480/1797/15-к
н/п 1-кп/490/612/2015
У Х В А Л А
08 грудня 2015 року Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Миколаїв справу за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, вдови, не працює поваром в піцерії "Чілентано", раніше не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про скоєння злочинів, передбачених ч.2ст.15-ч.1 ст.115 КК України
в с т а н о в и в :
Дане кримінальне провадження направлено на розгляд до Центрального районного суду м.Миколаєва відповідно до ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 04.09.2015р.

Підстав для закриття або зупинення провадження у справі не встановлено.
Відповідно до п.5ч.2ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вона 30 березня 2015р. близько 17год. з метою реалізації свого умислу, направленого на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , приїхала до дачного будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_9 та привезла з собою завчасно приготовлену пляшку з горючо рідиною. В ході розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій намір, направлений на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 , з привезеної із собою пластикової пляшки тричі плеснула невідомою горючою рідиною на тіло та голову потерпілого, і після того як невідома горюча рідина попала на голову та тіло потерпілого ОСОБА_9 , останній спалахнув від електричної плити та почав горіти. ОСОБА_8 в цей же час вибігла з будинку та направилась до місця свого проживання - до дачного будинку АДРЕСА_1 в СВТ«Родники-івушки».Довести свій намір до кінця ОСОБА_8 не вдалося з причин, які не залежали від її волі, так як потерпілий ОСОБА_9 бригадою лікарів швидкої медичної допомоги був доставлений в опікове відділення міської лікарні №3 та йому надано необхідну медичну допомогу. Згідно висновку експерта № 959/491-15 від 31.07.2015р. у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у виді опіків ротової порожнини, верхніх дихальних шляхів, голови, шиї, тіла і рук в кількості 31%, 2-3 ступеню опікового шоку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя.
Отже, слідчим встановлено фактичні обставини того, що обвинувачена здійснила дії направлені на позбавлення життя потерпілого шляхом підпалу його, тобто із застосуванням вогню.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003р. умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п.4ч.2ст.115 КК України), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних страждань - шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю. Таким чином, дії обвинуваченого направлені на позбавлення потерпілого життя з використанням вогню (тобто підпалу потерпілого) слід кваліфікувати за ч.2ст.115 КК України.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, судом встановлено, що обвинувальний акт містить опис фактичних обставин справи, як їх було встановлено прокурором із вказівкою на ту обставину, що обвинувачена здійснила замах на життя потерпілого шляхом обливання горючою рідиною та підпалу такого, тобто здійснила замах на життя потерпілого з використанням вогню, і такі обставини прокурором встановлені вже на стадії досудового розслідування, тобто в цій частині в процесі розгляду справи судом інші обставини встановлені бути не можуть, що вказує на те, що прокурор в цій частині обвинувального акту обвинувачення пред?явлене ОСОБА_8 змінити відповідно до ч.1ст.338 КПК України не зможе. А тому суд приходить до висновку, що виклад в даному обвинувальному акті фактичних обставин вчиненого діяння, що інкримінується обвинуваченій ОСОБА_8 , та правової кваліфікації цих дій ОСОБА_8 з посиланням на ч.1ст.115 КК України є суперечливими між собою, та таким, що обмежує права як обвинуваченої, так і потерпілого, тому даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.
Окрім цього, даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, оскільки зовсім не містить формулювання обвинувачення, тобто не містить чіткого і беззаперечного викладу тих обставин та відповідних їм кваліфікаційним формулам з посиланням та статті та частини статті КК України (п.13 ч.1 ст.3 КПК України), що дають змогу встановити в чому ж обвинувачується ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні представник потерпілого заявив також клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання представника потерпілого про обрання обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, та вказав, що поведінка обвинуваченої на стадії досудового розслідування та вже в суді вказує на те, що обирати до обвинуваченої ОСОБА_8 найбільш суровий запобіжний захід не має підстав.
Захисник та обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали позицію прокурора та вказали, що обвинувачена ОСОБА_8 виконувала всі виклики слідчого та прокурора, своїми процесуальними правами не зловживала, а тому тримати її під час розгляду справи у суді під вартою не має підстав та необхідності.
Відповідно до ст.331 КПК України суд вирішує питання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу з урахуванням норм глави 18 КПК України.Згідно ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.Окрім цього, представник потерпілого на надав суду доказів того, що існують ризики того, що обвинувачена ОСОБА_8 може скритися від суду, чи завадити розгляду даної справи у інший спосіб.
Щодо клопотання представника потерпілого стосовно накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_8 , зокрема на будинок АДРЕСА_3 , дачний будинок АДРЕСА_1 , грошові кошти у банківських установах, то судом встановлено, що ухвалою від 17.06.2015р. слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області накладено арешт на частину майна підозрюваної ОСОБА_8 . Суд, враховуючи ту обставину, що частина майна обвинуваченої ОСОБА_10 вже під арештом, а також те, що представником потерпілого не надано доказів того, що не вжиття заходів забезпечення цивільного позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в частині стягнення шкоди, а також доказів того, що вказане майно належить обвинуваченій ОСОБА_8 , приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про арешт майна обвинуваченої слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись п.13ч.1ст.3,ч.4 ст.176,п.5ч.2ст.291,314,315,316,331,338КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 обвинуваченої за ч.2ст.15-ч.1ст.115 КК України повернути прокурору.
В задоволенні клопотання представника потерпілого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.
В задоволенні клопотання представника потерпілого про накладення арешту на майно обвинуваченої, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з дня оголошення через Центральний районний суд м.Миколаєва.
Судді