Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1032/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" листопада 2015 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000108, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, засудженого 25.10.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 186 ч. 2, 15 ч. 3, 186 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі. Початок строку:11.08.2012 року. Кінець строку: 11.08.2018 року,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Копичинській виправній колонії УДПтСУ в Тернопільській області № 112 із 16 січня 2013 року і за час відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, злісно порушував режим утримання, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Так, 27.02.2015 року засуджений ОСОБА_5 не виконав загальну команду «підйом», за що його притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді поміщення на п`ять діб у ДІЗО. Незважаючи на вжиті заходи дисциплінарного впливу він на шлях виправлення не став і 13.03.2015 року, а також 17.03.2015 року повторно відмовився виконувати загальну команду «підйом», за що його притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та поміщення у ПКТ терміном на один місяць відповідно.

17 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_5 прибув із ПКТ у відділення соціально-психологічної служби, де начальник ВСПС № 4 ОСОБА_4 показав йому визначене ним спальне місце, однак, той, незважаючи на неодноразові та наполегливі висловлювання ОСОБА_4 законних вимог щодо зайняття ним визначеного спального місця, відкрито, демонстративно та у зухвалій формі, із застосуванням нецензурних висловлювань відмовився його займати.

У ніч з 17 на 18 квітня 2015 року, під час нічної перевірки засуджених ВСПС № 4, молодший інспектор ВНіБ ОСОБА_7 виявив, що засуджений ОСОБА_5 не зайняв визначене йому у відповідності до план-схеми спальне місце і спав на попередньому місці, на зроблені зауваження не реагував.

18.04.2015 року засуджений ОСОБА_5 у категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника ВСПС № 4 ОСОБА_4 та перелягти на визначене спальне місце, чим умисно вчинив злісну непокору вимогам адміністрації виправної установи у виконанні її функцій.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав і пояснив, що він хворів, у нього була задишка, іноді була підвищена температура, але ніхто із адміністрації установи виконання покарань йому не вірив та притягували його до дисциплінарної відповідальності. Також вказав, що спальне місце біля вікна самовільно не займав.

Незважаючи на заперечення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо причетності до вчинення кримінального правопорушення, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_5 постійно порушував режим утримання, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності і 17.04.2015 року самовільно зайняв спальне місце біля вікна, хоча згідно план схеми йому було визначено інше спальне місце. На його вимоги та вимоги інших працівників установи ОСОБА_5 категорично відмовився зайняти закріплене за ним інше спальне місце.

Із показань свідка ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_5 за період відбування покарання у Копичинській ВК _ 112 систематично порушував режим утримання, агресивний та скритий. Свідомо не виконував вимоги персоналу установи, вісімнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи не заохочувався. Так 27.02.2015 року засуджений ОСОБА_5 не виконав загальну команду «підйом», за що його було притягнено до дисциплінарної відповідальності і 13.03.2015 року, а також 17.03.2015 року повторно відмовився виконувати загальну команду «підйом», за що його притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та поміщення у ПКТ терміном на один місяць. У ніч з 17 на 18 квітня 2015 року, під час нічної перевірки засуджених ВСПС № 4, молодший інспектор ВНіБ ОСОБА_7 виявив, що засуджений ОСОБА_5 не зайняв визначене йому у відповідності до план-схеми спальне місце і спав на попередньому місці, на зроблені зауваження засуджений не реагував.

Аналогічні показання надали суду свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..

Із показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, перед накладенням дисциплінарних стягнень ОСОБА_5 оглядався у медичній частині установи та за результатом огляду він був здоровим.

Постановою про переведення засудженого до ПКТ від 17.03.2015 року, засуджений ОСОБА_5 , який систематично порушує встановлений режим утримання, своєю поведінкою негативно впливає на інших засуджених, застосовані раніше заходи виховного та дисциплінарного впливу позитивних результатів не дали 17.03.2015 року був переведений до ПКТ строком на один місяць.

З медичної висновку від 17.03.2015 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 здоровий, загальний стан здоров`я задовільний.

У відповідності до вимог ст. 107 Кримінально - виконавчого кодексу України, ст. 3 розділу 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції від 29.12.2014 року № 2186/5, засудженим забороняється зокрема міняти без дозволу адміністрації спальні місця.

Згідно п. 15 «Положення про відділення соціально-психологічної служби установи виконання покарань», затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 05.06.2007 року № 144 та посадової інструкції начальника ВСПС, при виконанні своїх обов`язків начальник відділення соціально-психологічної служби виправної колонії має право зокрема закріплювати за засудженими індивідуальні спальні місця.

Для визначення спальних місць засуджених, з метою покращення контролю за їх поведінкою, начальниками відділень соціально-психологічної служби розробляються план-схеми розміщення спальних місць.

В квітні 2015 року начальник відділення соціально-психологічної служби № 4 ОСОБА_4 склав план-схему розміщення спальних місць засуджених 3 поверху ВСПС № 4, у відповідності до якого спальне місце засудженого ОСОБА_5 визначено біля входу в приміщення.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за період відбуття покарання у виді позбавлення волі заохочень не мав, за порушення режиму утримання шістнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Сукупність зазначених доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 в період відбуття покарання у виді позбавлення волі в Копичинській ВК №112 вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, чим вчинив кримінальне правопорушення і підлягає відповідальності за ст. 391 КК України як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Судом не встановлено обставин, які б при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 визнавалися такими, що його пом`якшують та обтяжують.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину (злочин середньої тяжкості), особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, має судимість, яку не знято і не погашено у встановленому законом порядку, його характеристику з місць позбавлення волі, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 394, 395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2012 року у вигляді 6 років позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 24 листопада 2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Голова Гусятинського районного суду ОСОБА_1