Справа №11-621/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня «16» дня. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.,

суддів - Гончарова М.В., Сахнюка В.Г.,

з участю прокурора - Пирлик Н.П.,

адвокатів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

потерпілого - ОСОБА_4,

потерпілих - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника потерпілих - ОСОБА_7,

засудженого - ОСОБА_8,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за зміненою апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_9 та представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2010 року, яким,-

ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Подільки Липоводолинського району, раніше не судимий

засуджений за ст. 296 ч. 4 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, за ст. 185 ч. З КК України на 3 роки позбавлення волі, за ст. 194 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів остаточно визначено йому до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 62 307,60 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення слідуючих злочинів. 09 березня 2007 року, близько 23 год. ЗО хв. ОСОБА_8, перебуваючи в будинку культури в с. Подільки Липоводолинського району із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи прийняті в суспільстві правила поведінки, в присутності громадян став висловлюватися нецензурною лайкою та висловлювати погрозливі слова на адресу ОСОБА_4, тим самим принижуючи його людську гідність, а потім наніс йому удар рукою в область лівого ока і став погрожувати двома горловинами від розбитих пляшок. В цей час в будинку культури погасло світло і ОСОБА_4, скориставшись цим, намагався втекти, проте ОСОБА_8 його наздогнав і, продовжив вчиняти хуліганські дії, та погрожуючи фізичним насильством з застосуванням сокири, а потім взяв картину і наніс нею удар по голові ОСОБА_4. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені легкі тілесні ушкодження.

В ніч з 26 на 27 квітня 2007 року, ОСОБА_8 прийшов до приміщення магазину «Чайка» в с. Синівка Липоводолинського району та впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, в темряві, відкрив шляхом віджиму ключем кватирки вікон магазину, через які рукою проник у середину приміщення вказаного магазину та таємно звідти викрав товарно-матеріальні цінності, які належать ОСОБА_9, на загальну суму 674 грн., помістив їх у 2 мішки та заховав у підвальне приміщення будинку культури в с. Синівка.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в цю ж ніч, тобто 27 квітня 2007 року, взяв з дому пластикову пляшку з пальною рідиною, прийшов до магазину «Чайка» с. Синівка Липоводолинського району та зробивши ножем 2 прорізи на кришці пляшки, полив рідиною через кватирки вікон середину приміщення магазину та підпалив її. В результаті вказаних дій вогнем знищено та пошкоджено майна на загальну суму 104 078 грн. 60 коп.

У поданих апеляціях:

- потерпіла ОСОБА_9 та адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини засудженого та вірності кваліфікації його дій посилаються на мякість призначеного ОСОБА_8 покарання, тому прохають вироку суду скасувати та призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання. Крім того, вважають, що суд безпідставно не задовольнив позов ОСОБА_9 тому і в цій частині прохають вирішити цивільний позов в повному обсязі;

- потерпілий ОСОБА_6 не оспорюючи доведеності вини засудженого та вірності кваліфікації його дій посилається на мякість призначеного ОСОБА_8 покарання та на те, що судом невірно вирішено цивільний позов. Тому просить скасувати вирок суду і постановити новий вирок, яким призначити засудженому більш суворе покарання та задовольнити повністю цивільний позов;

- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не оспорюючи доведеності вини засудженого, вірності кваліфікації його дій

та міри призначеного покарання зазначає, що суд допустив порушення передбачених ст.ст. 267, 268 КГЖ України прав потерпілого ОСОБА_6 не визнавши його цивільним позивачем та не стягнувши на його користь матеріальну шкоду.

- адвокат ОСОБА_2 вказує на незаконність та необґрунтованість вироку, неповноту та неправильність досудового слідства, зазначаючи про те, що порушені вимоги ст. 119 КПК України при розслідуванні справи, не звернуті до виконання постанови слідчого від 25 жовтня 2007 року, а також вважає, що дії ОСОБА_8 відносно ОСОБА_4 охоплюються ст. 125 ч. 1 КК України, а оскільки відсутня заява потерпілого, то прохає вирок суду скасувати, а справу повернути на додаткове розслідування, звільнивши з під варти ОСОБА_8.

- адвокат ОСОБА_3 посилається на безпідставність засудження ОСОБА_8 вказує на те, що доказів винності засудженого у вчиненні злочинів немає, крім того, по справі була допущена неправильність досудового слідства, а тому просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 виправдати за недоведеністю.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляцій, засудженого ОСОБА_8, адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали апеляції, потерпілого ОСОБА_4, який погоджується з вироком суду, потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_9 та їх представника ОСОБА_7, які прохали скасувати вирок та призначити засудженому більш суворе покарання, думку прокурора про скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляції потерпілих та адвокатів частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 367 КПК України підставою для скасування вироку при розгляді справи в апеляційному суді є однобічність або неповнота судового слідства.

Згідно ст. 368 КПК України однобічним або неповним визнається судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, зясування яких може мати істотне значення для правильного вирішенні справи.

Судове слідство в усякому разі визнається однобічним і неповним: коли не були допитані певні особи, не були досліджені певні документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції в обґрунтування його винності у вчиненні хуліганства послався на висновок судово-медичної експертизи від 03 жовтня 2008 року (т. 4, а.с. 32-33), але суд не звернув увагу на те, що цей висновок відображає механізм нанесення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_4 В той же час суд не

навів у вироку доказів на підтвердження того, що потерпілому ОСОБА_4, внаслідок хуліганських дій, були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Визнаючи ОСОБА_8 винним у вчиненні крадіжки з магазину «Чайка» та у підпалу приміщення цього магазину, обладнання та товарно- матеріальних цінностей суд у вироку послався на протокол відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_8 від 02 травня 2007 року (т.1, а.с. 198). Але суд не звернув увагу на те, що ця слідча дія була проведена під час зупинення слідства по справі, що мало місце з ЗО березня 2007 року по 15 травня 2007 року (т. 1, а.с. 3-4). Отже, цей доказ є недопустимим, оскільки, він зібраний поза строками судового слідства, про що було зазначено в ухвалі Апеляційного суду Сумської області від 17 липня 2008 року (т.З, а.с. 187-189).

На обґрунтування винності ОСОБА_8 у вчиненні зазначених злочинів суд у вироку послався на інші матеріали справи. По-перше, суд згідно ст. 334 КПК України, на обґрунтування обвинувачення повинен вказати конкретні докази, а не посилатися на інші матеріали справи, а по-друге, суд не вказав які же це матеріали справи, що підтверджують винність ОСОБА_8 у скоєнні цих злочинів.

Крім цього, однією з підстав повернення справи на додаткове розслідування Лебединським районним судом були допущені порушення при проведенні окремих слідчих дій по справі в період зупинення досудового слідства по ній з ЗО березня 2007 року по 15 травня 2007 року. Зокрема, в цей час були призначені судово-медична експертиза по тілесним ушкодженням потерпілого ОСОБА_4 і судово-психіатрична експертиза ОСОБА_8

В ході додаткового досудового розслідування слідчий 25 жовтня 2007 року виніс постанови про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 82) та стаціонарної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_8 (т. 2, а.с. 85), але ці постанови з невідомих причин не направлені на виконання, що також залишилося поза увагою суду.

В матеріалах справи (т.1, а.с. 255) є постанова про призначення судово- медичної експертизи відносно потерпілого ОСОБА_4, але в даті її винесення є виправлення. Суд не перевірив цього факту, не допитав слідчого Стеценка Є.В. по цьому виправленні, та не витребував копії цієї постанови з Роменського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи.

В матеріалах кримінальної справи є постанова начальника слідчого управління УМВС України в Сумській області від 08 вересня 2008 року (т. 4, а.с.З) про створення слідчої групи по розслідуванню цієї справи у складі начальника СВ Липоводолинського РВ ОСОБА_10 і слідчого в особливо важливих справах СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 з призначенням старшим групи ОСОБА_10 В той же час, справу прийняв до провадження слідчий Кучеренко Д.В. (т. 4, а.с. 1) і розслідування проводив ОСОБА_11, а ОСОБА_10 лише склав обвинувальний висновок. Суду слід було перевірити, з яких причин це сталося і чому старший групи ОСОБА_10 не прийняв справу до свого провадження, допитавши вказаних осіб, але суд це не зробив.

Розглядаючи позов ОСОБА_9 про стягнення з засудженого матеріальної і моральної шкоди суд не мотивував вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди. Так, спочатку ОСОБА_9 заявила позов на 149000 грн. (т. 4, а.с. 182), потім збільшила позов до 156053,10 грн. (т.З, а.с. 88) та 170053,10 грн. (т. 4, а.с. 127), але суд стягнув на її користь тільки 62307 грн. 60 коп., не зазначивши розрахунків.

Отже, суд приймаючи рішення про часткове задоволення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної ОСОБА_9, в порушення вимог ст. 328, 334 КПК України не навів мотивів та підстав для цього.

За таких обставин колегія суддів не може визнати постановлений вирок відносно ОСОБА_8 законним і обґрунтованим, оскільки він не відповідає вимогам ст. 323 КПК України про всебічний, повний та обєктивний розгляд всіх обставин, а тому він підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи, суду необхідно всебічно, повно і обєктивно дослідити обставини справи, дати оцінку зібраним доказам і в залежності від встановленого прийняти відповідне рішення.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 367, 368, 374, 377 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Змінену апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити, а апеляції адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_6, потерпілої ОСОБА_9 та представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_8 скасувати у звязку з неповнотою судового слідства, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 залишити попередню - утримання під вартою.

Судді

ОСОБА_12

ОСОБА_1

ОСОБА_13