печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5274/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. В своїй скарзі посилається на те, що при наявності всіх правових підстав слідчим не вжито жодних дій направлених на повернення автомобіля BMW-530 д.н.з. НОМЕР_1 його власнику.

В судове засідання ОСОБА_3 , який в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав письмову заяву в якій скаргу з викладених у ній підстав підтримав, просив задовольнити, а також просив проводити судове засідання за його відсутністю.

Представник Генеральної прокуратури України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд скарги за його відсутністю, та додав до неї належним чином завірену копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року.

За наведених обставин, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, з положень ч. 3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розглянути скаргу у відсутність особи, яка звернулася до суду зі скаргою ОСОБА_3 та представника ГПУ.

Дослідивши доводи скарги, матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 02 грудня 2013 року ОСОБА_3 який є представником ОСОБА_4 , звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою про повернення автомобіля BMW-530 д.н.з. НОМЕР_1 його власнику.

Листом від 11 березня 2014 року № 07/2/4-18911-13 старший слідчий в особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 про відсутність підстав для видачі йому вищевказаного автомобіля.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2014 року у кримінальному провадженні № 757/7050/14-к за клопотанням слідчого слідчо-оперативної групи ОСОБА_6 , накладено арешт на транспортний засіб BMV 530 XD BMW-530 д.н.з. НОМЕР_1 та заборонено розпоряджатися будь-яким чином цим транспортним засобом який перебуває на штраф майданчику ДП «Розвиток» Міністерства внутрішніх справ.

Як вбачається зі змісту ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Зі змісту ч.ч. 1 та 2 ст. 170 вбачається, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що підстави для повернення ОСОБА_4 транспортного засобу BMV 530 XD BMW-530 д.н.з. НОМЕР_1 , відсутні, а відповідно й відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1