Справа№1-238/10
Провадження №1-кд/751/165/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Шипов І. М.

при секретарі Андрушко Т.Г.,

з участю прокурора Калита А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_1, 30.04.1971р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, не судимого в силу ст.89 КК України, мешкає в АДРЕСА_1 за ст.186 ч.1, 186 ч.2 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_1, в середині квітня 2010 року, в денний час, знаходячись у приміщенні АДРЕСА_2, відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа 6233», вартістю 758 грн. 40 коп., з флеш-картою вартістю 30 грн., а всього майна на загальну суму 788 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_2

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.05.2010 року, близько 20 год., ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись у АДРЕСА_2, наніс один удар рукою в обличчя, та декілька ударів долонею по потилиці ОСОБА_2, застосувавши таким чином до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, після чого відкрито викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1211», вартістю 96 грн., з сім-картою оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., а всього майна на загальну суму 121 грн., що належить ОСОБА_2

Допитаний в суді, в якості підсудного ОСОБА_1 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, визнав, як достовірні всі докази по справі погодившись на скорочений порядок судового слідства, тобто, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, та вивчення матеріалів справи, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ст.299 п.3 КПК України йому зрозумілі.

При цьому пояснив, що він дійсно забрав у ОСОБА_2 двічі мобільні телефони. Дані злочини він вчинив з цілю провчити ОСОБА_2, оскільки той проживав у нього, він його доглядав, кормив, а той його ображав, не давав грошей на продукти харчування, брав у борг гроші у його товаришів. Вину визнає, заподіяну шкоду він намагається відшкодувати, при цьому він повністю визнає заявлений матеріальний позов, просить суворо його не карати.

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились у відкритому викраденні майна ОСОБА_2, підлягають кваліфікації за ст.186 ч.1 КК України.

Дії підсудного, які виразились у відкритому викраденні майна ОСОБА_2, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, вчиненими повторно, підлягають кваліфікації за ст.186 ч.2 КК України.

За сукупністю скоєного дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ст.ст.186 ч.1, та 186 ч.2 КК України.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного, суд розцінює його поведінку на слідстві і в суді, яка сприяла розкриттю злочину, та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного, судом не встановлено.

Суд вважає, що з підсудного на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 909 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, оскільки в судовому засіданні знайшло підтвердження заподіяння матеріальної шкоди саме в такому розмірі.

Призначаючи міру покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, що помякшують відповідальність, враховується особа підсудного, те, що він не судимий в силу ст.89 КК України, те, що він притягувався до адміністративної відповідальності, стан його здоровя, сімейний та матеріальний стан, відношення до злочину, та враховуючи його вік, роль у вчиненому злочині та відношення до скоєного і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що необхідне та достатнє покарання за скоєне підсудному може бути призначене не повязане з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним по

ст.186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ст.186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_1 періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти про зміну місця мешкання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 909 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 344 грн. судових витрат на користь держави.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд з постійного місця мешкання, зарахувавши в строк відбування покарання знаходження його під вартою з 17.05.2010 року по 20.05.2010 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов