Справа № 461/6075/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 25.04.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11.09.2014 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 120 год. виправних робіт та 24.09.2015 року Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_5 , 15.04.2015 року, приблизно о 08:30 год., перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом вільного доступу зі сходової клітки викрав котел опалення вартістю 800 гривень, що належить ОСОБА_6 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаюється та просив суд суворо не карати.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

У відповідності до ст.12 КК України злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_5 на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, спричинену майнову шкоду обвинувачений не відшкодував.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_5 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк на три роки.
Захисник у судовому засіданні просила обвинуваченому призначити покарання у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема, враховано те, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, раніше судимий 11.09.2014 року Сихівським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 120 год. виправних робіт, тобто повторно здійснив крадіжку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, а тому ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів не можливе без ізоляції останнього від суспільства. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому частини статті КК України у виді позбавлення волі та відповідно до ст.75 КК України необхідно звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.
Оскільки після постановлення вироку Личаківського районного суду м.Львова від 24.09.2015 року встановлено, що ОСОБА_5 винний в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 24.09.2015 року більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Суддя ОСОБА_1