Провадження № 1-в/359/484/2015
У Х В А Л А

Іменем України

7 грудня 2015 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК № 119 ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Бориспільської ВК № 119 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.11.2010 р. Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 315 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, -

встановив:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, та на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.08.2014 р. апеляційне провадження за апеляцією ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013 р. закрито, у зв`язку з його відмовою від апеляції.

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в Бориспільській ВК №119.

23.10.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло спільне подання адміністрації Бориспільської ВК № 119 і спостережної комісії при Бориспільській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України. У поданні зазначається, що засуджений відбув 2/3 строку покарання. У місцях позбавлення волі знаходиться з 25.02.2012 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі допустив три порушення вимог режиму утримання, за що мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 23.09.2014 р. відбуває покарання в БВК № 119, за час перебування покарання в установі засуджений зарекомендував себе з позитивного боку, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. За власною ініціативою з перших днів працевлаштований на виробництві установи на дільниці пошиття, поставлені завдання виконує сумлінно. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має 1 заохочення правами начальника установи та 1 заохочення правами начальника відділення СПС. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження" та у громадському житті колективу відділенні. Враховуючи все вищезазначене просили суд звільнити засудженого ОСОБА_4 умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні представник БВК подання підтримав та просив суд задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні просив подання задовольнити та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, вважає подання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 81 КК України передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 24.12.2013 р., ОСОБА_4 засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання рахується з 25.02.2012 року.

Таким чином, на момент розгляду подання ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 1 рік 3 місяці 18 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 р. передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений у місцях позбавлення волі знаходиться з 25.02.2012 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі допустив три порушення вимог режиму утримання, за що мав стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 23.09.2014 р. відбуває покарання в БВК № 119. За час перебування в установі зарекомендував себе з позитивного боку, розпорядку дня дотримується, порушень режиму відбування покарання не допускав, стягнень не має. За власною ініціативою з перших днів працевлаштований на виробництві установи на дільниці пошиття, поставлені завдання виконує сумлінно, правила техніки безпеки не порушує. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має два заохочення правами начальника установи (а.с.36, 37) та одне заохочення правами начальника відділення СПС (а.с.38). Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу "Духовне відродження". Приймає участь у громадському житті колективу відділення. Бере участь у суспільно-корисній праці по благоустрою установи. Форми одягу дотримується та до майна установи відносить бережно.

У відношенні до працівників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги. Входить до числа засуджених, які мають потенційно позитивну спрямованість. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та побачень, отримує від них посилки та передачі. Має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будує позитивні плани на майбутнє. У разі звільнення з місць позбавлення волі планує працевлаштуватися через центр зайнятості. Вину за вироком суду визнав повністю, зробив для себе правильні висновки та призначене покарання вважає справедливим.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що хоча ОСОБА_4 спочатку зарекомендував себе з негативної сторони, однак, в подальшому зробив належні висновки для себе, та з часу перебування в БВК № 119 змінив свою поведінку та зарекомендував себе з позитивного боку. На даний момент стягнень не має, оскільки вони погашені у встановленому законом порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент розгляду клопотання відбув 2/3 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тому, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка становить 1 рік 3 місяці 18 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 81 КК України та керуючись . 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :
Подання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 18 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1