Провадження № 11-кп/783/979/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року колегія cуддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

та захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2015 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 13 жовтня 2015 року застосовано до ОСОБА_8 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом та стягнуто з ОСОБА_8 в користь держави 9940,03 грн. судових витрат.

Згідно ухвали ОСОБА_8 , 22 жовтня 2014 року о 10.31 год., перебуваючи у м.Львові, по вул. Карпінського, 8 діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з таксофону із номером 2380491 на лінію екстренного виклику «102» та повідомив працівникам ЛМУ ГУМВС України у Львівській області завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування головного корпусу НУ «Львівська Політехніка», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Степана Бандери,12, що призвело до дезорганізації функціонування закладу та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

На дану ухвалу, захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.
В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Галицького районного суду від 13.10.2015 року про застосування заходів медичного характеру до ОСОБА_8 в частині стягнення з ОСОБА_8 в користь державного бюджету судових витрат в сумі 9940,03 гривень.
В обґрунтування покликається на незаконність, необгрутнованість ухвали, оскільки згідно ст.. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Крім того вказує на те, що згідно ст.. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує вичерпний перелік питань.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення і ухвалу слід змінити з наступних підстав.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується у

2

скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України, яке згідно діючого законодавства відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд справи в порядку, передбаченому ст. 512 КПК України, врахувавши особу ОСОБА_8 та висновок судової психіатричної експертизи, прийшов до вірного та обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки відповідно до акту судово-психіатричного експерта №157 ОСОБА_8 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій він теж перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду в частині застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом є законною, обґрунтованою та вмотивованою, що не оспорюється учасниками процесу.

Разом з тим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру, вийшов за межі своїх повноважень одночасно стягнувши з ОСОБА_8 в користь Державного бюджету України судові витрати у сумі 9940,03 гривень.

Так, відповідно до ст. 372 КПК України, яка встановлює вимоги до змісту ухвали суду першої інстанції, не передбачено обов`язку або права суду зазначати підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, чи обов`язку зазначати рішення про цивільний позов.

Крім того ст. 513 КПК України, яка встановлює вичерпний перелік питань, які суд повинен з`ясувати під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, також не передбачено обов`язку або права суду першої інстанції вирішувати питання про стягнення з особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, судових витрат в користь Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Також ст. 374 КПК України, яка встановлює вимоги до змісту вироку суду, якраз і передбачено обов`язок, у разі визнання особи винною у резолютивній частині вироку, зазначати рішення щодо процесуальних витрат.

Отже, питання щодо стягнення процесуальних витрат може бути викладене тільки у судовому рішенні, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, проте за наслідками розгляду вищезазначеного клопотання прийняв рішення про стягнення процесуальних витрат, а тому ухвала суду в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає зміні в частині стягнення процесуальних витрат, в решті ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2015 рокупро застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_8 змінити в частині стягнення з ОСОБА_8 в користь державного бюджету судових витрат в сумі 9940,03 гривень.
3
Виключити з резолютивної частини ухвали суду покликання на стягнення ОСОБА_8 в користь державного бюджету судових витрат в сумі 9940,03 гривень.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4