 гривень; за листопад 2008 року, відповідно до якої ОСОБА_5 повинен був отримати 25 500 гривень внесла завідомо неправдиві дані про отримання ОСОБА_5 виділених коштів, які він фактично не отримав і у відомості не розписувався.

Підсудна ОСОБА_4 свою винуватість у предявленому їй обвинуваченні визнала частково, цивільного позову не визнала і дала показання, що вона особисто зробила виправлення у погосподарській книзі, так як бачила, що ОСОБА_5 постійно приїжджав у господарство і на той час був єдиним спадкоємцем. Заяви подавалися до комісії, яка проводила обстеження, а сільська рада затверджувала акти обстежень. Кошти були передані ОСОБА_5 в приміщенні Старомартинівської сільської ради, зокрема 30 000 гривень були передані ще у 2009 році. Всі кошти, які належали до виплати ОСОБА_5, вона повністю йому передала. Щиро кається у вчиненому. Відповідно до оголошених в судовому засіданні згідно ст. 301 ч. 1 п. 1 КПК України показань підсудної ОСОБА_4, у липні 2008 року до неї у приміщенні Старомартинівської сільської ради звернувся підсудний ОСОБА_5, який просив внести виправлення в погосподарську книгу, вписати замість його покійного брата власником будинковолодіння по вул. Польовій 14 у с. Старий Мартинів Галицького району його (ОСОБА_5А.), щоб він отримав компенсацію за наслідками повені, що вона і зробила. Він написав заяву про направлення комісії і вона прийняла цю заяву. Частину грошей ОСОБА_5 отримав особисто, решту за домовленістю із підсудною ОСОБА_6 повинна була отримати вона і розділити із ОСОБА_6 (а с. 115 - 116). В судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 підтвердила дані нею на досудовому слідстві показання і свій підпис у протоколі.

Підсудний ОСОБА_5 своєї вини не визнав і пояснив, що йому зателефонували сусіди і повідомили, що його включено до списку осіб по третій категорії постраждалих внаслідок повені 23 - 27 липня 2008 року. Голова комісії ОСОБА_7 сказав йому, що він (ОСОБА_5 А.) є єдиним спадкоємцем має право на отримання допомоги в сумі 5 000 гривень. Цей будинок є будинком його молодшого брата, після смерті якого він фактично вступив у володіння спадковим майном. Тому він написав заяву про включення його в списки. При цьому він до ОСОБА_4 не звертався і не просив її вносити будь - які виправлення в документи. В міліцію він звернувся, бо дізнався, що за нього отримали 48 000 гривень. У вересні 2008 року він заяву не писав і на пошту не звертався. Кошти в сумі 25 000 гривень він отримав у липні 2009 року від ОСОБА_4, яка сказала написати розписку, що він отримав 48 000 гривень з тією умовою, що решту грошей він отримає пізніше. Розписку він підписав, бо його просили про це ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Проте він не отримав всіх грошей. З ОСОБА_6 він не знайомий і раніше він її не бачив. Цивільного позову не визнає. У відповідності до показань на досудовому слідстві підсудного ОСОБА_5, оголошених в порядку ст. 301 ч. 1 п. 1 КПК України в судовому засіданні, після повені 2008 року до нього хтось зателефонував із жителів с. Старий Мартинів Галицького району і сказав, що він може отримати компенсацію. В зв'язку з цим він звернувся до секретаря сільської ради ОСОБА_4 і попросив підробити записи у погосподарській книзі, обіцяючи віддати їй частину грошей. Він особисто отримав 5 000 гривень, з яких 500 гривень віддав підсудній ОСОБА_4. ОСОБА_4 грошей він не отримав і тому звернувся в міліцію (а. с. 132 - 133). Дані ним на досудовому слідстві показання не підтверджує, оскільки фактично їх не читав, хоча підписав протокол.

Підсудна ОСОБА_6 свою винуватість у предявленому обвинуваченні визнала частково і дала суду показання, що з ОСОБА_5 до цього не була знайома, але у серпні 2008 року їй на роботу зателефонував чоловік, який відрекомендувався ОСОБА_5 і просив передати належні йому до виплати кошти в сільську раду. В свою чергу вона не могла тримати такі кошти у відділенні звязку і передала кошти у сільську раду ОСОБА_4 Вона тільки робила відмітки про отримання ОСОБА_5 коштів, але за це нічого не отримувала і жодної змови у неї з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було. Згідно показань підсудної ОСОБА_6, даних нею на досудовому слідстві і відповідно до ст. 301 ч. 1 п. 1 КПК України оголошених в судовому засіданні, підсудна ОСОБА_4 попросила її передавати їй кошти, які будуть надходити на імя ОСОБА_5. Крім цього їй зателефонував підсудний ОСОБА_5 і дав згоду на передачу коштів ОСОБА_4. Перебуваючи у змові з ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у відомостях про виплату коштів ОСОБА_5 вона ставила особисто підписи від його імені і передавала гроші ОСОБА_4 (а. с. 150 - 151). Показання дані нею на досудовому слідстві підтверджує частково, хоча також стверджує, що особисто підписала протокол допиту.

Незважаючи на часткове визнання вини підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Н В та незважаючи на невизнання своєї винуватості ОСОБА_5, їх вина повністю підтверджується в судовому засіданні показаннями свідків, показаннями підсудних, даними на досудовому слідстві і відповідно до ст. 301 п. 1 КПК України оголошених в судовому засіданні, оглянутими в судовому засіданні речовими доказами по справі.

Зокрема, свідок ОСОБА_8 дала показання в судовому засіданні, що ОСОБА_5 вона знає, як уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 і спадкоємця пошкодженого внаслідок повені майна. На той час він не оформив права на спадкове майно. Про виправлення в погосподарській книзі їй нічого не було відомо. Під час роботи над складанням списків та дефектних актів вони керувалися постановою уряду, згідно якої спадкоємці мають право на отримання допомоги. Про гроші їй стало відомо, коли ОСОБА_5 приїхав і сказав, що недоотримав кошти за пошкоджене майно. Коли вони їхали з управління праці і соціального захисту населення Галицької районної державної адміністрації, дружина ОСОБА_5 написала розписку про отримання коштів, а ОСОБА_5 підписав її.

Свідок ОСОБА_9 дав показання суду, що він був головою комісії. ОСОБА_7 сказав йому, що будинок ОСОБА_5 підпадає під третю категорію. При цьому ОСОБА_7 сказав, що він принесе акт з підписом власника, тобто ОСОБА_5 і після обстеження будинку ОСОБА_7, було представлено акт, де у графі власник будинку стояв підпис .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_7 він є депутатом Старомартинівської сільської ради і проводив обстеження житлових будинків, які були пошкоджені внаслідок повені у липні 2008 року. Він телефонував ОСОБА_5, щоб той приїхав для обстеження житлового будинку для включення у списки по третій категорії постраждалих, оскільки знав, що ОСОБА_5 є власником житлового будинку. ОСОБА_5 приїжджав двічі для обстеження будинку і особисто писав заяви та передавав ці заяви йому. З приводу отримання коштів ОСОБА_5, йому не було відомо коли саме такі кошти надійшли і тому він ОСОБА_5 не телефонував. Також він особисто будь - яких грошей ОСОБА_5 не передавав. Він говорив, щоб ОСОБА_5 дав йому довіреність на отримання коштів, але ОСОБА_5 А сказав, що він домовився з дівчатами у сільській раді.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_10 у житловому будинку по вул. Польовій у с. Старий Мартинів Галицького району проживав брат ОСОБА_5, який помер у травні 2008 року. Комісія проводила обстеження житлового будинку. При цьому він не знав, що будинок не належить ОСОБА_5.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_3 підсудний ОСОБА_5 є її сусідом і він постійно доглядав за своїм братом, який до смерті проживав у будинку. Після повені у 2008 році будинок розвалився і ОСОБА_5 запропонував їй придбати будівельні матеріали, на що вона погодилася. її син, ОСОБА_11 3. до придбання будинку немає ніякого відношення, оскільки придбала будівельні матеріали вона.

