Справа № 1-507/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд в складі:

головуючого судді Головчака М.М., при секретарі Михайльчук Л.В. з участю: прокурора Харечко О.П. потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ОСОБА_3, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює вантажником ТОВ «Укрсібнафтосервіс», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.І ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_2 14 лютого 2010 року приблизно о 17 годині, будучи в стані алкогольного сп'яніння та перебуваючи по місцю свого проживання за- адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс 3 удари кулаком по тілу ОСОБА_4, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді полі травм а саме закритої травми грудної клітки, перелому 3-8 ребер зліва та 9-10 ребер справа, що ускладнились гемопневмотораксом зліва; закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по довго тривалості розладу здоров'я.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_2 повністю себе визнав винним у скоєні інкримінованому йому досудовим слідством злочину, підтвердив місце, час мотив, спосіб та інші обставини скоєння, що вказані в обвинувальному висновку. Окрім того пояснив, що 14 лютого 2010 року по місцю свого проживання він вживав алкогольні напої. Цього ж дня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 хотіла справити природі потреби, тому він допоміг їй піднятися та завівши її на кухню, почав їй допомагати сісти на спеціально зроблений стілець. Коли ОСОБА_4 відправила свої природі потреби в підгузник, нащо він розсердився та почав бити ОСОБА_4 по різним частинам тіла. Зазначає, що вказану подію бачив його батько ОСОБА_5, який почав на нього кричати щоб він не бив ОСОБА_4 17 лютого 2010 року стан здоров'яКолмакової М.М. погіршився, і вона була поміщена на стаціонарне лікування в Рівненську обласну клінічну лікарню.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього учасники судового розгляду не заперечують. При цьому суд з'ясував, чи правильно розуміє підсудний ОСОБА_2 та інші учасники судового розгляду зміст цих'обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ті фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_1, показала, що 14 лютого 2010 року прийшовши додому вона побачила, що в її мами ОСОБА_4 на голові кров, вона хрипіла та стогнала. Вказує, що її син ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_2 побив ОСОБА_4, на що ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_4 захотіла в туалет, тому він намагався їй допомогти піднятися, але та не втрималась і справила природні потреби в підгузник, на що він розсердився, та вдарив бабусю по тулубу коли вона лежала на підлозі. 17 лютого 2010 року ОСОБА_4 стало гірше, тому для неї викликали швидку медичну допомогу та доставили в лікарню. Після лікування ОСОБА_4 виписали з лікарні і вона знаходилася дома. 14 березня 2010 року ОСОБА_4 померла від церебро-судинної недостатності. Просить суворо підсудного ОСОБА_2 не карати.

Дії підсудного ОСОБА_2, які виразилися в умисному нанесенні тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я правильно кваліфіковані за ч.І ст.122 КК України

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_2 вчинив умисний злочин проти життя та здоров'я населення, які відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, повністю визнання своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в похилому віці.

Що стосується особи підсудного, суд враховує, що ОСОБА_2 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання негативно не характеризується, перебуває обліку лікаря нарколога зприводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, особу підсудного, о'бставини що пом'якшують покарання, а також інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому вважає за можливим призначити покарання не пов'язаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст.321,324,328-339 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання - один рік шість місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком - один рік.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: