Дата документу Справа № 310/5267/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1683/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК УкраїниСуддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2015 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2015 року, якою закрито кримінальне провадження щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою суду щодо ОСОБА_9 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК, закрито кримінальне провадження з підстав передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК через відмову потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.

В апеляційній скарзі потерпіла, не оспорюючи факту своєї відмови в суді першої інстанції від обвинувачення ОСОБА_9 , тим не менш, вимагала дану ухвалу суду скасувати з призначенням нового судового розгляду з тих підстав, що обвинуваченим не було виконано їх взаємні усні домовленості щодо умов такої відмови. ОСОБА_9 в шахрайський спосіб заволодів її грошовими коштами і відмовляється виконати взяті на себе зобов`язання з передачі належної йому частини житла у власність потерпілої.

Заслухавши доповідача у справі, потерпілу і її представника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечила проти доводів і вимог апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду такою, що постановлена у відповідності із процесуальним законом; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляція потерпілої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Встановлено, що органами досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що він 22 квітня 2015 року приблизно о 22.45 год., знаходячись у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , під час сварки зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, умисно наніс їй рукою два удари в обличчя, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_9 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК, як умисні легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою суду від 31 липня 2015 року щодо ОСОБА_9 кримінальне провадження було закрито з підстав передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК через відмову потерпілої ОСОБА_8 від обвинувачення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 підтвердила, що її відмова від обвинувачення щодо ОСОБА_9 була добровільною. Така відмова не була наслідком застосування до неї насильства, примусу чи погроз.

Згідно з вимогами ст.477 КПК кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених кримінальним законом.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого, а його відмова від обвинувачення у випадках, передбачених цим Кодексом, є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Тобто, зазначена норма є імперативною, оскільки в категоричній формі передбачає закриття кримінального провадження на підставі заяви потерпілого.

Згідно з вимогами п.7 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

ОСОБА_10 обвинувачувався у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК.

Згідно з п.1 ч.1 ст.477 КПК кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочато щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК (умисне легке тілесне ушкодження).

Оскільки ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК щодо ОСОБА_8 і остання в судовому засіданні відмовилась від обвинувачення, суд першої інстанції обґрунтовано закрив кримінальне провадження на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Системний аналіз статей 26, 477 КПК дає підстави вважати, що суд діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Отже, обґрунтування апеляційної скарги потерпілої не містить переконливих доводів, які спростовують висновки суду пов`язані із виконанням ним приписів закону щодо необхідності закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 з нереабілітуючих його підстав лише через відмову потерпілої від обвинувачення.

Суд критично ставиться до заперечень, наведених в апеляційній скарзі потерпілої, про те, що ухвала суду має бути скасована лише з тих підстав, що обвинуваченим не було виконано їх взаємні усні домовленості щодо умов такої відмови, а саме нібито ОСОБА_9 , в шахрайський спосіб заволодівши її грошовими коштами, відмовляється виконати взяті на себе зобов`язання з передачі належної йому частини житла у власність потерпілої.

Такого висновку апеляційний суд дійшов з огляду на те, що відмова від обвинувачення не передбачає домовленостей між обвинуваченим і потерпілим задля заявлення клопотання про таку відмову від обвинувачення. Така домовленість може мати місце лише при укладенні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Відтоді лише у разі невиконання такої затвердженої судом угоди про примирення можуть наставати наслідки передбачені ст. 476 КПК, зокрема скасування вироку суду, яким було затверджено таку угоду.

ОСОБА_8 ж заявила клопотання про добровільну відмову від обвинувачення без будь-яких мотивів. В зв`язку з чим, її вимога про скасування ухвали суду з призначенням нового судового розгляду є необґрунтованою і безпідставною.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31 липня 2015 року, якою закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4