Відповідно до списків громадян для надання остаточної суми допомоги ОСОБА_5 внесений у списки переведених осіб до другої категорії постраждалих внаслідок повені 23 - 27 липня 2008 року (а. с. 27 - 30).

Згідно з протоколом огляду місця події від 18 серпня 2009 року по вул. Польовій.

14у с. Старий Мартинів Галицького району знаходиться фундамент житлового будинку На фундаменті розміщена цегла, яка накрита брезентом (а. с. 36 - 38).

Про те, що ОСОБА_5 був включений у списки для отримання відшкодування за пошкоджений будинок по вул. Польовій, 14 у с. Старий Мартинів Галицького району на підставі акта обстеження по третій категорії і на підставі повторного обстеження переведений у другу категорію постраждалих внаслідок повені 23 - 27 липня 2008 року свідчать протоколи дванадцятої сесії Старомартинівської сільської ради, рішення сесії сільської ради від 30 липня, 10 серпня та 02 жовтня 2008 року (а. с. 47 - 63).

Згідно розпорядження №16 Старомартинівського сільського голови від 22 лютого 2009 року секретар сільської ради, зокрема: веде діловодство та впорядкування погосподарських книг (а. с. 66 - 67).

Як вбачається із п. 2.3 Розділу 2 Положення про відділення поштового звязку Центру поштового звязку №6, начальник відділення наділений організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями (а. с. 71 - 76).

У Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації право власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 не зареєстровано, а також не відкривалася спадкова справа після смерті ОСОБА_12, який помер 01 травня 2008 року. Вказані обставини підтверджуються Витягом із Спадкового реєстру від15 вересня 2009 року та повідомленням Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 10 вересня 2009 року (а. с. 82, 84).

В ході огляду погосподарської книги №2 Старомартинівської сільської ради встановлено, що на аркушах №№89, 90 під особовим рахунком №141 виконані виправлення імені. ОСОБА_4 з приводу оглянутого речового доказу пояснила, що виправлення виконані нею, оскільки там перед цим було вказано імя ОСОБА_12. Також ОСОБА_4 пояснила, що внести виправлення її просив ОСОБА_5.

При дослідженні відомостей по виплаті допомоги за серпень, вересень та листопад 2008 року ОСОБА_5 ствердив, що підписів у цих відомостях не ставив. В свою чергу ОСОБА_6 пояснила, що навпроти прізвища ОСОБА_5 підписи виконані нею.

Згідно з актами обстеження домогосподарства та дефектними актами по вул. Польовій, 14 у с. Старий Мартинів Галицького району вказане будинковолодіння було обстежено 01 та 08 жовтня 2008 року.

За наведених у вироку обставин справи та доказів, в їх сукупності, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ст. 191 ч. З КК України, оскільки вони, будучи службовими особами, наділеними відповідними повноваженнями, за попередньою змовою групою осіб привласнили бюджетні кошти (чуже майно) шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Крім цього підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 внесли до офіційних документів - погосподарської книги №2 та відомостей про виплату бюджетних коштів завідомо неправдиві відомості, тому їхні дії підлягають кваліфікації і за ст. 366 ч. 1 КК України.

В свою чергу ОСОБА_5, не будучи службовою особою, за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_6, привласнили чуже майно. ОСОБА_4 вчинила інкриміновані їй дії на прохання ОСОБА_5, а також інкриміновані їй дії вчинила на прохання ОСОБА_5 і ОСОБА_6, який у такий спосіб схилив їх до вчинення злочину, тому його дії суд кваліфікує за ст. ст. 27 ч. 4, 191 ч. З КК України.

При цьому суд не враховує показання підсудного ОСОБА_5 з приводу заперечення його причетності до привласнення чужого майна за попередньою змовою із службовим особами, які вчинили вказані дії шляхом зловживання своїм службовим становищем, оскільки показання в цій частині спростовуються показаннями в судовому засіданні підсудної ОСОБА_4, яка ствердила, що саме на прохання ОСОБА_5 вона внесла завідомо неправдиві відомості до погосподарської книги. Крім цього його причетність до вчинення інкримінованих йому дій підтверджується оголошеними в порядку ст. 301 п. 1 КПК України показаннями підсудних ОСОБА_4 та ОСОБА_6, даними ними на досудовому слідстві, а також показаннями на досудовому слідстві самого ОСОБА_5 С А, які були оголошення в порядку ст. 301 п. 1 КПК України в судовому засіданні.

Призначаючи підсудним покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Зокрема, помякшуючими покарання обставинами ОСОБА_4 та ОСОБА_13 суд визнає щире каяття підсудних у вчиненому, а також, що ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітніх дітей.

Як особи, підсудні за місцем проживання характеризуються позитивно. Крім цього ОСОБА_4 та ОСОБА_6 позитивно характеризуються і за місцем праці.

За таких обставин суд приходить до висновку, що підсудним за ст. 191 ч. З КК України слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і в межах санкції вказаної статті КК України з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків, зокрема: ОСОБА_4 - у органах місцевого самоврядування, а ОСОБА_6 - на підприємствах, установах та організаціях всіх форм власності.

За ст. 366 ч. 1 КК України підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Остаточно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слід визначити покарання за сукупністю злочинів за правилами ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити покарання у вигляді позбавлення волі. При цьому згідно із ст. 70 ч. З КК України до призначеного основного покарання за сукупністю злочинів слід приєднати додаткове покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обовязків.

ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі і в межах санкції ст. 191 ч. З КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки він не є службовою особою.

З врахуванням тяжкості вчиненого злочину та обставин його вчинення, осіб винних, суд приходить до висновку про можливість їх виправлення без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України їх слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на них обовязки, визначені ст. 76 КК України.

Цивільний позов підлягає до задоволення і вказану суму слід стягнути з підсудних солідарно на рахунок управління Державного казначейства в Галицькому районі.

Речові докази (а. с. 87 - 88) слід залишити при матеріалах кримінальної справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. З, 366 ч. 1 КК України і призначити їй покарання:

-за ст. 191 ч. З КК України - у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків в органах місцевого самоврядування на строк один рік;

-за ст. 366 ч. 1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) гривень.

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначити покарання

за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків в органах місцевого самоврядування на строк один рік.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч. З, 366 ч. 1 КК України і призначити їй покарання:

-за ст. 191 ч. З КК України - у вигляді позбавлення волі на строк три роки позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчі- та адміністративно - господарських обов'язків на підприємствах, установах і організація усіх форм власності на строк один рік;

-за ст. 366 ч. 1 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) гривень

Відповідно до ст. 70 КК України ОСОБА_6 визначити:

покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків на підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності на строк один рік.

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. ст. 27 ч. 4, 191 ч. З КК України і призначити йому покарання у вигляд позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік кожному.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання та праці.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути із ОСОБА_4. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно в доход держави 54 450 гривень заподіяних збитків, які перерахувати на рахунок 079 МФО 836014 код ЗКПО 20567967 , Одержувач. Державний бюджет Код 24060300 Банк ГУДКУ в ОСОБА_11 - Франківській області.

Речові докази: погосподарську книгу №2 с. Старий Мартинів Галицького району; чотири відомості по виплаті відшкодування за серпень, вересень ат листопад 2008 року; дві заяви від імені ОСОБА_5 від 01 та 02 жовтня 2008; два акти обстеження та дефектний акт залишити при матеріалах кримінальної справи.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраний - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом пятнадцяти діб з часу проголошення вироку через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_14