Справа № 738/1222/15-к
№ провадження 1-в/738/321/2015
УХВАЛА

13 серпня 2015 року м. Мена

Суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
13 серпня 2015 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

У своєму клопотанні ОСОБА_2 посилається на те, що 06.07.2010 року вона була засуджена вироком Сосницького районного суду за ст.ст. 191 ч. 2, 191 ч. 4, 69, 366 ч. 1, 70, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 20.09.2010 року вироком апеляційного суду Чернігівської області вирок Сосницького районного суду Чернігівської області скасовано в частині призначеного покарання засуджено за ст.ст. 191 ч. 2, 191 ч. 4, 366 ч. 1, 70, 70 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 3 роки. 17.02.2014 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова замінено невідбуту частину покарання з позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням на користь держави 20 % заробітку. На даний час засуджена відбувала відповідну частину покарання, а тому просить звільнити її умовно достроково від подальшого відбування покарання у вигляді виправних робіт та від додаткового покарання.

Адміністрація кримінально виконавчої інспекції не звернулась до суду з відповідним поданням про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_2 від подальшого відбування покарання.

Вивчивши клопотання засудженої та додані до нього матеріали суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. До таких питань відноситься і застосування умовно-дострокового звільнення. Отже, засуджена ОСОБА_2 відповідно до чинного законодавства скористалася наданим їй правом і надіслала клопотання до Менського районного суду про застосування відносно неї ст. 81 КК України.

Статтею 81 Кримінального кодексу України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у вигляді виправних робіт волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Дана стаття не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачено, що матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання, мають відповідати вимогам, передбаченим ст. 110 Виправно-трудового кодексу України. Коли ці вимоги не виконано (характеристика не відображає процесу виправлення засудженого або стосується не всього періоду відбування ним покарання, немає даних про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків, не подано витяг із рішення спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх тощо) і заповнити ці прогалини в судовому засіданні неможливо, суддя на стадії підготовки справи до розгляду повертає матеріали для відповідного оформлення, а коли недоліки виявлено в судовому засіданні, - ухвалює відповідну постанову, в якій зазначає підстави для повернення матеріалів.

Діючим на даний час КПК України суду не надано право збирати докази, а отже і витребувати особові справи, обов`язок доказування того, що необхідно застосувати до нього ст. 81 КК України покладено на засудженого.
До свого клопотання засуджена ОСОБА_2 не надала жодного документу, який би дав можливість суду повно та всебічно вивчити особу засудженої. Відсутні документи, що стосуються її засудження, міри покарання, початку та кінця строку покарання, відбутої частини покарння, а також документи, що підтверджують сумлінну поведінку засудженої, її ставленням до праці, а отже неможливо встановити чи довела вона своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене, клопотання засудженої не відповідає вимогам чинного законодавства, усунути виявлені недоліки в ході судового розгляду неможливо, а тому клопотання повертається особі, що його надіслала без розгляду. Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей та додання необхідних документів та належним чином завірених копій.

Керуючись ст. 81 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", ст. 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання - повернути без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1