Справа № 349/1057/15-к
Провадження № 11-кп/779/455/2015
Категорія ст. 185ч.1КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/455/2015, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та жителя АДРЕСА_1 , за ст. 185 ч.1 КК України, за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого СФГ «Лен-пром» ОСОБА_6 , на вирок Рогатинського районного суду від 01 жовтня 2015 року із участю: секретаря с/з ОСОБА_7 , прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, який не працює, з середньою освітою,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдано за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22 серпня 2015 року, близько 14 год. 00 хв., за допомогою дерев`яного вудлища виловив із ставка, що знаходиться на території Васючинської сільської ради в урочищі «Під дубиною» та перебуває у користуванні селянського (фермерського) господарства «Лен-пром» 7 рибин коропа дзеркального, загальною вагою 4 кг, чим завдав СФГ «Лен-пром`збитків в розмірі 220,00 грн. Тобто таємно викрав майно, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.185 КК України.

Суд першої інстанції, дослідивши всі докази, не знайшов підстав для засудження ОСОБА_5 за ст..185 ч.1 КК України та постановив виправдовувальний вирок.

В апеляційних скаргах:

- прокурор покликається на те, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає до скасуванню, з підстав неповноти судового розгляду, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить скасувати даний вирок і ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт;

- представник потерпілого СФГ «Лен-пром» вважає даний вирок незаконним та необґрунтованим з підстав неповноти судового розгляду, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, а саме: прокурорів, які просять задовольнити вимоги апеляційної скарги, представника потерпілого ОСОБА_6 , який покладається на розсуд апеляційного суду щодо його апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 , який вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, обговоривши доводи апеляційних скарг, з`ясувавши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Цих вимог закону суд дотримався.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185КК України є обґрунтованим, оскільки побудований на належно досліджених і правильно оцінених доказах.

Відповідно до ч.1 ст.185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна. Тобто предметом злочину є чуже майно, а об`єктом охоронювані законом суспільні відносини власності ( володіння, користування та розпорядження майном).

Не є чужим майно, яке особа набуває у власність (володіння) на законних підставах, в т.ч. шляхом любительського і спортивного рибальства на водних об`єктах, де не встановлено обмежень загального водокористування. Якщо ж має місце порушення правил рибальства, то за це передбачена адміністративна відповідальність ст.. 85 КУпАП.

Отже суд обґрунтовано виправдав ОСОБА_5 , оскільки не доведено, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. А саме, не доведено наявність об`єкта злочину охоронюваних законом відносин власності щодо виловленої ОСОБА_5 риби. А визнання вини ОСОБА_10 на яке покликається прокурор не є належним доказом наявності складу злочину, в цьому випадку має місце юридична помилка в об`єкті (уявний злочин).

Суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_10 навів у вироку об`єктивні підстави його виправдання, так як висунуте йому обвинувачення під час судового слідства не підтвердилось жодними достовірними доказами, які були надані суду сторонами провадження і досліджені в судовому засіданні, дотримавшись загальних засад кримінального провадження, а саме: п.1 ст.22 КПК України, яка зазначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; п.1 ст.26 КПК України, яка визначає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Також судом першої інстанції було дотримано п.4 ст.95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосе5редньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Суд першої інстанції дотримався вимог ст..23 КПК України, де зазначено, що суд досліджує докази безпосередньо.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах ї документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду….

Так, під час апеляційного розгляду сторона обвинувачення просила дослідити типовий договір оренди землі (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року №220) від 20.02.2015 року, укладений між Васючинською сільською радою Рогатинського району та СФГ «Лен-пром», згідно якого СФГ «Лен-пром» пердано в строкове користування (до31.12.2015 р.) землі водного фонду, які знаходяться за межами населеного пункту с.Васючин, так як останній не був предметом дослідження суду першої інстанції, бо стороні обвинувачення не було відомо про нього і який доводить право власності СФГ «Лен-пром» на водойму (ставок), де виловлювалась риба ОСОБА_5 ..

Колегія суддів зазначає, що це є договір оренди землі водного фонду за межами населеного пункту, який повинен бути погоджено і затверджено державною адміністрацією і районною Радою.

З 01.07.2013 року набрав чинності Закон України «Про аквакультуру», відповідно до прикінцевих положень якого статтю 51 Водного кодексу України, викладено у новій редакції. Зазначений закон та зміни до статті 51 Водного кодексу змінюють існуючий підхід до процедури надання водних об`єктів в користування на умовах оренди.

Типовий договір оренди водних об`єктів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 року №420.

Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення паспорта водного об`єкта затверджено наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 18.03.2013 року №99.

Крім того, стаття 51 Водного кодексу водні об`єкти надаються в користування на умовах оренди без обмеження загального користування, зокрема зазначено, що орендарі водного об`єкта зобов`язані передбачати місця для безоплатного забезпечення права громадян на загальне водокористування (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство тощо).

Під час апеляційного розгляду представник потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що паспорта даного водного об`єкта він не має, зарибнив ставок у березні 2015 року коропом «мальок».

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що СФГ «Лен-пром» за таких обставин, не набув права власності на водойму (ставок), а акт зариблення не дає підстав таке.

Крім того акт зариблення від 02.03.2015 року не відповідає за формою і змістом вимогам Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства №362 від 19.06.2012 року. Зокрема, в ньому не вказано кількість риби та її середня маса, що разом з відсутністю в протоколі огляду місця події інформації про масу окремих виловлених ОСОБА_10 рибин, не дає можливості визначити, чи є виловлена ним риба саме тією, якою зарибнив ставок СФГ «Лен-пром». Тим більше представник СФГ «Лен-пром» пояснив, що зарибнення проведено коропом «мальком».

Не відповідає дійсності і доводи прокурора, що в мотивувальній частині вироку не вказана стаття, а тільки частина Закону України «Про аквакультуру», так як дана описка виправлена судом 29 жовтня 2015 року своєю ухвалою (а.с.82).

Щодо тверджень в апеляційних скаргах, що судом було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки головуючий суддя не дотримуючись вимог КПК не оголосивши ухвали щодо обсягу та порядку дослідження, встановив інший порядок їх обсягу та порядок дослідження, а ніж запропонований сторонами провадження, то воно не відповідає дійсності.

Під час апеляційного провадження було заслухано аудіо запис судового провадження в тій частині, з якого слідує, що головуючий встановив порядок дослідження в такому порядку: допит обвинуваченого, представника потерпілого і дослідження документів, та проти такого порядку ніхто не заперечував.

Колегія суддів знаходить, що виправдовувальний вирок щодо ОСОБА_10 є обґрунтованим, об`активним і підстав для його скасування не встановлено.

За таких обставин апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого СФГ «Лен-пром» ОСОБА_6 не підлягають до задоволення.

За наведених обставин, підстав для скасування вироку суду апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора і представника потерпілого СФГ «Лен-пром» ОСОБА_6 залишити без задоволення, а виправдовувальний вирок Рогатинського районного суду від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4