Справа № 645/3907/15-к
Провадження № 1-кп/645/313/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шевченкове, Шевченківського району, Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше не засудженого, який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 191 ч.4 КК України,
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.. 191 ч.4 КК України, надав суду пояснення аналогічні викладеним вище.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого, цивільного позову. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.4 ст. 191 КК України, тобто, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах.
Вину обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 191 ч.4 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, а також часткове добровільне відшкодування заподіяних збитків .
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на ДО ХМДП з діагнозом: бронхіальна астма І ступеня, а також батька інваліда другої групи ОСОБА_11 .
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують покарання. Судом враховуються відношення обвинуваченого до вчиненого, та наслідки вчиненого злочину, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння, визначене законом покарання за вчинене протиправне діяння, характеристики обвинуваченого, його сімейний стан.
А тому, враховуючи наведене, обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання, яке суд вважає доцільним і достатнім для його виправлення, у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст..ст. 75 КК України, з позбавлення права при здійсненні контролю за його поведінкою у відповідності до ст. 76 КК України.
Окрім того, санкція статті ч. 4 ст. 191 КК України в якості обов`язкового додаткового покарання передбачає позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а тому судам при постановленні вироку необхідно обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового. Це покарання призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК, за якою обвинувачений визнаний винним. Та обставина, що до постановлення вироку обвинувачений вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.
За таких обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на підприємствах в установах, організаціях усіх форм власності пов`язані з матеріальною відповідальністю
Процесуальні витрати у справі вартість проведення судово-економічної експертизи №2057 від 13.03.2015 року у сумі 2460 гривень суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Стосовно речових доказів суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Речові докази які яке належать на правових підставах ОСОБА_12 в даному кримінальному провадженні були в складському приміщенні, що знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 , та використовується ОСОБА_12 для підприємницької діяльності..
ФОП « ОСОБА_13 » зазначені водонагрівачі придбав у ТОВ «Термекс» у період 2014 року та є належним власником цих водонагрівачів, що не оспорюється учасниками кримінального провадження.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 заявив, що в цивільному позові вказана сума збитків завданих ТОВ «Термекс» обвинуваченим ОСОБА_6 становить 445072 гривні без врахування вартості водонагрівачів які знаходяться на відповідальному зберіганні по АДРЕСА_3 .
Враховуючи вимоги ст.100 КПК України, при винесенні вироку суд рахує за необхідне зобов`язати орган, який вилучав дане майно, повернути законному володільцю та власнику фізичній особі-підприємцю ОСОБА_12 на складське приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , наступне майно, що було визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання представникові потерпілого ТОВ «Термекс» та представникові цивільного позивача ТОВ «Термекс» - ОСОБА_5 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_4 ) на підставі постанови слідчого - начальнику відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_14 від 25.03.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на підприємствах в установах, організаціях усіх форм власності пов`язані з матеріальною відповідальністю на 1 рік.
На підставі ст. 75 України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ст. 76 п.п.2,3 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 обраний у виді домашнього арешту скасувати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Термекс» (ЄДР 32652485 п/р НОМЕР_1 в ЧФ ПриватБанку м. Чернівці МФО 356282) 403076 грн. 02 коп. (чотириста три тисячі сімдесят шість гривень дві копійки) у якості відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі ХНІІСЕ ім..Засл. проф.. М.С. Бокаріуса процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи №2057 від 13.03.2015 року у сумі 2460 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят гривень).
Речові докази у справі:
- Водонагрівач акумуляційний електричний Gагаntrem ER-50V (ТR) в кількості 8 штук;
- Водонагрівач акумуляційний електричний Gагаntrem GTN100V в кількості 14 штук;
- Водонагрівач акумуляційний електричний Gагаntrem GTN 50-V в кількості 10 штук;
- Водонагрівач акумуляційний електричний Gагаntrem GTN 80-V кількості 18 штук;
- Водонагрівач акумуляційний електричний GARANTERM MGR 10 O в кількості 5 шт;
- Водонагрівач акумуляційний електричний GARANTERM MGR 10 U в кількості 17 штук;
- Водонагрівач акумуляційний електричний GARANTERM MGR 15 O в кількості 22 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний GARANTERM MGR 15 U в кількості 31 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний ТНЕRМЕХ ІF 50 V в кількості 51 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний ТНЕRМЕХ ІF 80 V в кількості 38 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний ТНЕRМЕХ ІS 30 V в кількості 1 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний ТНЕRМЕХ ІS 50 V в кількості 1 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний ТНЕRМЕХ ІF 50 Н в кількості 3 шт.;
- Водонагрівач акумуляційний електричний ТНЕRМЕХ ІF 100 V в кількості 18 шт., які знаходяться на відповідальному зберіганні у представника цивільного позивача ТОВ «Термекс» - ОСОБА_5 (зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_4 ) після набрання вироком повернути законному володільцю та власнику фізичній особі-підприємцю ОСОБА_12 на складське приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя