Пр.1-кп/336/388/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2015 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.119 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
08.04.2015 р.приблизно о 16.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого конфлікту із братом ОСОБА_6 ,який переріс у бійку,діючи із злочинною недбалістю,не передбачаючи можливості настання шкідливих наслідків своїх дій,хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув обома руками в область грудної клітини свого батька ОСОБА_7 ,котрий втрутився у бійку,від поштовху потерпілий втратив рівновагу та впав на бетонний поріг,вдарившись головою,чим ОСОБА_5 спричинив останньому згідно висновку експерта № 1289 від 14.05.2015 р.закриту внутрішньочерепну травму:крововилив під твердою оболонкою головного мозку над правою напівкулею, очагові крововиливи під м*які мозкові оболонки над боковою поверхнею правої скроневої долі і над конвекситальною поверхнею правої скроневої та лобної долі,забійну рану лобної області зправа,крововилив в області повік правого ока,крововилив в м*які тканини лобно-окової області зправа.
12.04.2015р. ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень у лікарні помер.
Внутрішньочерепна травма у ОСОБА_7 як небезпечна для життя, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень,що знаходяться в прямому причинному зв*язку із смертю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю та пояснив,що смерть його батька - потерпілого ОСОБА_7 сталася внаслідок його дій,однак він не мав умислу заподіяти потерпілому жодної шкоди та не бажав настання його смерті.
Показав,що він проживає у буд. АДРЕСА_1 з матір*ю ОСОБА_4 ,братом ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_7 до часу смерті останнього.08.04.2015 р.о 16.00 год.він повернувся додому,де на той час були його брат напідпитку , батько та мати,між ним та братом виник конфлікт на побутовому грунті,спочатку вони лаялися у будинку ,потім на ганку,поріг якого забетонований,брат вийшов на двір. На той момент їхній батько ОСОБА_7 знаходився на порозі та втрутився у їхню сварку,перегородив обвинуваченому вихід із будинку ,щоб він не наздогнав брата та не продовжував конфлікту.Не розуміючи ,що батько може впасти і травмуватись, ОСОБА_5 штовхнув його руками у груди,той не втримав рівноваги і впав на поріг,вдарившись головою об бетон.Одразу була викликана швидка та батька доправили у лікарню,але ІНФОРМАЦІЯ_2 в лікарні він помер від черепно-мозкової травми.В процесі досудового розслідування сприяв встановленню істини,у скоєному розкаявся.
Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв*язку,суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення,виходячи з наступного.
Так,відповідно до рапорту оперативного чергового Орджонікіздеського РВ ЗМУ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 03.20 год.у відділені нейрохірургії КУ «МКЛЕтаШМД» м.Запоріжжя помер ОСОБА_7 ,який 08.04.2015 р.був доставлений з діагнозом важка черепно-мозкова травма,яку отримав по АДРЕСА_1 від сина ОСОБА_5 .
Згідно медичної картки стаціонарного хворого № 5152/412, ОСОБА_7 ,1949 р.н.,08.04.2015 р.був доставлений швидкою допомогою у відділені нейрохірургії КУ «МКЛЕтаШМД» м.Запоріжжя з діагнозом важкий забій головного мозку.
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1289 від 14.04.2015 р., ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від закритої внутрішньочерепної травми.
