АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/25/16 Справа № 206/7949/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої: адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченої: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322, яким:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Дніпропетровську, громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
була визнана винною та засуджена:

-за ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100000 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог закону.

В апеляційних скаргах:
- прокурор вважає вирок суду незаконним, з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Окрім віднесення вказаного злочину до категорії тяжких, суд мав врахувати в даному випадку обставини його вчинення, а саме те, що обвинувачена на побутовому ґрунті, будучі в стані алкогольного сп`яніння нанесла удар ножем своєму чоловікові ОСОБА_11 , у зв`язку з чим той отримав тяжке тілесне ушкодження, та внаслідок крововтрати вмер. Обвинувачена на протязі всього судового розгляду намагалась ввести суд в оману, запевняючи у непричетності до вчинення вказаного злочину, застосуванні до неї незаконних методів слідства, що є надуманим.

Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

- обвинувачена ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, просить скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

- адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим у зв`язку з тим, що судом була допущена неповнота судового розгляду, було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить повторно дослідити докази по справі, висновки судово-медико-криміналістичної експертизи та судово-медичної експертизи, допитати свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження.

Згідно вироку суду, ОСОБА_9 31.07.2014 року, близько 14 годин 10 хвилин зі своїм чоловіком ОСОБА_11 , після сумісного розпиття спиртних напоїв, знаходячись у приміщенні кухні в будинку АДРЕСА_1 , , де на побутовому ґрунті між ними виникла словесна сварка, яка переросла в бійку, у ході якої після нанесення їй чоловіком ОСОБА_11 трьох ударів руками в голову, у ОСОБА_9 раптово виникла неприязнь до нього. В Ході бійки ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, взяла із шухляди кухонного столу ніж, та тримаючи його в правій руці, 31.07.2014р. о 14 годині 15 хвилин, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , нанесла йому цілеспрямований удар ножем в область правого стегна, внаслідок чого ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 ..

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинувачену ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_8 які підтримали свої апеляції та просили скасувати вирок суду і закрити кримінальне провадження в зв`язку із відсутністю в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, котра не підтримала апеляції обвинуваченої та її захисника і підтримала апеляцію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, зіставивши їх з наявними в провадженні матеріалами та доказами в тому числі і дослідженими в ході апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку що апеляції не підлягають задоволенню, а вирок зміні чи скасуванню з наступних підстав.

Висновок місцевого суду про винність ОСОБА_9 в скоєнні злочину за обставин, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на доказах досліджених у ході судового розгляду і наведених у вироку та яким судом було дано належну оцінку.

Колегія суддів дійшла висновку, що дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового слідства і судом досліджені всі докази та обставини, які могли мати значення для справи та яким у вироку суд дав належну оцінку.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування вироку, перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми і достовірними.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченої та захисника адвоката ОСОБА_8 про не доведеність вини обвинуваченої в скоєнні злочину спростовуються доказами, які були досліджені судом першої інстанції та яким суд у вироку дав належну оцінку.

Як вбачається з вироку суду ОСОБА_9 не визнавала себе винною у спричиненні ОСОБА_16 тілесних ушкоджень. При цьому вона вказувала, що ОСОБА_16 сам собі спричинив тілесні ушкодження ножем, а потім просив її сховати ніж, що вона і зробила. ОСОБА_9 вказувала, що вона визнавала себе винною в ході досудового слідства в зв`язку з тим, що до неї з боку працівників міліції застосовувалися недозволені методи слідства.

Обставини вказані обвинуваченою ОСОБА_9 про застосування щодо неї недозволених методів досудового слідства були предметом перевірки в ході кримінального провадження, внесеного за її заявою. За результатами вказаного кримінального провадження постановою слідчого від 17.07.2015 року кримінальне провадження було закрите в зв`язку з тим, що в його ході не було знайдено доказів, які б підтверджували факт застосування щодо ОСОБА_9 з боку працівників міліції недозволених методів слідства.

Вказана постанова на момент розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та апеляційним судом є чинною та не була скасована чи змінена.

Допитані в ході розгляду судом першої інстанції свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтвердили факт того, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 31.07.2014 року були в стані алкогольного сп`яніння та сварилися зачинившись в будинку. Через деякий час ОСОБА_9 вийшла з будинку та викинула ніж, при цьому неї були руки в крові.

Свідок ОСОБА_12 показала, що вона працюючи лікарем швидкої допомоги виїхала на виклик. Оглядала ОСОБА_11 та констатувала його смерть. Обвинувачена ОСОБА_9 там була присутня та повідомила їй, що саме вона вдарила свого чоловіка ножем.

Вказані обставини свідок ОСОБА_12 підтвердила під час одночасного допиту з обвинуваченою ОСОБА_9 ..

В ході проведення слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_9 в присутності понятих розповіла сама як вона нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_11 .. При цьому свої дії вона показувала на манекені. Стосовно ОСОБА_9 з боку сторонніх осіб, в тому числі працівників міліції ніякого тиску не було, вона все робила добровільно.

Сторони кримінального провадження не оспорювали факт спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 в результаті отриманих тілесних ушкоджень: колото-різаної рани на правому стегні, яке супроводжувалося зовнішньою кровотечею, а тому докази в цій частині апеляційним судом не переглядалися.

В ході слідчого експерименту від 02.08.2015 року обвинувачена ОСОБА_9 добровільно розповідала та показувала як вона нанесла удар ножем в ногу свого чоловіка ОСОБА_11 (т.1 а.п.227-232).

Колегія суддів вважає, що місцевим судом було обґрунтовано не прийнято до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 сам собі наніс, оскільки саме в ході проведення слідчого експерименту обвинувачена ОСОБА_9 добровільно розповідала та показувала як вона наносила удар ножем.

При цьому слідчий експеримент було проведено до проведення судово-медичного обстеження трупа ОСОБА_11 .. В подальшому, після проведення обстеження трупа ОСОБА_11 та встановлення наявності тілесних ушкоджень і причини смерті було виявлено, що вказані обвинуваченою ОСОБА_9 обставини за яких нанесено удар ОСОБА_11 співпадають з даними слідчого експерименту з ОСОБА_9 ..

Доводи апеляції захисника, про те, що в ході судового слідства не було доведено факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ножем, який був вилучений з місця пригоди колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження.

Згідно висновку експерта №565-МК від 20.08.2014 року встановлено, що пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні правого стегна ОСОБА_11 являється колото-різаною раною, заподіяне плоским колюче-ріжучим предметом з шириною клинка на рівні поринулої частини не більш 15.5мм., який мав гостре лезо та обух, товщиною приблизно 1.0мм.. Пошкодження на шматку шкіри з передньої поверхні правого стегна ОСОБА_11 могло бути заподіне клинком представленого на експертизу ножа. Примітка: ширина клинка і товщина обуха приведені без урахування скорочувальних властивостей шкіри (т.1 а.п. 227-232). При цьому згідно вказаної експертизи було досліджено ніж фабричного виготовлення побутового призначення, загальною довжиною 218мм., довжина клинка 118мм., а ширина клинка варіюється від 8.1мм. до 22.4мм. на відстані 7см. від вістря ножа, а біля обуха 22 мм.

Згідно акту судно-медичного дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_11 №1384 від 01.08.2014 року (т.1 а.а.51-53) на трупі виявлено колото-різана рана на передній поверхні правого стегна посередині з раньовим каналом у напрямку зверху вниз з зовнішньої на внутрішню поверхню (глибиною 11 см.) розсічення правої стегнової артерії та дрібних судин за його ходом, крововиливи у м`які тканини за його ходом. Згідно описової частини акту вищенаведена рана на поверхні стегна була розміром 1.9х0.7см..

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду експерт медико-криміналіст ОСОБА_19 підтвердив свій висновок та пояснив, що дійсно він проводив експертизу та дав висновок №565-МК від 20.08.2014 року. Йому на дослідження було представлено шматок шкіри з трупа ОСОБА_11 з порізом та ніж фабричного виготовлення. Дійсно, він прийшов до висновку, що вказаний поріз на шкірі міг бути спричинений представленим ножем. Розбіжності в тому, що ширина клинка, яким заподіяно рану не більше 15.5 мм. Та вказаним представленим ножем немає. Оскільки ним було зроблено примітку: «ширина клинка і товщина обуха приведені без урахування скорочувальних властивостей шкіри». Вказане ним означає, що шматок шкіри, з трупа ОСОБА_11 було вирізано та з ним проведені певні процедури для зберігання з метою подальшого дослідження. За таких обставин, згідно методології проведення експертиз допускається різниця з наявним отвором і вирахуваним за методичними рекомендаціями в діапазоні 1-1.4. Тобто вказаний отвір на висушеній шкірі треба помножити на вищевказаний коефіцієнт.

За таких обставин, з урахуванням показань експерта ОСОБА_19 в суді апеляційної інстанції в суду апеляційної інстанції не виникає сумніву в тому, що дійсно ОСОБА_11 було спричинене тілесне ушкодження саме ножем, вилученим з місця злочину. А тому доводи апеляційної скарги захисника є голослівними і такими, що не знайшли свого підтвердження дослідженими судом доказами.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , як вбачається з вироку суд в достатній мірі врахував як ступінь суспільної небезпеки скоєного нею злочину нанесла тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких настала смерть потерпілого, а також дані про особу та наявність обставини обтяжуючої покарання: скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а також дані про особу обвинуваченої працює, має на утриманні малолітню дитину, характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а отже покарання, призначене ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на сім років відповідає ступню тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого.

Підстав для зміни призначеного судом покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 та прокурора, який брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення, а вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_20 Руських