Провадження №1-кп/761/1112/2015
29 вересня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Стаханова Луганської області, громадянка України, українка, яка має загальну середню освіту, студентка 3 курсу Київського національного університету культури і мистецтв, у шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, раніше не засуджувалась,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила корисливий злочин за таких обставин. ОСОБА_5 25.01.2015, приблизно о 16 год., перебуваючи на заняттях з йоги для вагітних, що проводилися за адресою м. Київ, вул. Михайлівська, б. 12-Б, звернула увагу на хутряний жакет та інший верхній одяг, який знаходився у роздягальні даного закладу. Припускаючи, що у кишенях вказаного одягу можуть бути цінні речі, у обвинуваченої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
З метою реалізації задуманого обвинувачена, діючи таємно, з корисливих спонукань, викрала хутряний жакет потерпілої ОСОБА_4 , вартістю близько 20 тис. грн.
Продовжуючи вказану злочинну дію, обвинувачена, оглянувши в пошуках цінних речей кишені верхнього одягу, в одній з них знайшла ключ від шафи для одягу. Відкривши шафу, обвинувачена виявила в ній жіночу сумку потерпілої ОСОБА_6 , з якої таємно, керуючись корисливими мотивами, викрала мобільний телефон «Самсунг», вартістю 3 500 грн., з карткою мобільного оператора «Київстар», на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 20 грн.
Не припиняючи даної протиправної дії, яка охоплювалася єдиними злочинним умислом, обвинувачена з кишені верхнього одягу відвідувачки даних курсів - потерпілої ОСОБА_7 умисно, таємно, з корисливих спонукань, викрала мобільний телефон «Ел Джі», вартістю 676 грн., з карткою мобільного оператора «МТС», на рахунку якої знаходились грошові кошти у сумі 15 грн.
Внаслідок вказаних дій обвинувачена заволоділа майном потерпілих на загальну суму 24 211 грн.
Після вчиненого обвинувачена, помістивши викрадене до пакету, з місця злочину зникла, отримавши таким чином можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд.
Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена свою вину визнала повністю, дала показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку. Суду пояснила, що у період інкримінованих їй дій вона разом з своїм цивільним чоловіком проживали в орендованій квартирі. Вона, будучи вагітною, не працювала, також не працював її цивільний чоловік. Оскільки її батьки не сприйняли її обранця, були проти її спільного життя з цією людиною, вона не хотіла звертатися до них по допомогу. Також не приймали участі в їх житті батьки її чоловіка. Внаслідок вказаних обставин, будучі змушені сплачувати орендну плату за житло, витрачати кошти на своє забезпечення, сім`я фактично залишилась без засобів існування. Не знаходячи іншого виходу, вона вирішила вчинити крадіжку з роздягальні школи йоги для вагітних, яку також відвідувала. Один з викрадених телефонів був зданий до ломбарду, решта викрадених речей залишилась у неї. Згодом усе викрадене було повернуто власникам. Щиро розкаялась, запевняючи суд у тому, що з зазначених подій зробила серйозні висновки. На теперішній час живе із своїми батьками, виховує дитину, з колишнім цивільним чоловіком, який є батьком їх спільної дитини, зв`язків не підтримує. Просила суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що при зазначених у даному вироку обставинах у неї був викрадений її хутряний жакет, вартість якого на момент тих подій становила близько 20 тис. грн. Сума у 56 тис. грн. нею зазначена як вартість даного виробу на момент його придбання, однак після його використання протягом понад півтора року вартість даного жакета суттєво знизилась. Просила обвинувачену суворо не карати, зазначила, що ні матеріальних, ні моральних претензій до ОСОБА_5 не має, викрадений жакет їй повернутий без будь-яких пошкоджень.
Суд, враховуючи відсутність заперечень з боку учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, крім її показань та показань потерпілої ОСОБА_4 , підтверджується дослідженими судом доказами - заявами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколами огляду викрадених предметів, даними про вартість викраденого, протоколами впізнання від 01.04.2015 та 03.04.2015, згідно з якими обвинувачена впізнана, як особа, що відвідувала заняття з йоги за місцем вчинення злочинних дій.
Відповідно до долучених до матеріалів судового провадження документів викрадені речі визнані речовими доказами, долучені до матеріалів кримінального провадження та повернуті потерпілим.
Оцінка безпосередньо досліджених судом доказів у їх сукупності та взаємному зв`язку приводить суд до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого злочину доведена.
Дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_5 таємно викрала чуже майно.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин.
Обставини, які згідно з ст.67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки.
За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченої та її виключно критичного ставлення до вчиненого, суд вважає, що покарання у виді штрафу зможе вплинути на обвинувачену та здатне виправити її поведінку, а також дозволить запобігти вчиненню нею нових злочинів.
Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, є соціально адаптованою особою, наявність обставин, що пом`якшують покарання та суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки винної, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженої покарання у його мінімальних межах.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати не понесені.
Речові докази передані на зберігання власникам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 53, 65 КК України, ст. ст.373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази - хутряний жакет, мобільні телефони «Самсунг» та «Ел Джі», передані на зберігання потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відповідно, залишити їм як власникам.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1