АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/804/15 Справа № 712/6631/15-к Категорія: ч.2 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2015 року у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в ОКВС.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду у сумі 5000 грн. та судові витрати у сумі 6500 грн. В решті вимог відмовлено, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 24 листопада 2014 року близько 18 години, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив йому травму голови із струсом головного мозку, крововиливами, садном обличчя, крововиливами в білкові оболонки обох очей, травматичним набряком м`яких тканин голови; травму носа з переломом кісток носа, крововилив м`яких тканин грудної клітки. Згідно висновку судово-медичного експерта № 2494 від 04.12.2014 року травма голови із струсом головного мозку, крововиливами, садном обличчя, крововиливами в білкові оболонки обох очей, травматичним набряком м`яких тканин голови; травма носа з переломом кісток носа відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а крововилив м`яких тканин грудної клітки - до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи висновків суду щодо доведеності його вини та не оспорюючи вирок суду в частині призначеного покарання вважає, що суд невірно вирішив цивільний позов. Просить суд змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, задовольнивши позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн., у задоволенні решти позовних вимог, в тому числі судових витрат відмовити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що суд не навів достатніх мотивів визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, а також в чому конкретно проявилася моральна шкода.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відхилити апеляцію обвинуваченого ОСОБА_9 , пояснення представника цивільного відповідача, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 про задоволення його апеляції, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам кримінального провадження і ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку, і які не оспорюються в апеляції в частині визнання вини ОСОБА_9 ..

Дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України вірно, з чим і погоджується колегія суддів.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, достатньо врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинувачуваного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше не судимий, і з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття визнання вини в повному обсязі за скоєне та при відсутності обставин обтяжуючих покарання призначив ОСОБА_9 обґрунтовано основне покарання у виді 1 року обмеження волі з застосуванням ст.75, 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин справи, відсутність обставин обтяжуючих покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені йому основного покарання у виді 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік, на підставі ст.ст.75, 76 КК України.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Так відповідно до роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ПВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Згідно роз`яснень п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року із змінами і доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд має навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, що підлягають стягненню, вказати матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказані вимоги КПК України та Пленуму Верховного Суду України при постановлені вироку в частині розв`язання цивільного позову виконав в повному обсязі, при цьому врахував вимоги ст.ст.23, 1167, 1193 ЦК України та вирішив у відповідності до чинного законодавства.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції судом було наведено в чому виразилось моральне страждання потерпілого та з яких міркувань при цьому виходив суд задовольняючи частково цивільний позов.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції при розв`язанні цивільного позову, встановив характер протиправних дій ОСОБА_9 , ступінь його вини, глибину фізичних і моральних страждань потерпілого ОСОБА_10 ..

За таких обставин колегія суддів приходить висновку, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо цивільного позову вирішив у відповідності до чинного законодавства, а тому підстави для скасування чи зміни вироку суду в цій частині відсутні.

Порушень вимог кримінально процесуального закону, які б тягли обов`язкового скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене та Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 липня 2015 року відносно ОСОБА_9 без змін

Головуючий :

Судді :