Єдиний унікальний номер 722/637/16-к
Номер провадження 1-в/722/530/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

представника СВК № 67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 Відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,-

в с т а н о в и в :
10.02.2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор та представник СВК № 67 проти задоволення клопотання засудженого заперечували з тих підстав, що засуджений не досяг ступеню виправлення, передбаченого ст. 82 КК України та не довів, що став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 21.01.2016 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 4, 12, 122 ч. 1, 70 КК України 14 років позбавлення волі, тобто за вчинення умисного особливо тяжкого злочину. На даний час засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

З досліджених судом доказів, наданих адміністрацією СВК №67, а також матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено наступні обставини:

Під час перебування в слідчому ізоляторі м. Кіровоград характеризується негативно. За порушення вимог режиму відбування покарання тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятора. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Не заохочувався.

В Сокирянську виправну колонію ОСОБА_5 прибув 11.07.2011 року. По прибуттю до установи і по березень 2014 року до оплачуваних робіт не залучався у зв`язку з небажанням працювати. З квітня 2014 року був працевлаштований на підприємстві робітником пошивочного цеху, з поставленими змінними завданнями не завжди справлявся. В листопаді 2014 року у зв`язку з погіршенням стану здоров`я був етапований до спеціалізованого лікувального закладу ДПтС України. В травні 2015 року повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської ВК 67. Повернувшись до установи і по листопад 2015 року продовжив працювати на підприємстві робітником пошивочного цеху, з поставленими змінними завданнями не завжди справлявся. З грудня 2015 року по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, до адміністрації колонії з приводу працевлаштування не звертався. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконує неохоче та під контролем. Під час відбування покарання в установі допустив одне порушення вимог режиму відбування, за що покараний правами начальника колонії в дисциплінарному порядку. Стягнення погашено у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує неохоче.

Як вбачається із атестаційного листа засудженого ОСОБА_5 станом на 19.01.2016 року він дотримується вимог режиму.

З довідки №77 від 15.02.2016 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК видно, що ОСОБА_5 з серпня 2011 року по березень 2014 року, з жовтня 2014 року по травень 2015 року включно на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував. За період з квітня 2014 року по вересень 2014 року, з червня 2015 року по листопад 2015 року засуджений щомісячно частково виконував норми виробітку.

Витягом з протоколу №17/2015 року засідання комісії СВК №67 від 27.08.2015 року вирішено відмовити в клопотанні перед судом про заміну ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням (ст.82 ККУ) як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту належної поведінки засудженого, яка б свідчила про те, що він став на шлях виправлення, учасниками розгляду подання до суду не подано.

Згідно ст. 61 ч. 1 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Разом з тим, відбуваючи покарання в СВК №67, ОСОБА_5 бажання працювати не проявляв та працював на виробництві установи незначний час та несумлінно.

Згідно ст. 82 ч.3 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Встановлені обставини, на думку суду, свідчать про те, що оскільки засуджений не довів, що став на шлях виправлення, він не заслуговує на заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким видом покарання у виді обмеження волі, тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі ст. 82 КК України та керуючись ст.ст.537 ч.1 п.3, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання (подання) засудженого ОСОБА_5 , який відбуває кримінальне покарання в Сокирянській виправній колонії відділу Державної пенітенціарної служби України в Чернівецькій області про заміну не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .