Код суду 233 Справа № 233/735/16-к
Вирок
Іменем України
25 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого ТОВ «Мегатекс», вантажник, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 260 ч.2, 309 ч.1 КК України.
В С Т А Н О В И В:
На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими досудовим слідством особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку iєpapxiчність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крiм того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур так званої «Донецької народної республіки», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
Приблизно 15 травня 2014 року, більш точна дата не встановлена, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Костянтинівка Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов*язками члена незаконного збройного формування, ОСОБА_6 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.
Крім того, приблизно 1 жовтня 2015 року, більш точні дата та час не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій за буд. АДРЕСА_4 , побачив три кущі дикорослої рослини коноплі, діючи умисно, незаконно - в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори з метою придбання наркотичного засобу для особистого вживання, один зірвав повністю, а з двох - гілки та листя, чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу без мети збуту. Придбаний при вищевикладених обставинах особливо небезпечний наркотичний засіб ОСОБА_4 склав у два поліетиленові пакети і переніс до власного гаражу, розташованому в гаражному масиві поблизу буд. АДРЕСА_5 , де, розклавши на підлозі - просушив природним чином, а приблизно через тиждень перетер руками, привівши в стан можливий для застосування, чим вчинив умисне незаконне виготовлення наркотичного засобу без мети збуту, частину якого вжив шляхом куріння, а решту пересипав до пакету та залишив у зазначеному гаражі, чим діючи умисно, незаконно став зберігати наркотичний засіб для подальшого особистого вживання шляхом куріння, без мети збуту.
17 грудня 2015 року в період часу з 7 години 00 хвилин до 7 години 15 хвилин, співробітниками поліції у встановленому законом порядку, був проведений огляд гаражу, розташованому в гаражному масиві поблизу буд. АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_4 , де було виявлено та вилучено належні ОСОБА_4 : - речовину рослинного походження масою 100 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 87,00 г, а також рослину масою 21,61 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 18,80г, який ОСОБА_4 умисно, незаконно, придбав, виготовив та зберігав без мети збуту в кількості достатній для притягнення до кримінальної відповідальності.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 260 КК України як участь у діяльності не передбаченому законами України збройному формуванні та за ст..309 ч.1 КК України, оскільки він незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби, без мети збуту.
8 лютого 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 15 лютого 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 8 лютого 2016 року, підозрюваний ОСОБА_4 зобов*язався беззастережно визнати свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.260 ч.2 та ст..309 ч.1 КК України в обсязі підозри у кримінальному провадженні; сприяти досудовому слідству.
Крім того, сторони при затвердженні угоди про визнання винуватості погодилися про призначення покарання ОСОБА_4 : - за ст.260 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; - за ст.. 309 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів,особливо тяжких злочинів за умови передбаченої КПК України, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор, просив суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розумієправа, визначені абз. 1-4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він в повному обсязі визнає свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.260 та ч.1 ст.309 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 8 лютого 2016 року між ним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора та обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 8 лютого 2016 року між прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочинів, вчинених ОСОБА_4 за ст.260 ч.2 КК України що є умисним тяжким злочином, та за ст.309 ч.1 КК України, який є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статей 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкціями частини 2 статті 260, ч.1 ст.309 КК України за правилами ч.1 ст.70 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Частинами 2,3 ст.75 КК України передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 8 лютого 2016 року між прокурором прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався
Керуючись ст.ст.314, 369 -374, 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 260 КК України та ч.1 ст.309 КК України.
Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання:- за ст..260 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 5(п*ять) років; - за ст..309 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст..70 ч.1 КК України, по сукупності злочинів, шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строк строком на 5 (п*ять) років.
В силу статті 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов*язати ОСОБА_4 періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ - наркотичний засіб канабіс масою 86г, залишок після експертного дослідження, речовина масою 17,80г та 2,00гщо зберігається в камері схову вилучених з незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів Дзержинському ВП Артемівського ВП ГУНП України в Донецькій області - знищити
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.. 394 КПК України до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя