Справа №592/951/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/374/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000048 від 04 січня 2015 року за апеляційними скаргами заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 квітня 2015 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)20.09.2006 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.309 ч.1, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 2) 26.05.2009 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.ст.185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 3) 11.08.2011 року Зарічним районним судом м.Суми за ст.185 ч.2 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; 4) 11.12.2012 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 2 років позбавлення волі; 5) 05.12.2013 року Зарічним районним судом м.Суми за ст.185 ч.2 КК України до 6 місяців арешту. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 09.07.2014 року невідбута частина покарання за вироком Зарічного районного суду від 05.12.2013 року була скорочена на половину, на підставі ст.6 Закону України "Про амністію у 2014 році"; 6) 25.12.2014 року Ковпаківським районним судом м.Суми за ст.309 ч.1 КК України до 3 місяців арешту, звільненого 08.05.2015 року по відбуттю строку,

визнаного винним та призначено покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 25.12.2014 року більш суворим за даним вироком, призначено ОСОБА_8 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2014 року, у виді позбавлення волі на строк 10 днів і остаточно призначено до відбування ОСОБА_8 3 роки 10 днів позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення чотирьох товарознавчих експертиз на загальну суму 491,4 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за те, що він

27.10.2014 року, близько 14:00 год., знаходячись в приміщенні ТОВ "Фоззі-Фуд", супермаркету "Сільпо", розташованому за адресою: м.Суми, вул.Харківська, 2/2, діючи повторно, таємно викрав 5 упаковок картриджів для гоління загальною вартістю 1841, 75 грн, спричинивши тим самим даному підприємству матеріальну шкоду на вказану суму.

03.01.2015 року, близько 14:45 год., ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно викрав дитячий светр вартістю 445 грн., належний фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 , тим самим спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 11.01.2015 року, близько 18:40 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно викрав одну пару чоловічого взуття вартістю 600 грн., належні фізичній особі-підприємцю ОСОБА_12 , проте не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий власником магазину.

26.01.2015 року, близько 11:00 год., ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, таємно викрав два жіночих гаманця загальною вартісю 160 грн., належні фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13 , чим спричинив їй матеріальну шкоду на вказану суму.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , вважає вирок незаконним, просить його скасувати в зв`язку з допущеним судом неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України (епізод від 27.10.2014 р.) та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком від 25.12.2014 року, більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст. 185 КК України (епізоди від 03.01.2015 та 26.01.2015) призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України (епізод від 11.01.2015 р.) призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за сукупністю вироків, враховуючи положення ст. ст. 71,72 КК України, до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 10 днів, остаточно визначивши до відбування ОСОБА_8 3 роки 10 днів позбавлення волі. За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що всупереч вимогам закону, суд не призначив покарання по епізоду, вчиненому до постановлення попереднього вироку і як наслідок невірно застосував вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений, не оскаржуючи обсяг встановленого вироком обвинувачення, кваліфікацію інкримінованих кримінальних правопорушень, порушує питання про зміну вироку суду та просить вважати його засудженим за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком від 25.12.2014 року, більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 10 днів, остаточно визначивши до відбування ОСОБА_8 2 роки 20 днів обмеження волі. При цьому вважає, що призначене йому покарання є несправедливим, таким, що за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого. За змістом доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду в частині призначення обвинуваченому покарання не достатньо вмотивоване, вказує, що як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду вину у скоєному визнавав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, в повному обсязі відшкодував шкоду потерпілим, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проте поза увагою суду залишено стан його здоров`я, що потребує постійного кваліфікованого лікування, позицію потерпілих, які жодних претензій до обвинуваченого не мали та просили його суворо не карати, та позицію державного обвинувача щодо призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини кримінального провадження та зміст поданих апеляційних скарг, міркування прокурора ОСОБА_7 , який вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

При цьому згідно положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, є обґрунтованими та апелянтами не оскаржуються.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання, яке суд призначив обвинуваченому ОСОБА_8 відповідає вимогам зазначеної норми закону.

Так, суд при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, що, згідно з вимогами ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, пом`якшуючі покарання обставини, зокрема щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, наявність захворювання, взяв до уваги й обтяжуючу покарання обставину, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, при цьому врахував особу обвинуваченого, який вчинив значну кількість епізодів злочинних дій, наявність у нього не знятих та непогашених в установленому порядку судимостей, в тому числі за аналогічні злочини, що він зарекомендував себе як особа, що не бажає ставати на шлях виправлення та схильна до вчинення умисних корисливих злочинів, на переконання колегії суддів, обґрунтовано прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів є призначення покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином судом враховані і пом`якшуючі покарання обставини, на які посилається в апеляційній скарзі обвинувачений.

В той же час доводи обвинуваченого про те, що він не перебуває на обліку у лікаря - нарколога, є такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження (а.с. 99), доводи щодо позитивної характеристики не підтверджені доказами, а доводи обвинуваченого про те, що судом не враховано позицію потерпілих, які до нього не мали претензій і позицію прокурора про призначення покарання у виді обмеження волі є такими, що не знижують ступінь тяжкості злочину і не порушують законності та обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не вбачається.

Між тим, аналізуючи вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що покарання призначено судом першої інстанції з порушеннями вимог кримінального закону, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, перший епізод злочинної діяльності ОСОБА_8 вчинив 27.10.2014 року, тобто до вироку, ухваленого Ковпаківським районним судом м. Суми від 25.12.2014 року, проте інші три епізоди останнім вчинено 03.01.2015 року, 11.01.2015 року та 26.01.2015 року, тобто після його засудження за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Проте, суд першої інстанції в порушення вимог ч.1,4 ст. 70 КК України, призначаючи ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, не призначив йому окремо покарання за епізодом кримінального правопорушення, вчиненого 27.10.2014 року, до постановлення попереднього вироку, що є підставою для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 420 КПК України свого вироку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України по епізоду крадіжки 27.10.2014 року у виді позбавлення волі.

Застосувати ч.4 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 25.12.2014 року більш суворим покаранням призначеним за ч.2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки 27.10.2014 року, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Необхідно призначити ОСОБА_8 покарання як і суд першої інстанції, за ч.2 ст. 185 КК України по епізодам крадіжок 03.01.2015 року, 26.01. 2015 року у виді позбавлення волі , за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі і призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Що стосується доводів прокурора про зарахування в строк відбуття ОСОБА_8 остаточно визначеного йому покарання, строку відбутого за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2014 року покарання у виді 3 місяців арешту, то колегія суддів вважає ці доводи безпідставними, оскільки законом України про кримінальну відповідальність не передбачено такого зарахування при призначенні остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 задовольнити, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ковпаківського районного суду міста Суми від 28 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_8 в частині призначення йому покарання скасувати у зв`язку із допущеним неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки 27.10.2014 року у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 25.12.2014 року більш суворим покаранням призначеним за ч.2 ст. 185 КК України по епізоду крадіжки 27.10.2014 року, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України по епізодам крадіжок 03.01.2015 року, 26.01. 2015 року у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України по епізоду 11.01.2015 року у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, більш суворим покаранням призначеним за ч.2 ст. 185 КК України, визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі на строк 10 днів і призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки 10 (десять) днів.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

.