Справа № 645/682/15-к
Провадження № 1-кп/645/220/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд г. Харкова в складі головуючого судді : ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сватово, Луганської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 КК України;
Неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою і в групі з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, 28 квітня 2013 року, приблизно о 14.00 годин, знаходячись у гостях у неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні кухні, розташованій на першому поверсі двоповерхового будинку, побачили шкатулку, розміщену на полиці, в якій знаходились дорогоцінні вироби з золота. Після чого ОСОБА_7 спільно з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, вступили між собою в злочинну змову на таємне викрадення чужого майна, після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, а ОСОБА_8 в цей момент була відсутня у приміщенні кухні, особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені в окреме провадження, згідно відведеної йому злочинної ролі, витягнув зі вказаної шкатулки золотий браслет, 583 проби, вагою 24,6 грам, вартістю 9348 гривень та передав його неповнолітньому ОСОБА_7 , який у свою чергу поклав браслет у кишеню свого верхнього одягу.
Після цього у ОСОБА_7 , який знав, що у шкатулці знаходяться золоті вироби, виник злочинний намір викрасти інші золоті прикраси. Переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_8 були відсутні у приміщенні кухні, шляхом вільного доступу витягнув з вищезазначеної шкатулки золоту обручку вагою 2,08 грам 585 проби з трьома камінцями вартістю 790,40 грн. ; золоту обручку, вагою 2,24 грам, 583 проби з білими камінцями вартістю 851 грн, які поклав у кишеню свого верхнього одягу, про що не повідомив особу, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження.
Далі, неповнолітній ОСОБА_7 та особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, згідно розподілених між собою ролей, прослідували до ПТ «Ломбард-Скарбниця» (№104), розміщеного за адресою м. Харків, проспект Тракторобудівників, 108, де, з метою наживи, заклали викрадений золотий браслет, отримавши за нього грошові кошти, якими розділивши порівну, в наслідку розпорядились на свій розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 , матеріальний збиток на 9348 гривень.
Потім неповнолітній ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, повернувся до ПТ «Ломбард-Скарбниця» (№104), розміщеного за адресою м. Харків, проспект Тракторобудівників, 108, де, з метою наживи, заклав золоту обручку вагою 2,08 грам 585 проби з трьома камінцями вартістю 790,40 грн. ; золоту обручку, вагою 2,24 грам,583 проби з білими камінцями вартістю 851,20 грн, отримавши за нього грошові кошти, якими розпорядився на свій розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 , матеріальний збиток на 1641,6 грн.
Крім цього, 01 травня 2013 року неповнолітній ОСОБА_7 , приблизно о 12.00 годин, знаходячись у гостях неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про, те що у шкатулці, яка розташована у приміщенні кухні, на першому поверсі вказаного будинку, знаходяться дорогоцінні вироби з золота, заздалегідь розробив злочинний план на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, перебуваючи у приміщенні кімнати на другому поверсі з ОСОБА_8 , повідомив їй завідомо вигадану інформацію, про, те, що він забув на першому поверсі домоволодіння свій мобільний телефон, після цього попрямував до вказаної шкатулки. Далі ОСОБА_7 скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, а ОСОБА_8 в цей момент знаходилась у своїй у кімнаті, шляхом вільного доступу, таємно витягнув зі шкатулки, вартість яких становить:
- золотий браслет, вагою 9,12 грам, 585 проби -3252,80 грн;
- золотий браслет, вагою 8 грам, 585 проби - 3040 грн;
- золотий ланцюжок, вагою 24,73 грами, 585 проби-9397,40 грн;
- золоту жіночу обручку вагою 1,36 грам, 585 проби - 516,80 грн;
- золоту чоловічу обручку вагою 4 грами, 583 проби - 1520,00 грн;
- золоту жіночу обручку, вагою 4,71 грами, 585 проби з 3-ма камінцями - 1789,80 грн.;
- золоту жіночу обручку, вагою 3,05 грамів, 583 проби, з білими камінцями по всій поверхні - 1220,00
- пару золотих сережок жіночих загальною вагою 7 грамів, 585 проби, з одним білим камінцем на кожній сережці, вартістю 2800 гривень;
- золоті сережки жіночі загальною вагою 6 грамів, 585 проби,виготовлені у формі скрипкового ключа, з білим камінцем на кожній сережці - 2400 грн.
- одну срібну сережку, вагою 5-ть грамів, 925 проби, з білим камінцем, вартістю 110 грн.
- срібну жіночу обручку вагою 2,56 грами, 925 проби, з білим камінцем, вартістю 64 гривні,
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 185 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, про кількість та обставини викраденого ним майна, надавши аналогічні пояснення, як викладено в описовій частині вироку, .
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, як і кількість і вартість викраденого майна. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого та цивільного позову. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду таємного викрадення золотого браслету 28 квітня 2013 року, з особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду таємного викрадення двох золотих обручок 28 квітня 2013 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
По епізоду таємного викрадення ОСОБА_7 золотих обручок 28 квітня 2013 року, суд виключає таку кваліфікуючу ознаку як вчинення кримінального правопорушення вчинене за попередньою змовою групою осіб, а інкримінує таку кваліфікуючу ознаку як повторність, оскільки як встановлено у ході судового розгляду, як викладено в описовій частині вироку викрадення обручок ОСОБА_7 здійснив самостійно, скориставшись тим, що особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження, та ОСОБА_8 були відсутні у приміщенні кухні. Окрім того, закладення обручок ПТ «Ломбард-Скарбниця» (№104), ОСОБА_7 здійснював самостійно, без участі особи, матеріали кримінального провадження у відношенні якого виділені в окреме провадження,
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду таємного викрадення золотих виробів 1 травня 2013 року, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Вину обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю злочину, а також скоєння кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, характеризується задовільно.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, його наслідки, обставини, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75, 104 КК України при здійсненні контролю за поведінкою засудженого відповідно до положень ст. 76 КК України.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимоги ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.
Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Врахувавши вимоги розумності та справедливості, суд відзначає глибину душевних страждань потерпілої, яка через викрадення майна зазнала душевних страждань, докладала додаткові зусилля для відновлення нормального життєвого устрою, підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. на користь потерпілої.
Неповнолітня особа згідно з ч. 1 ст.1179 ЦК України відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, а у разі відсутності майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, шкода відшкодовується батьками.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не працює, майна, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди не має, цивільний позов підлягає стягненню з його законного представника ОСОБА_5 .
У відповідності до вимог ст.ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 20.05.2014 року №3424, вартість якої складає 492 грн., однак, враховуючи, що судово-товарознавча експертиза визначала вартість виробів, викрадених також особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені, з законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 підлягають стягненню 246 грн. на користь держави.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі ст.76 ч.1 п.2 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без повідомлення кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3000 грн. 00 коп. (три тисячі гривень) у якості заподіяної моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи у сумі 246 грн. (двісті сорок шість гривень)
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя