Кримінальне провадження № 629/2215/15-к
Номер провадження 1-кп/629/260/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду міста Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лозова, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту адвоката ОСОБА_5 ,

- потерпілого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , на початку квітня 2013 року, у вечірній час доби, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, знаходилася у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 .. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала з квартири мобільний телефон «Samsung GT-S 5233 T», вартістю 786 грн., після чого з місця скоєння злочину зникла. Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_3 розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 786 грн..

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30.05.2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 185 ч. 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена ОСОБА_3 у вигляді громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнає повністю.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє обмеження права оскарження вироку, згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 394, п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, права, викладені ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілим, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання та розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374, 394, 424, 468-469, 473-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Угоду від 30 травня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000460 від 03.03.2015 року про примирення, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази мобільний телефон «Samsung GT-S 5233 Т», червоно-чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити законному володільцеві ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати, пов`язані із залученням експерта у зв`язку з проведенням товарознавчної експертизи № 815 від 05.03.2015 року у розмірі 368,28 грн. на користь держави на р/р 0005, МФО 851011, код банку 37999680, банк одержувача УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код доходів 24060300.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, потерпілому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: