АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2190/1407/2012
Справа № 11/2190/573/2012 Головуючий в 1-й інстанції Соловйов В.В.
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач Бугрименко В.Г.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2012 року травня місяця «22» дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3
З участю прокурораОСОБА_4
ЗасудженогоОСОБА_5
При секретаріОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, на вирок Великолеептиського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, не працюючого, раніше не судимого у відповідності до положень ст. 89 КК України,

Засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на два роки,

За ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до позбавлення волі на пять років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання манш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на пять років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від вібдування покарання з випробуванням на іспитовий строк три роки без конфіскації майна у відповідності до положень ст. 77 КК України і на нього накладено обовязки передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід - підписка про невиїзд, звільнений з-під варити в залі суду 15 лютого 2012.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області судові витрати за проведення експертиз у розмірі 2349 гривень 60 копійок.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним і він засуджений за те, що він наприкінці жовтня 2011 року в с. Князе-Григорівка Великолепетиського району

зірвав кущі дикоростучої коноплі, приніс їх додому де шляхом висушування і

перетирання виготовив з них наркотичний засіб канабіс вагою 20,18 г, із частини якого

виготовив екстрат канабісу вагою 0,043 г, який зберігав за місцем проживання без мети їх збуту до 10 грудня 2011 року, коли наркотична речовина була у нього виявлена та

вилучені працівниками міліції.

Крім того, ОСОБА_5 01 грудня 2011 року і 08 грудня 2011 року в с. Князе-Григорівка Великолепетихського району шляхом збору рослини дикоростучої коноплі

придбав її, приніс за місцем проживання і виготовив особливо небезпечний

наркотичний засіб канабіс вагою відповідно 7,192 г і 6,91 г, який в 01 та 08 грудня 2-

року збув ОСОБА_8, отримавши від продажі наркотичних засобів по 200 гривень

кожного разу.

На вирок суду прокурор, що приймав участь при розгляді справи в суді , подав

апеляцію, в якій, не заперечуючи доведеності вини і правильності кваліфікації

ОСОБА_5 І А., покликається на незаконність та необґрунтованість вироку суду в частині призначеного засудженому покарання внаслідок його мякості та порушення

при цьому норм матеріального права. В обгрунтування доводів прокурор посилається

на ті. обставини, що суд при звільненні ОСОБА_5 від відбування покарання не врахував, що засуджений раніше неодноразово притягувався до кримінальної

відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і знову вчинив ряд аналогічних злочинів, що свідчить про його підвищену суспільну

небезпечність і не дає підстав для застосування положень ст. 69 КК України. Крім того, в порушення вимог ст. 77 КК України суд при звільненні засудженого від відбування покарання призначив йому додаткове покарання у виді конфіскації майна. Вину не визнав, злочин вчинив в стані алкогольного сп'яніння. Враховуючи ці

обставини та тяжкість вчинених ОСОБА_5, злочинів прокурор вважає, що призначене засудженому покарання не відповідає вимогам норм матеріального права.

Просить вирок скасувати і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5

покарання за ч 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на два роки, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на шість років з конфіскацією всього майна і на

підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на шість років з конфіскацією всього майна і з поміщенням його до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Адвокат ОСОБА_9 К П. в інтересах засудженого ОСОБА_5 на апеляцію

прокурора, подала заперечення. Вважає, що при призначенні ОСОБА_5 покарання

суд дотримався вимог ст. 65 КК України і просить апеляцію прокурора залишити без

задоволення, а вирок суду - без зміни.

Заслухавши міркування прокурора про необхідність задоволення апеляції із наведе:

у ній підстав, засудженого ОСОБА_5А,, який просив вирок суду першої інстанції

залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309 і ч. 2 ст. 307 КК України, суд зробив на підставі доказів, досліджених в судовому,

засіданні, що по суті в апеляції не оспорюється.

Разом з тим, на думку колегії суддів, ори звільненні засудженого від покарання на

підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції не повною мірою врахував конкретні

обставини справи, дані про особу ОСОБА_5 і помилково дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покараєш, а тому вирок суду в

частині призначеного покарання ОСОБА_5 І А. і звільнення його від відбування

покарання не можна визнати справедливим унаслідок його мякості.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при звільненні ОСОБА_5 від відбування покарання на порушення вимог ст, 65 КК України не врахував в повній мірі характеру та суспільної небезпеки вчинених ним злочинів і не звернув уваги

на те, що два із вчинених ним злочинів є тяжкими. Раніше засуджений

неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, і за злочини в

сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Після, звільнення з місць позбавлення

волі знову, як свідчить із його показань, продовжив вживати наркотичні засоби,, стоїть

на обліку як особа, що вживає наркотичні засоби. Більш того, керуючись корисливим

мотивом, став збувати наркотичні засоби іншим особам. Посилання суду як на

обставини, що пом'якшують покарання засудженого, зокрема, на те, що засуджений

має сина, дикоростучу коноплю не вирощував і не обробляв, не мав наміру на

отримання постійного доходу від продажі наркотичних засобів не заслуговують уваги

Як встановив суд син засудженого на цей час досяг повноліття,, обробіток і

вирощування коноплі являє собою окремий склад правопорушення і такі дії

засудженому не були інкриміновані. Сам по собі збут наркотичних засобів і отримання

від цього коштів передбачає собою наявність в діях особи корисливого мотиву, на що вказав суд в мотивувальній частині вироку.

Крім того, при встановленні наявності підстав для звільнення засудженого від

відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд у відповідності до положень

ст. 77 КК України не мав призначати засудженому додаткове покарання у виді

конфіскації майна як за окремий злочин так і за їх сукупністю. Також суд помилково в

резолютивиїй частині вироку вказав на зміну засудженому запобіжного заходу взяття

під варту на підписку про невиїзд так як органами досудового слідства щодо нього

обрано запобіжний захід саме підписку про невиїзд.

Колегія суддів вважає, що, що з урахуванням наведених обставин, виправлення та перевиховання ОСОБА_5, який являє собою підвищену небезпеку для суспільства, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства. Покарання йому необхідно

призначити за кожний із злочинів та за їх сукупністю у визначених судом першої

інстанцїї виду покарання і його розміру, а не як просить прокурор в апеляції. Таке

покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для його перевиховання та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, вирок суду в частині призначеного покарання ОСОБА_5 і

звільнення його від відбування покарання підлягає скасуванню у відповідності до

положень ст. 372 КПК України внаслідок порушення судом вимог ст. 65 КК України щодо необхідності і справедливості покарання, а апеляцію прокурора необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. 378 КПК України, колегія суддів, -

З а с у д и л а :

Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді, задовольнити

частково.

Вирок Великолепетиського районного суду Херсонської області від 15 лютого 2011

року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання

застосування положень ст.ст. 75,76 КК України скасувати.

Призначити ОСОБА_5 покарання

За ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на два роки,

за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на п'ять років з конфіскацією всього

майна, яке є особистою власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш

суворого покарання більш суворим остаточно призначите покарання у виді

позбавлення волі на п'ять років з конфіскацією всього майна, яке є особистою

власністю засудженого.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 змінити, взяти його під варту в

залі суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 22 травня 2012 року.

Зарахувати в строк відбування ОСОБА_5 . покарання час його попереднього

ув'язнення з 08 грудня 2011 року по 10 грудня 2011 року.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового розгляду до Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав протятом

одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту

вручення йому копії вироку шляхом подачі касаційної скарги через апеляційний суд

Херсонської області.

Судді: (три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя