АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №642/5026/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/1607/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з вищою освітою, раніше не судимий, тимчасово не працюючий, розлучений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, на ОСОБА_7 покладені обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Доля речових доказів вирішена згідно ст.100 КПК України.

Як встановив суд, приблизно о 1 годині 9 березня 2015 року, ОСОБА_7 перебуваючи в районі мосту через річку Лопань між вулицею Гамарника та проспектом Гагаріна в м. Харкові, під мостом виявив три пакети з боєприпасами, вибуховими речовинами та вогнепальною зброєю, які о 12 годині перевіз до себе додому та сховав у себе в кімнаті.

6 квітня 2015 р. за місцем помешкання ОСОБА_7 був проведений огляд місця події, у результаті якого були виявлені та вилучені: 4 димові шашки з маркуванням «Ч»; 1 автомат АКС-74 № НОМЕР_1 1989 року виготовлення; 5 магазинів до АКС-74 без патронів; 1 магазин на 45 патронів; 7 запалів до гранат маркування УЗРГМ-2 163-79, УЗРГМ-2 47-82, УЗРГМ-2 2-82, УЗРГМ-2 163-79, УЗРГМ-2 88-86, УЗРГМ-2 19-87, УЗРГМ-2 146-79; 3 гранати РГД-5 з маркуванням 183-79, 182-79, 5482; 3 гранати Ф-1; 6 упаковок патронів по 30 шт. калібру 5,45 мм; 1 фаєр червоний вогонь маркування 12*89; 1 світлошумова граната маркування 254-7-69; 4 крупнокаліберних патрони без манкіровки; телескопічна палиця; детонатор для підриву тротилу з дротом; 140 патронів калібру 5.45 мм; 34 патрони з зеленим маркуванням; 57 патронів калібру 5.45 мм; 2 патрони калібру 7.62мм; 1 патрон без кулі;1 патрон з пластиковою кулею, які він переніс і зберігав без передбаченого законом дозволу.

Висновком судово-балістичної експертизи №180 від 7 квітня 2015 року підтверджується, що наданий на дослідження автомат «АКС-74», магазин до «АКС-74» без патронів, 5 шт., 1 магазин до кулемета «РПК-74» без патронів, є стандартною бойовою вогнепальною нарізною зброєю, автомат Калашнікова «АКС-74», калібру 5,45 мм № НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення виготовлений заводським способом, перебуває у робочому стані та придатний для стрільби патронами калібру 5,45 мм (5,45х39АК). Надані на дослідження 5 магазинів є складовою частиною до автоматів «АК-74» та їх модифікацій, 1 магазин до кулеметів «РПК-74», вони перебувають в робочому стані та придатні до використання.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи №181/182 від 24 квітня 2015 р., надані на дослідження 411 патронів калібру 5,45 мм (5,45x39АК), призначені для стрільби з автоматів, кулеметів системи Калашникова та іншої зброї того ж калібру і типорозміру патронника; 2 патрони калібру 7,62 мм є боєприпасами до гвинтівки (7,62x5411 Мосін), призначені для стрільби з гвинтівок, карабінів і кулеметів, іншої зброї того ж калібру і типорозміру патронника; 4 патрона є бойовими крупнокаліберними патронами калібру 14,5 мм (14,5x114 ПТР), призначені для стрільби з крупнокаліберних кулеметів КПВ (ПКП), КПВТ, протитанкових рушниць ПТРД і ПТРС, іншої зброї того ж калібру і типорозміру патронника.

Згідно висновку судової комплексної вибухо-технічної експертизи та експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № 99 від 27.05.2015, надані на дослідження промислово виготовлений засіб ініціювання електричного типу - електродетонатор ЕДП, до категорії боєприпасів не відноситься, в корпусі електродетонатору міститься заряд комбінованої вибухової речовини - ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грама, та ТЕН або гексоген, масою 1 грам; 7 промислово виготовлені запали УЗРГМ-2 до ручних гранат, в кожному запалі УЗРГМ-2 міститься заряд комбінованої вибухової речовини - ТНРС+азид свинцю, масою 0,1+0,2 грама, та ТЕН або гексоген, масою 1 там, до категорії боєприпасів не відносяться; 3 промислово виготовлені корпуси гранати РГД-5, в кожному корпусі гранати РГД-5 міститься заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 100-115 грам, до категорії боєприпасів не відносяться; 3 промислово виготовлені корпуси гранати Ф-1, в кожному корпусі гранати Ф-1 міститься заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 50-56 грам, до категорії боєприпасів не відносяться. При суміщенні корпусів гранат РГД-5 і Ф-1 з запалами УЗРГМ-2 вони утворюють боєприпаси - ручні осколкові гранати РГД-5 та Ф-1 відповідно.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд, на порушення вимог ст.75 КК України, при призначені покарання обвинуваченому, не в повному обсязі врахував тяжкість кримінального правопорушення та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_7 злочину.
З наведених підстав, прокурор просить вирок районного суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання 3 роки позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримавши і обґрунтувавши доводи апеляційної скарги просив постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання 3 роки позбавлення волі, вислухавши засудженого, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, перевіривши зазначені доводи доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оскаржуються і докази щодо них, у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Дії ОСОБА_7 районним судом правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вимог ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Застосовуючи до ОСОБА_7 вимоги ст.75 КК України, районний суд виходив з того, що останній щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, що обтяжуючи покарання обставини відсутні.

Однак, районний суд порушив зазначені вимоги закону, оскільки при звільненні обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, суд не в повній мірі врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ч.4 ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного, що свідчить про незаконність та необґрунтованість вироку.

Зокрема, районний суд не врахував, що обвинувачений, будучи працездатним, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується посередньо. Окрім того, судом також повною мірою не враховано суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_7 злочину, зокрема кількість вогнепальної зброї та бойових припасів, що суттєво підвищує суспільну небезпеку цього злочину в умовах складної суспільно-політичної обстановки в країні, що суттєво впливає, як на охорону громадської безпеки держави, так і на запобігання вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

За таких обставин висновок суду про те, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, оскільки для його виправлення достатньо виконання протягом іспитового строку покладених на нього обов`язків, є хибним.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, що є підставою для скасування вироку суду в частині призначеного покарання останньому.

Пунктом 4 ч.1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.420 КК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, у разі, коли з цих підстав подана апеляційна скарга прокурора.

За таких обставин, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що є суттєвим порушенням закону України при призначенні обвинуваченому покарання, вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, за яким ОСОБА_7 необхідно призначити покарання відповідно до вимог, передбачених ст.65 КК України, без застосування ст.75 КК України.

Строк покарання обвинуваченому необхідно обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 22 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

Строк покарання обвинуваченому обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді