1-кп/381/70/16
381/457/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження № 0001401 від 12.08.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, громадянина України, пенсіонера, одруженого, з вищою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
встановив:
11.08.2015 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював маневр повороту ліворуч з вулиці Соборна навпроти будинку № 65, на вулицю Червоноармійська у місті Фастові, Київської області, будучи неуважним, невірно оцінивши дорожні умови та дорожню обстановку, не переконавшись в безпеці виконання маневру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з мотоциклом «Yamaha TW 225E» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла «Yamaha TW 225E» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1/д від 19.01.2016 року у ОСОБА_7 , 1983 року народження мали місце тілесні ушкодження: закритий уламковий внутрішньо суглобовий перелом медіального відростка і верхньої третини великогомілкової кістки, що виник в результаті дії тупого предмета і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такий, що викликає тривалий розлад здоров`я, терміном понад 21 добу.
Згідно висновку авто технічної експертизи № 5-02/452 від 16.10.2015:
Рульове керування автомобіля «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП, не виявлено.
Система робочого гальма автомобіля «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду перебуває в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено.
Елементи підвіски автомобіля «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей підвіски, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.
Таким чином водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_1 грубо порушив вимоги:
п.1.3., де вказано, що «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно вічливими»;
п.1.5., де вказано, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 10.1., де вказано «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»
п. 16.1., - «Перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.»
Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 року.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 1.3., 1.5., 10.1., 16.1. Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку зі скоєною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за вказаних у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що в період лікування потерпілого ОСОБА_7 він та його син приймали участь в оплаті стаціонарного лікування потерпілого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_5 про стягнення з нього моральної шкоди в сумі 400 000 грн не визнав, вважає, що сума позову дуже велика.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні свій цивільний позов підтримав повністю, просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 400 000 грн, оскільки внаслідок злочину йому були заподіяні моральні та фізичні страждання, фізичний біль, емоційний стрес, він знаходився на тривалому стаціонарному лікуванні, змушений був пристосовуватись до незручних умов існування , потребував зовнішньої допомоги з боку близьких осіб. Наслідки перенесеної травми, одержаної ним внаслідок ДТП, спричинили зниження працездатності і встановлення йому 3 групу інвалідності, а також призвели до появи негативних психоемоційних змін, таких як пригніченість, дратівливість, емоційна напруга, відчуття власної трудової неповноцінності, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 частково допомагав в оплаті його лікування, про те ця сума не допомогла повністю оплатити збитки завдані здоров`ю, потрібні кошти на реабілітацію.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає; при цьому судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, доведена поза розумним сумнівом і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, яке завдало потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером та особою похилого віку, що частково оплатив стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини кримінального провадження, вказані дані про особу ОСОБА_5 , його ставлення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Згідно зі ст.. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р., з подальшими змінами і доповненнями «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт спричинення позивачу моральних або фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин або якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі або в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т. п.), які отримав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення і т. п.) і з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд повинен виходити з принципів законності, зваженості і справедливості.

Таким чином, суд бере до уваги, що потерпілому ОСОБА_7 діями обвинуваченого ОСОБА_5 нанесена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю і стражданнях, які потерпілий отримав у зв`язку з пошкодженням здоров`я ї в результаті дорожньо-транспортної пригоди. При цьому суд бере до уваги характер і обсяг фізичних, душевних і психічних страждань потерпілого ОСОБА_7 , заподіяних протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому суд оцінює і матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_5 , який є пенсіонером та особою похилого віку, розумність заявленої потерпілим суми з урахуванням реальної можливості її виплати обвинуваченим.

Розглядаючи питання про суму моральної шкоди, заявленої потерпілим ОСОБА_7 суд бере до уваги, що злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України, відноситься до злочинів з необережною формою вини.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди в сумі 400 000 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 10 000 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди в сумі 400 000 грн задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) грн, в інший частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення :

-експертизи дослідження технічного стану транспортних засобів № 5-02/452 від 16.10.2015 року - 613, 80 грн.;

-експертизи дослідження технічного стану транспортних засобів № 5-02/451 від 16.10.2015 року - 613, 80 грн;

-експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод № 5-02/453 від 19.10.2015 року - 613, 80 грн.;

-транспортно-трасологічної експертизи № 5-02/450 від 18.10.2015 року - 1075, 20 грн.

Арешт на транспортний засіб мотоцикл «Yamaha TW 225 » реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2015 року - скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме :

-автомобіль «ВАЗ 2104» реєстраційний номер НОМЕР_1 , арешт на який знятий згідно ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2015 року, та який зберігається за місцем проживання власника ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , залишити власнику ОСОБА_5 ;

-мотоцикл «Yamaha TW 225» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий власнику ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 ;

-водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , яке знаходиться у Фастівському ВП Васильківського ВП НП у Київській області залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_8