Справа № 127/4878/15-к
Провадження №11-кп/772/1004/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області

в складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянув «17» грудня 2015 року у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вінниці,

громадянина України, українця,

не зареєстрованого, проживаючого за адресою

АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

- 20.07.1992 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 140, ст. 46-1 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

- 28.03.2003 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.З ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 25.07.2003 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.І ст. 185, ч.І ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1200 грн.;

- 29.03.2005 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 08.12.2005 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.З ст. 296, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- 15.10.2008 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 186, ч.З ст. 357, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.12.2011 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 15 днів за постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2011 року,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів- телефон марки «Samsung GT-S 6102» та дві сім-картки залишено у потерпілій ОСОБА_8 .
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 09 березня 2014 року о 17:00 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння разом з ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2 . В той час, коли ОСОБА_8 перебувала в кухні, ОСОБА_7 побачив на дивані жіночу куртку, яка належить останній, та, взявши її в руки перевірив вміст кишень.

В правій кишені даної куртки останній виявив мобільний телефон марки «Samsung GT-S 6102». В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону. Проте в цей час до кімнати зайшла потерпіла ОСОБА_8 та помітила, що ОСОБА_7 оглядає кишені її куртки. ОСОБА_7 , помітивши, що за ним спостерігає ОСОБА_8 , продовжуючи реалізову4вати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, не зважаючи на присутність в кімнаті потерпілої, яка викрила його дії, діючи умисно, відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung GT-S 6102» вартістю 612,73 грн., в середині якого знаходились дві сім-картки мобільного оператора «Діджус» вартістю 10 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 56 грн., друга сім-картка мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн., на рахунку якої кошти були відсутні. В подальшому зазначеним мобільним телефоном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 688,73 грн.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Вінницького міського суду Вінницького Вінницької області від 27.07.2015 р. змінити в частині призначеного покарання. та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст. 186 КК У країни, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України .

Свої вимоги мотивує тим, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, призначене судом покарання невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого і за своїм видом та розміром несправедливим внаслідок суворості. Судом не було враховано часткове визнання вини, сприяння розкриттю злочину та встановленню істини по справі, прохання потерпілої суворо його не карати.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого; думку обвинуваченого, який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні злочину, за який його засуджено, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку та визначив кінцеву юридично - правову кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України .

Ухвалюючи вирок суд в повному об`ємі дослідив в сукупності всі надані докази, провів їх детальний аналіз з відповідною оцінкою та ухвалив законний вирок.

Так, потерпіла ОСОБА_8 пояснила., що 09.03.2014 року вона, попередньо домовившись по телефону, зустрілась із ОСОБА_7 біля ринку «Урожай». Придбавши горілку, пиво та воду, вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли додому до останнього. Перебуваючи у квартирі ОСОБА_9 , вона вийшла на балкон, а коли повернулась о кімнати, то помітила як ОСОБА_7 витягнув з її куртки мобільний телефон та поклав у кишеню. На її прохання повернути їй телефон ОСОБА_7 не реагував. В подальшому телефон він здав у ломбард.

Показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що потерпіла є його дочкою, яка вказувала, що на дзвінки не відповідає, оскільки її телефон забрав ОСОБА_7 . Наступного дня до нього телефонував ОСОБА_7 та повідомив, що для повернення телефону його дочки він має передати гроші в сумі 300 грн. В подальшому він забрав телефон дочки з ломбарду; показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 09.03.2015 року у нього вдома ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої. Телефон в руках у ОСОБА_8 він бачив. Через деякий час у неї зник телефон.

Зазначені обставини підтверджуються та узгоджуються з доказами дослідженими в сукупності.

Суд розцінює показання обвинуваченого непослідовними, плутаними та такими, що не відповідають дійсності та доведеним обставинам справи .Так, спочатку в судовому засіданні він вину визнав частково , а в ході апеляційного судового розгляду та в апеляційній скарзі він вину визнав повністю. В даному випадку обвинувачений обрав таку форму захисту переслідуючи єдину мету уникнення відповідальності за скоєне з призначенням відповідного покаранням .З врахуванням зазначених обставин каяття обвинуваченого не можна рахувати щирим.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України як грабіж, вчинений повторно.

В ч.2 ст.65 КК України зазначено «Особі ,яка вчинила злочин ,має бути призначено покарання , необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Призначаючи засудженому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, зваживши на цілий ряд обставин, відсутність обставин ,які помўякшують покарання, та наявність обставини ,що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .Суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину - згідно ст..12 КК України злочин є тяжким.

Крім того, районний суд вірно врахував і вимогу про судимість ОСОБА_7 , який в минулому 5 (п`ять ) разів притягувався до кримінальної відповідальності за умисні тяжкі злочини, зокрема -15.10.2008 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 186, ч.З ст. 357, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,звільнений 27.12.2011 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 15 днів за постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.12.2011 року. Тобто ,апеляційний суд вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 вже застосовано інститут довіри з боку Держави та надавалась можливість виправитись, якою він не скористався і через незначний термін перебування на волі винив новий тяжкий, умисний злочин.

З огляду на наведені вище обставини, суд вірно дійшов висновку, що виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умови ізоляції його від суспільства з реальним відбуванням покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах сапкції ч.2 ст.186 КК України 4 ( чотири ) роки позбавлення волі.

На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ,на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників кримінального провадження.

Статтею 409 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства,які перешкодили чи могли перешкодити районному суду ухвалити законне судове рішення, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27 липня 2015 року залишити без змін..

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

с у д д і :

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4

З оригіналом вірно.