Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 1-263/11
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21.07.2011 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - Мельничук О. В.

при секретарі - Голубковій Н. М.

за участю прокурора - Козлової І.О.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайську кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, який народився 04.02.1996 року в м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_1, учня ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, в скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2011 року близько 22 години підсудний ОСОБА_2, проходив повз літній майданчик бару «Біла Акація», який розташований по вул. Коротченко м. Первомайська Миколаївської області, де за одним із столиків побачив чоловіка, котрий дрімав, а біля його кишені на стільці знаходився мобільний телефон, котрим ОСОБА_2 вирішив таємно заволодіти, скориставшись ситуацією. Виконуючи задумане, підсудний непомітно підійшов до стільця, на котрому перебував мобільний телефон та шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Самсунг-Дуос» Е-2152, вартістю 450 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 35 грн., сім-карткою мобільного оператора «МТС», вартістю 25 грн. та залишком грошей на рахунку в сумі 30 грн., які належать потерпілому ОСОБА_3, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на суму 540 грн. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник та в послідуючому розпорядився ним за власним розсудом.

Продовжуючи злочинну діяльність, 17 травня 2011 року близько 11 години підсудний в районі кладовища, яке розташоване на мікрорайоні «Богопіль» по вул. Радянській м. Первомайська Миколаївської області випадково зустрів знайомого - малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з яким почав розмовляти. В ході розмови ОСОБА_2 попросив у ОСОБА_4 його мобільний телефон, щоб подивитися. Саме в цей час в нього виник злочинний намір на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном. Виконуючи задумане, підсудний утримуючи в руках мобільний телефон, котрий він взяв у ОСОБА_4, почав різко тікати від нього через кладовище. ОСОБА_4 намагався наздогнати ОСОБА_2 та кричав йому в слід зупинитися та віддати мобільний телефон, однак підсудний не звертаючи увагу на наміри ОСОБА_4, направлені на припинення злочину та не реагуючи на його законні вимоги, повторно відкрито заволодів мобільним телефоном «Соні-Еріксон» W-200 І, вартістю 300 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн. та залишком грошей на рахунку в сумі 5 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 330 грн. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник і в послідуючому розпорядився ним за власним розсудом.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями підсудного, який визнав свою вину повністю підтвердив те, що дійсно. 15.05.2011 року близько 22 годин на літньому майданчику бару «Біла акація» на вул. Коротченко в м. Первомайськ побачив сплячого чоловіка, біля якого на стільці лежав мобільний телефон. З ціллю крадіжки вказаного телефону він зайшов на площадку та таємно викрав мобільний телефон «Самсунг-Дуос» Е-2152, з сім-карткою мобільного оператора «Лайф», сім-карткою мобільного оператора «МТС». Наступного дня викрадений телефон він поміняв у знайомих хлопців на інший. 17.05.2011 року близько 11 годин біля кладовища мікрорайону «Богопіль» в м. Первомайськ він зустрів знайомого ОСОБА_5 та взявши подивитись у того мобільний телефон, почав з ним тікати з ціллю крадіжки. ОСОБА_5 біг за ним, кричав, але він втік. Викрадений мобільний телефон «Соні-Еріксон» W-200 І, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» в той же день продав за 100 грн., які витратив на власні потреби. У скоєному щиро кається. Матеріальну шкоду потерпілим відшкодував повністю.

Крім пояснень підсудного встановлене судом підтверджено оголошеними та перевіреними протоколами допиту потерпілих ОСОБА_3 (а.с.13-14), ОСОБА_5 ( а.с.27-28) та свідків ОСОБА_6 ( а.с.18), ОСОБА_4 ( а.с.31), ОСОБА_7 ( а.с.32).

Також встановлене судом, а саме що викрадене та його вартість підтверджено протоколом виїмки від 25.05.2011 року ( а.с. 7 ), фототаблицею до протоколу виїмки ( а.с. 8 ), документами на мобільні телефони ( а.с. 15, 16, 29), довідками про вартість ( а.с. 20, 34,35 ) та заявами ОСОБА_3 від 26.05.2011 року ( а.с. 18), ОСОБА_5 від 25.05.2011 року (а.с. 30) підтверджено відшкодування їм матеріальної шкоди.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 359 від 03.06.2011 року ОСОБА_2 виявляє ознаки не соціалізованого розладу поведінки і розладу загального розвитку. Хронічним психічним захворюванням, слабоумством, тимчасовим хворобливим розладом психіки він не страждав в період скоєння злочину і не страждає в теперішній час. Ступінь виразності і глибина поведінкових порушень розумового розвитку, які є у нього, така, що в період, який відноситься до інкримінованого йому діяння і в теперішній час, він міг (може) усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових мір медичного характеру ОСОБА_2 не потребує ( а.с. 65-71 ).

Оцінивши зібрані і досліджені в справі докази, суд знаходить, що підсудний вчинив злочини передбачені: ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна та ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, особистість підсудного, раніше не судимого, що характеризується посередньо, враховує як пом'якшуючі покарання обставини щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючих покарання обставин не знаходить і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо без ізоляції від суспільства з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185ч.1, 186 ч.2 КК України і призначити покарання: за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді 4 (чотирьох) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи, навчання, а також періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти із залу суду.

Речові докази, які передані потерпілому ОСОБА_3 ( а.с. 11) залишити останньому.

На вирок протягом 15 діб може бути подана апеляція, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, іншими учасниками процесу з моменту його оголошення.

Суддя: