Провадження №1-кп/761/664/2015
В И Р О К
іменем України
19 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю державного обвинувача прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 31.01.2015 року близько 03 години 15 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, вул.Борщагівська, 6, перебуваючи в дружніх стосунках з громадянином ОСОБА_5 , попросив у останнього для тимчасового користування, а саме: до ранку 31.01.2015 року, автомобіль марки «Hummer h2», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 50 000 доларів США, що на момент придбання (серпень 2013 року), згідно з офіційним курсом НБУ становить 399 650 гривень, який на правах приватної власності належить ОСОБА_6 ..

Маючи довіру до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 погодився та надав йому вищевказаний автомобіль, ключі від нього, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане на ім`я ОСОБА_6 .. Користуючись вказаним автомобілем, ОСОБА_4 переслідуючи корисливі мотиви, вирішив незаконно заволодіти даним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливими мотивами та прагненням до незаконного збагачення, ОСОБА_4 , зловживаючи довірою ОСОБА_5 , 31.01.2015 року о 10:00 годині направився на вказаному автомобілі в місто Носівка Чернігівської області, де за попередньою домовленістю зустрівся із невстановленими слідством особами та заявив їм про намір реалізувати транспортний засіб, при цьому він розумів, що немає ні дійсного, ні уявного права на розпорядження вказаним автомобілем.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 домовився з невстановленими слідством особами про реалізацію вказаного автомобіля за грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що на той момент згідно з офіційним курсом НБУ становило 48 473 гривні 45 копійок. Після чого ОСОБА_4 передав невстановленим особам автомобіль марки «Hummer h2» д.н.з. НОМЕР_2 , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і отримав в якості завдатку грошові кошти в сумі 200 доларів США, що на той момент згідно курсу НБУ становило 3 231 гривня 56 копійок, тим самим розпорядився транспортним засобом на власний розсуд.

В подальшому, 07.03.2015 року в ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій місцезнаходження автомобіля марки «Hummer h2» д.н.з. НОМЕР_2 було встановлено та транспортний засіб було вилучено разом із ключами від нього та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та повернуто власнику.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочину визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що він працював водієм у свого знайомого ОСОБА_5 та 31.01.2015 року попросив у нього покористуватися автомобілем марки «Hummer h2», на що останній погодився та передав йому автомобіль, ключі від нього разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Після цього він поїхав до м.Носівка Чернігівської області, де вирішив продати вказаний автомобіль та домовився про його продаж за грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США і покупець дав йому завдаток в розмірі 200 доларів США, а ОСОБА_4 передав покупцю автомобіль разом із ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. У скоєному кається.

Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, суд вважає за можливе судовий розгляд провести у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання його щире каяття у вчиненому.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує його особу: ОСОБА_4 раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 17 000 гривень.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_4 - протягом 30 діб з дня вручення йому копії вироку.