Ухвала
іменем україни
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянула 17 грудня 2015 року в судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого на вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 .

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2014 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого 09 вересня 2011 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 місяців і 9 днів арешту,
засуджено:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_5 6 309 грн. і 70 000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно на користь потерпілого ОСОБА_7 .
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2014 року вирок районного суду залишено без зміни.

ОСОБА_5 засуджено за те, що він 21 серпня 2012 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на зупинці тролейбусу біля будинку № 12 по вул. Гарибальді м. Харкова, під час суперечки на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно на заподіяння смерті ОСОБА_8 , наніс останньому удар ножем у ліву сторону тулуба, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням серця, тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння. Смерть потерпілого не наступила внаслідок вчасного надання йому медичної допомоги.

У касаційній скарзі засуджений посилається на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, порушення права на захист під час досудового розслідування кримінальної справи. Просить змінити вирок та ухвалу суду щодо нього з підстав неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого в наслідок його суворості. Стверджує, судом не взято до уваги тих обставин, що засуджений заподіяв тілесне ушкодження потерпілому в стані необхідної оборони у відповідь на його неправомірні дії. Вважає, що його дії належить перекваліфікувати з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 124 КК України й за цим законом призначити покарання. Виключити із вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Змінити початок строку відбування покарання в рішенні суду на 22 серпня 2012 року з моменту його фактичного затримання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та захисника, які підтримали доводи скарги, прокурора, котрий заперечив їх та вважав, що судові рішення зміні не підлягають, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду продоведеність вини ОСОБА_5 у вчинені злочину за встановлених судом фактичних обставин ґрунтується на сукупності доказів, здобутих та оцінених судом відповідно до вимог КПК України 1960 року.
Зокрема, судом обґрунтовано взято до уваги висновки судово-медичної експертизи та показання самого засудженого, який визнав, що наніс удар ножем потерпілому в ліву частину грудної клітки, внаслідок чого спричинив ОСОБА_8 проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням серця.

Твердження засудженого, які є аналогічними доводам касаційної скарги, про те, що такі удари ножем ОСОБА_5 наніс захищаючись від нападу потерпілого, перевірялися судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 виникла суперечка, під час якої засуджений висловлював погрози, умисно наніс удар ножем потерпілому у грудну клітку в область серця.

Потерпілий ОСОБА_8 показав, що після удару засудженого відчув біль у серці, побачив кров, побіг у сторону кафе, а засуджений намагався його наздогнати.

Конфлікт із засудженим виник, оскільки він ОСОБА_8 відмовився пригостити ОСОБА_5 та його приятелів пивом.

Із показань очевидців події свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_5 дістав із кармана ніж, яким наніс удар у ліву частину тулуба потерпілому. Потерпілий почав утікати, а засуджений наздоганяв останнього, погрожуючи ножем.

Про аналогічні обставини події злочину показала свідок ОСОБА_11 .

Оцінюючи дії учасників конфлікту, суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вважати дії потерпілого ОСОБА_8 нападом на ОСОБА_5 достатніх підстав немає.

У день події злочину ОСОБА_5 пересувався по місту маючи при собі ножа.

Між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 мала місце суперечка, під час якої, засуджений із застосуванням ножа умисно завдав удар у життєво важливий орган потерпілого.

Такий висновок відповідає вимогам ст. 36 КК України та роз`ясненням пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» на які послався апеляційний суд.

Давши належну оцінку доказам у їх сукупності, суд обґрунтовано кваліфікував злочинні дії засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 України, з чим погоджується і суд касаційної інстанції.

Аналізуючи показання потерпілого та свідків події суд обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_5 злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням особливої тяжкості скоєного злочину, характеру, способу та обставин його вчинення, суд визнав обґрунтованим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі, яке є в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
Таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 68 КК України.
Доводи щодо неправильної кваліфікації дій засудженого, порушення його права на захист під час досудового слідства, перевірялися судом апеляційної інстанції, висновки якого належно обґрунтовані. Зокрема, перевірено участь під час досудового розслідування захисників обвинуваченого, адвокатів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Ухвала апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Питання з приводу початку строку відбування покарання ОСОБА_5 за його заявою розглянуто 21 квітня 2015 року Московським районним судом м. Харкова (т. 3 а.с. 150-151).

За відсутності підстав для зміни судових рішень, у задоволенні касаційної скарги засудженого належить відмовити.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 394396 КПК України 1960 року п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_14