Справа № 549/390/14-к
Провадження № 1-кс/549/31/14
У Х В А Л А

23 грудня 2014 р. смт.Чорнухи

Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника слідчого відділення Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника слідчого відділення Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 від 13 червня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000004 від 09 січня 2013 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Скарга обгрунтована тим, що начальником слідчого відділення проігноровані викладені у заяви факти щодо вчинення генеральним директором ПАТ Райз-Максимко ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, в результаті чого останній заволодів майном СТОВ Нове життя, та не дано його діям правової оцінки.

Також вказує на те, що співвласниками СТОВ Нове життя проігноровано виконання рішення Господарського суду Полтавської області, яким зобов`язано СТОВ Нове життя здійснити державну реєстрацію змін в статуті товариства відповідно до рішення загальних зборів засновників від 29.07.2004 р., проте слідчим такі фати не розслідувались, жодних слідчих дій щодо доступу до документів ТОВ Максимко на предмет оприбуткування отриманих товарно-матеріальних цінностей від СТОВ Нове життя не проводилось, документальних доказів податкового обліку та статичної звітності по даним бухгалтерського обліку не долучалось, їх рух не відстежувався.

У зв`язку з цим вважає оскаржувану постанову незаконною і просив її скасувати.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі. Просили скасувати оскаржувану постанову від 13 червня 2014 р.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення скаржника та його представника, думку прокурора, який вважав скаргу безпідставною, а постанову слідчого законною та обгрунтованою, прихожу до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим та його представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язати вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, 09.01.2013 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 щодо спричинення йому збитків, не виконання в період часу з 29.06.2004 р. по 18.08.2004 р. службовими особами СТОВ Нове життя рішення зборів засновників товариства по відношенню до ОСОБА_3 , а також не внесення змін до установчих документів.

Попередня правова кваліфікація - ч. 2 ст. 190 КК України.

13.06.2014 р. начальником слідчого відділення РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 було прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях громадян ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення і якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Частиною другою ст. 190 КК України передбачає кримінальну відповідальність у випадку заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому.

Враховуючи те, що кримінальне провадження здійснювалося за ч. 2 ст. 190 КК України, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий мав встановити, чи мало місце заволодіння майном або правами на майно ОСОБА_3 іншими особами шляхом обману чи зловживання довірою, а також наявність чи відсутність обману, який є одним із способів шахрайського заволодіння майном.

При цьому необхідно зазначити, що обман, як спосіб шахрайського заволодіння майном, може мати як активний (повідомлення неправдивих відомостей про певні факти, обставини, події), так і пасивний (умисне замовчування юридично значимої інформації) характер.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях громадян ОСОБА_8 ,, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, начальник слідчого відділення Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 в основу свого рішення поклав те, що досліджені всі можливі докази по кримінальному провадженню і в діях зазначених службових осіб СТОВ Нове життя складу злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, не встановлено.

З матеріалів досудового розслідування вказаного кримінального провадження вбачається, що слідчий в повній мірі виконав всі необхідні слідчі дії, а саме - допитані всі можливі свідки та письмові докази, яким надана належна оцінка.

При цьому встановлено, що оригінали касових ордерів, які б могли свідчити про повернення кошів ОСОБА_3 відсутні; через неякісне виготовлення копій документів, які були в розпорядженні слідчого, неможливо провести відповідне експертне дослідження; бухгалтерська документація СТОВ Життя знищена у зв`язку з закінченням терміну її зберігання.

Таким чином вжиті всі можливі та необхідні процесуальні заходи по встановленню істини по даному кримінальному провадженню, а висновки слідчого відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин оскаржувана постанова відповідає вищезазначеним вимогам, а також вимогам ст.110 КПК України.

Стосовно доводів скаржника про те, що слідчим не вирішено питання про наявність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, то необхідно зазначити, що в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи відносно генерального директора ПАТ Райз-Максимко ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Згідно з повідомленням слідчого СВ Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 №965 від 04.05.2012 р. ці заяви було долучено до матеріалів кримінальної справи відносно службових осіб СТОВ Нове життя за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, оскільки вони безпосередньо стосуються введення до складу засновників товариства Нове життя ОСОБА_3 , змін до установчих документів СТОВ Нове життя, його реорганізації на ТОВ Максимко.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 12.06.2014 р. постанову начальника слідчого відділення Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 відмовлено у внесенні відомостей до ЄДР відносно директора ТОВ Максимко ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.ч.1,2, 5 ст.191 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Оскільки заявником оскаржується постанова начальника слідчого відділення Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 від 13 червня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000004 від 09.01.2013 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, то питання щодо законності вищевказаної постанови про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР відносно директора ТОВ Максимко ОСОБА_7 не можуть бути предметом даного судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбачені ч.1 ст.303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до вимог ч.5 ст.284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову від 13.06.2014 р. було направлено з смт.Чорнухи на адресу ОСОБА_12 17.06.2014 р..

Скаргу на рішення слідчого було здано на пошту до закінчення строку для її подання 26.06.2014 р., а тому в силу ст.116 КПК України скаржник передбаченого законом строку на оскарження даної постанови не пропустив і необхідності в його поновленні немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306 КПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника слідчого відділення Чорнухинського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_6 від 13 червня 2014 року про закриття кримінального провадження №0000004 від 09 січня 2013 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:підпис

З оригіналом згідно

Слідчий суддя

Чорнухинського районного суду ОСОБА_1