Справа № 135/929/15-к
Провадження у справі № 1-кп/135/62/15
У Х В А Л А
іменем України
29.07.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ладижин Вінницької області клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000118 від 22.06.2015 стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 7 класу Ладижинської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений малолітній ОСОБА_3 , законний представник малолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисник малолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представник служби у справах дітей Ладижинської міської ради ОСОБА_10 , представник кримінальної міліції у справах дітей Ладижинського МВ УМВС України ОСОБА_11 ,-

В С Т А Н О В И В:
В ніч з 14.05.2015 на 15.05.2015 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за попередньою змовою з неповнолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисно, протиправно, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, від під`їзду № 2, буд. АДРЕСА_2 шляхом штовхання з місця стоянки, здійснили незаконне заволодіння мопедом марки «Ямаха», моделі «Джок» чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 , чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8 тис. 800 гривень.

Окрім цього, встановлено, що в ніч з 14.05.2015 на 15.05.2015 малолітній обвинувачений ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисно протиправно, таємно, з корисливих спонукань шляхом вільного доступу від під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_3 , шляхом штовхання з місця стоянки здійснили незаконне заволодіння мопедом марки «Сузукі», моделі «Летс» сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4 тис. 800 гривень.

Окрім цього, встановлено, що в ніч з 14.05.2015 на 15.05.2015 малолітній ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисно протиправно, таємно, з корисливих спонукань шляхом вільного доступу від під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_3 , шляхом штовхання з місця стоянки здійснили незаконне заволодіння мопедом марки «Дельта», моделі «ЕХ50QT-В» чорного кольору, шасі № НОМЕР_3 , чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5 тис. 800 гривень.

У судовому засіданні малолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав і щиро покаявся у вчиненому, наведених вище фактичних обставин справи та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював. Суду показав, що в ніч з 14.05.2015 на 15.05.2015 він попередньо домовившись із неповнолітніми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 умисно, таємно, з корисливих спонукань, від під`їзду № 2, буд. АДРЕСА_2 шляхом штовхання з місця стоянки, здійснили незаконне заволодіння мопедом марки «Ямаха», моделі «Джок» чорного кольору, чим завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 8 тис. 800 гривень. Цього ж числа, з тих же мотивів, вони утрьох, від під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_3 шляхом штовхання з місця стоянки здійснили незаконне заволодіння мопедом марки «Сузукі», моделі «Летс» сірого кольору, чим завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 4 тис. 800 гривень. У подальшому, продовжуючи реалізувати спільний єдиний злочинний умисел, діючи при цьому з тих самих корисливих мотивів погоджено між собою у той самий спосіб від під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_3 шляхом штовхання з місця стоянки здійснили незаконне заволодіння мопедом марки «Дельта», моделі «ЕХ50QT-В» чорного кольору, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5 тис. 800 гривень.

Факт вчинення малолітнім ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що в його власності перебуває моторолер марки «Дельта», моделі «ЕХ50QT-В» чорного кольору, шасі № НОМЕР_3 . 15.05.2015 біля 2 години ночі він на вказаному вище мопеді повернувся додому, а саме до будинку АДРЕСА_3 та біля першого під`їзду залишив свій транспортний засіб. Вийшовши вранці о 4 год. 15 хв. з під`їзду, він виявив відсутність моторолера. Пізніше від працівників міліції йому стало відомо, що незаконне заволодіння його транспортним засобом вчинили ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які і завдали йому матеріальної шкоди на загальну суму 5 тис. 800 гривень. Претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_3 не має, збитки йому відшкодовані;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який суду показав, що в його власності перебуває моторолер марки «Сузукі», моделі «Летс» сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , який він придбав близько двох років тому. 14.05.2015 він на даному моторолері близько 19 год. 10 хв. повернувся від своєї матері додому та залишив належний йому транспорний засіб біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_3 . 15.05.2015 о 06 год ранку, подивившись у вікно виявив відсутність моторолера. Пізніше від працівників міліції йому стало відомо, що незаконне заволодіння його транспортним засобом вчинили ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які і завдали йому матеріальної шкоди на загальну суму 4 тис. 800 гривень. Претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_3 не має, збитки йому відшкодовані;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду показав, що в його власності перебуває мопед марки «Ямаха», моделі «Джок» чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 . 14.05.2015 близько 19 год. 00 хв. він залишив свій мопед біля другого під`їзду буд. АДРЕСА_2 . 15.05.2015 вранці він виявив відсутність вказаного транспортного засобу. Цього ж дня звернувся до міліції із заявою про викрадення його мопеду. Від працівників міліції йому стало відомо, що незаконне заволодіння його транспортним засобом вчинили ОСОБА_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які і завдали йому матеріальної шкоди на загальну суму 8 тис. 800 гривень. Претензій матеріального та морального характеру до малолітнього ОСОБА_3 не має, збитки йому відшкодовані;

- показаннями законного представника малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , яка суду показала, що її неповнолітній племінник ОСОБА_3 навчається у 7 класі Ладижинської ЗОШ №2 І-ІІІ ступенів і проживає у неї на протязі трьох років. Про те, що племінник вчинив незаконне заволодіння транспорними засобами їй стало відомо від працівників міліції. Про вчинення злочинів він їй нічого не розповідав, викрадених мопедів вона не бачила. На момент розгляду справи збитки матеріального та морального характеру потерпілим відшкодовані. Батько дитини ОСОБА_14 має іншу сім`ю та проживає окремо від сина. Проте, із сином бачиться, інколи приймає участь у його утриманні та вихованні. Однак, в загальному вихованням та утриманням племінника займається вона самостійно. З матір`ю дитини дуже складні відносини, вона дуже рідно спілкується із сином в телефонному режимі, майже не цікавиться його розвитком, вихованням та утриманням, перебуває на заробітках за межами України. Про себе повідомила, що до кримінальної відповідальності не притягувалася, батьківських прав не позбавлена, у змозі забезпечити нагляд за малолітнім племінником і постійний контроль за його поведінкою та не допустити вчинення ним в майбутньому суспільно-небезпечних діянь. Просить задовольнити клопотання слідчого, затверджене прокурором, і застосувати до племінника примусові заходи виховного характеру, вказані у клопотанні;

- показаннями представника Служби у справах дітей Ладижинської міської ради ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що малолітній ОСОБА_3 на обліку у ССД Ладижинської міської ради не перебуває, даних про його негативну поведінку в Службу на надходило. Клопотання прокурора підтримала та просила його задовольнити;

- показаннями представника кримінальної міліції у справах дітей Ладижинського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_11 , який суду пояснив, що малолітній ОСОБА_3 на обліку в кримінальній міліції не перебуває. Клопотання прокурора також підтримав та просив його задовольнити;

- протоколом огляду предмету від 16.05.2015, згідно з яким на двоколісному мопеді марки «Сузукі», моделі «Летс» сірого кольору, шасі № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 були виявлені пошкодження лівої бокової панелі, відсутність передньої панелі, що біля руля керування, відсутність дзеркал заднього виду;

- протоколом огляду місця події від 16.05.2015, згідно з яким на території комплексу гаражів, розташованих в лівій стороні будинку АДРЕСА_3 на ґрунтовій дорозі виявлений моторолер марки «Ямаха», моделі «Джок» чорного кольору, шасі № НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_9 , на якому виявлені пошкодження обшивки, сидіння порвані, верхня кришка багажника зірвана, бокові пластикові захисники зірвані;

Аналіз перевірених і оцінених у судовому засіданні доказів, переконують суд, що правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , яка полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб за ч. 2 ст. 289 КК України органом досудового розслідування кваліфікована правильно.

Однак, на час скоєння вищенаведеного суспільно - небезпечного діяння, ОСОБА_3 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність відповідно до ч.2 ст.22 КК України, що є підставою для застосування до нього примусових заходів виховного характеру.

Учасники процесу не заперечували щодо можливості застосування до малолітнього ОСОБА_3 заходів виховного характеру.

Відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України, ст.498 КПК України та роз`яснень, що містяться в п.п.2,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», до особи, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, застосовуються примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України.

Під час розгляду клопотання суд з`ясував дані про особу малолітнього ОСОБА_3 , вікові і психологічні особливості, стан здоров`я; взаємовідносини в сім`ї та колективі, ставлення до навчання, участь у суспільному житті; ставлення малолітнього до наслідків діяння, яке він учинив, дані про його батьків, їхній спосіб життя, здатність забезпечити виховний вплив на сина та постійний контроль за його поведінкою; обставини, що негативно впливали на виховання малолітнього ОСОБА_3 .

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час вчинення суспільно-небезпечного діяння навчався в сьомому класі Ладижинської ЗОШ № 2 І-ІІІ ступенів. За місцем навчання ОСОБА_3 в цілому характеризується позитивно, має певні здібності, проте не бажає докладати зусилля задля подолання труднощів і досягнення поставленої учбової цілі, потребує детального кількаразового пояснення, роботу виконує під безпосереднім керівництвом. Учневі потрібна постійна організуюча допомога вчителя у вигляді навідних запитань, підказок, опора на наочний матеріал. Характерний рівень тривожності, на уроках часто неуважний, займається сторонніми справами. Домашні завдання виконує частково і несистематично. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Приймає участь у громадському житті школи та класу не з власної ініціативи. Мовчазний, стриманий, імпульсивний, піддається чужому впливу. Правила поведінки виконує на вимогу вчителя, має порушення дисципліни. Має кілька друзів серед однокласників. Відвідував гурток радіо конструювання. Дитина потребує батьківського піклування на увагу, яку не отримує в повному обсязі.

За станом здоров`я малолітній ОСОБА_3 - здоровий, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває.

Ініціатор клопотання - слідчий Ладижинського РВ УМВС України у Вінницькій ОСОБА_15 , який спеціально уповноважений на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх, в клопотанні про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, затвердженому старшим прокурором прокуратури м. Ладижина ОСОБА_4 , який уповноважений здійснювати нагляд за додержанням законів у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені неповнолітніми та на участь у розгляді даної категорії справ, просить застосувати до малолітнього примусовий захід виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, з чим погодилися учасники судового розгляду.

Судом також встановлено, що малолітній ОСОБА_3 проживає з бабусею ОСОБА_16 , 1948 року народження, дідусем ОСОБА_17 , 1947 року народження та тіткою ОСОБА_5 , 1975 року народження, двоюрідними братом ОСОБА_18 , 1996 року народження та сестрою ОСОБА_18 , 2001 року народження у трикімнатній квартирі. Діти мають окрему кімнату, спальні, робочі місця та місце для відпочинку, забезпечені всім необхідним для розвитку згідно вікових потреб.

Матір малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_19 , 1986 року народження проживає за межами України, вихованням дитини не займається.

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_14 , 1977 року народження має іншу сім`ю та проживає окремо. В загальному вихованням та утриманням ОСОБА_3 займається його тітка ОСОБА_5 , хоча батько в міру можливостей старається приділити увагу вихованню сина, а проживає окремо через складні житлові умови.

Вирішуючи питання про обсяг застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, суд, керуючись правилами ст. ст. 485 та 487 КПК України, крім наведеного вище враховує і те, що він має добрий стан здоров`я та рівень розвитку, належні умови життя та виховання у сім`ї, яка має достатній для цього рівень матеріального забезпечення і здатна забезпечити позитивний виховний вплив на малолітнього та постійний контроль за його поведінкою (сім`я ОСОБА_3 не є повною, проте з добрими взаємовідносинами, має житлову площу з належним санітарним станом, у матеріалах справи відсутні будь-які негативні дані щодо тітки ОСОБА_5 , які перешкодили б його вихованню в колі сім`ї).
Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 1 ст. 97 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання прокурора і застосувати до малолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, які з урахуванням конкретних обставин вчинення суспільно - небезпечного діяння, особи малолітнього, його ставлення до скоєного слід застосувати строком у один рік.

Керуючись ст.ст.498-501 КПК України, ч.2 ст.97 КК України, п.2 ч.2 ст.105 КК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього ОСОБА_3 , який не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність - задовольнити.

На підстави п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який не досяг віку кримінальної відповідальності примусові заходи виховного характеру у виді - обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітнього, зокрема: заборонити перебувати за межами місця свого проживання в АДРЕСА_1 з 21:00 год. до 06:00 год. наступної доби; заборонити відвідувати місця, де реалізовуються алкогольні напої та тютюнові вироби, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість строком на один рік.

Копію ухвали надіслати службі в справах дітей та кримінальній міліції у справах дітей за місцем проживання ОСОБА_3 для здійснення контролю за виконанням ухвали про застосування до нього примусового заходу виховного характеру.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя