Справа № 752/7832/14-к
Провадження №: 1-кп/752/369/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2014 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000194 від 25.09.2013 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, яка працює на посаді директора ТОВ «Інстар Лоджістікс», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, згідно обвинувального акту,

обвинуваченої за ч.2 ст. 367, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Інстар Лоджістікс» (), будучи службовою особою, маючи відповідні владні повноваження, передбачені внутрішніми нормативними актами підприємства та законодавчими актами України, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, пов`язані з подачею достовірних документів податкової звітності та нарахуванням і своєчасною сплатою податків.

У вказаний період, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, протягом липня 2010 року лютого 2013 року, з метою документального оформлення придбання товарів (робіт, послуг) отримала первинні та бухгалтерські документи, що містять реквізити ТОВ «ВКФ «Мілана» (), МППФ «Андромеда» (), ТОВ «КК «Компроміс» (), ТОВ «Джеспла» (), ПП «Шуін» (код ЄДРПОУ) та свідчать про нібито поставлені товари (роботи, послуги).

Після чого, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, скориставшись персональним електронним цифровим підписом, особисто підписала офіційні документи податкової звітності податкові декларації з ПДВ за звітні податкові періоди з липня 2010 року по лютий 2013 року, та податкові декларації з податку на прибуток підприємства, не знаючи при цьому, що до них внесено завідомо неправдиві дані про результати господарської діяльності підприємства стосовно придбання товарів (робіт, послуг) від платника ПДВ ТОВ «ВКФ «Мілана», МППФ «Андромеда», ТОВ «КК «Компроміс, ТОВ «Джеспла», ПП «Шуін». Після чого, головний бухгалтер підприємства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 офіційно надали ці документи до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, де вони були зареєстровані в якості офіційних документів податкової звітності підприємства.

Отже ОСОБА_5 визнається винною за ч.2 ст.367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто у невиконанні або у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, яка спричинила тяжкі наслідки.
Матеріальні збитки по кримінальному провадженню становлять 5 435 038 (п`ять мільйонів чотириста тридцять п`ять тисяч тридцять вісім) грн.
Цивільний позов по провадженню не заявлено.
Потерпілих по кримінальному провадженню не заявлено.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та показала суду про те, що вона дійсно, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Інстар Лоджістікс», вчинивши службову недбалість, підписавши офіційні документи податкової звітності, які головний бухгалтер офіційно надала до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва.

Щиро розкаялася у вчиненому, просила суд не карати її суворо та просила застосувати відносно неї ЗУ «Про амністію у 2014 році».
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по провадженню як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини провадження ніким не оспорюються.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин кримінального провадження допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів, що характеризують її особу.
Суд приходить до висновку про доведеність винності обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто у невиконанні або у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, яка спричинила тяжкі наслідки.
При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує наступні обставини провадження:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину: злочин, передбачений ч.2 ст. 367 КК України, віднесені кримінальним законом до категорії середньої тяжкості;

- особу обвинуваченої, яка за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину та батька похилого віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч.2 ст. 367 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих та адміністративногосподарських обов`язків на підприємствах, установах і організаціях державної та комунальної форми власності із застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання звільненням від відбування покарання з випробуванням, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 заявила, а Захисник ОСОБА_4 підтримав, клопотання про застосування відносно неї пунктів «в» та «є» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», оскільки остання має на утриманні сина ОСОБА_9 2009 року народження та батька ОСОБА_10 1938 року народження, про що були надані відповідні документи та встановлено, що обставин, які відповідно до ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» виключають можливість застосування до останньої амністії, судом не виявлено, суд вважає, що клопотання слід задовольнити і звільнити її від відбування покарання на підставі п. «в», ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Міру запобіжного заходу у виді застави, після вступу вироку в законну силу, слід скасувати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з використанням організаційно-розпорядчих та адміністративногосподарських обов`язків на підприємствах, установах і організаціях державної та комунальної форми власності строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

На підставі п. «в», ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування основного та додаткового призначеного судом покарання.

Після вступу вироку в законну силу, повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень, внесених нею в якості застави, на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва (код ЄДРПОУ суду 02896756, одержувач УДКС у Голосіївському районі м. Києва, банк одержувача ГУ ДКСУ в м. Києві, р/р 4844, МФО 820019).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1