Відповідно до висновку експерта № 1289 від 12.04.2015 р.,причиною смерті ОСОБА_7 є закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки головного мозку,які як небезпечні для життя,мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень,що виникли незадовго до смерті,знаходяться в прямому причинному зв*язку із смертю,виникли від однократного ударного травматичного впливу тупим предметом в лобно-очну область голови зправа.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала,що її син ОСОБА_5 проживає разом з нею по АДРЕСА_1 ,також в цьому будинку живе молодший син ОСОБА_6 та до часу смерті проживав її чоловік ОСОБА_7 .По характеру ОСОБА_5 спокійний,з батьком мав добрі стосунки та був його улюбленцем.08.04.2015 р.вони всі знаходились вдома,її чоловік сидів на порозі та курив,вона знаходилась в кімнаті та особисто подій конфлікту не бачила,проте чула,як її сини сварилися,а коли вийшла на ганок,побачила чоловіка ОСОБА_7 лежачим на землі головою на бетоні,навколо голови була кров.Зі слів синів їй стали відомі обставини травмування чоловіка,якого доправили у лікарню,де він через кілька днів помер.Вважає,що дії ОСОБА_5 були ненавмисними,оскільки він любив батька більше усіх,важко переживає його смерть,а все,що сталося,лише трагічний збіг обставин.Вважає,що настанню трагічних наслідків сприяв стан здоров*я загиблого,який до цього переніс інсульт,погано пересувався та мав проблеми із ногами,важко тримав рівновагу.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_6 показав,що проживає з мамою ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 ,також в цьому будинку до часу смерті жив їхній батько ОСОБА_7 08.04.2015 р.приблизно о 16.00 год.вони із братом посварилися,він з будинку вибіг на подвір*я,брат хотів прослідувати за ним,але батько,що був на порозі,намагався припинити сварку та не пускав обвинуваченого,перегородивши вихід. ОСОБА_5 штовхнув батька,який не втримався на ногах та впав на бетонний поріг,вдарившись головою,йому одразу викликали швидку,але через кілька днів у лікарні батько помер.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 28.04.2015 р.,свідок ОСОБА_6 показав,що 08.04.2015 р.у нього із братом ОСОБА_5 в будинку АДРЕСА_1 виник конфлікт,вони побилися,після чого свідок вибіг на двір,де у той момент біля порогу знаходився їхній батько ОСОБА_7 .Обвинувачений намагався свідка наздогнати та вийти з будинку,штовхнув руками батька,який впав на землю на вдарився головою.За допомогою статиста свідок ОСОБА_6 показав взаємне розташування обвинуваченого та загиблого на момент події,механізм поштовху у праве плече ОСОБА_7 ,а також місце на бетонному порозі,куди впав і вдарився загиблий.
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 11.05.2015 р.,підозрюваний ОСОБА_5 показав,що 08.04.2015 р.у нього із братом ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 виник конфлікт,вони побилися,після чого брат вибіг на двір,де у той момент біля порогу знаходився їхній батько ОСОБА_7 .Обвинувачений намагався брата наздогнати та вийти з будинку,штовхнув руками батька,який впав на землю на вдарився головою правою скроневою областю.За допомогою статиста підозрюваний показав взаємне розташування із загиблим на момент події,механізм поштовху у праве плече ОСОБА_7 ,а також місце на бетонному порозі,куди впав і вдарився загиблий.
За змістом висновку експерта № 1654 від 14.05.2015 р.,№ 1653 від 14.05.2015 р., не виключається,що весь комплекс ушкоджень у ОСОБА_7 міг виникнути в умовах,близьких до тих,які показали підозрюваний ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту.
Досліджені судом докази в сукупності логічні,послідовні,не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
По суті вони узгоджуються між собою та із показами самого обвинуваченого про фактичні обставини справи.
Компетентність експертів,обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.
Аналізуючи наведене,з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,які перевірені доказами,суд дійшов до висновку,що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв*язку дають підстави для висновку про те,що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст.119 ч.1 КК України як вбивство ,вчинене через необережність.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення,яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості,наслідки злочину-настання смерті потерпілого,що є невідворотнім,та враховує відомості про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання,характеризується за місцем проживання задовільно, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обвинувачений має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,якого виховує без участі матері.
Обставинами,які пом*якшують покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого,суд не встановив.
Також суд враховує,що обвинувачений з місця події не зник,надав допомогу травмованому батьку.
Потерпіла ОСОБА_4 просила суд не призначати ОСОБА_5 суворого покарання,оскільки він залишився її єдиним годувальником,виховує трьох дітей,одного без матері,переживає загибель батька.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного,суд прийшов до висновку, що з метою захисту інтересів суспільства,виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень,обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на передбачений санкцією статті 119 ч.1 КК України строк,що відповідає тяжкості скоєного злочину,однак без реальної ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на неї обов*язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої з метою захисту суспільства.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судових витрат, пов*язаних із залученням експертів,по справі немає.
Речові докази не долучались.
Відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 27.07.2015 р.включно,по закінченню цього строку прокурор не заявляв клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних,які б свідчили про наявність або можливість виникнення ризиків,що виправдовують обрання відносно обвинуваченого суворого запобіжного заходу,обвинувачений з*являвся за викликом до суду,відомості щодо його намірів втечі у суду відсутні, до набрання вироком законної сили є необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов*язання.
Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-
З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75,76 КК України,засудженого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов*язки:періодично з*являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання і місця роботи,не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої інспекції.
До набрання вироком законної сили обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов*язання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1