АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/719/15 Справа № 705/1618/15-к Категорія: ч. 2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

перекладача - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вулканешти Республіка Молдова, гагауза, громадянина Молдови, з середньою освітою, одруженого, працюючого ПП « ОСОБА_10 », проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачений ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного основного покарання з випробуванням - іспитовим строком на 3 роки з покладенням на останнього обов`язків у відповідності зі ст. 76 КК України.

Запобіжний захід залишено попередній особисте зобовязання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати, пов`язані з зведенням судової експертизи технічного стану транспортного засобу в сумі 983 гривні 84 копійок; судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1774 гривні 08 копійок; судової автотоварознавчої експертизи в сумі 491 гривня 92 копійки.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку Уманського міськрайонного суду від 29.05.2015 року ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, 10 серпня 2014 року близько 00 годин 30 хвилин на 226 км + 380 м автомобільної дороги Київ-Одеса, поблизу с. Ладижинка Уманського району Черкаської області, керуючи автомобілем «DAF XF-105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом « KPONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись зі сторони м. Одеса в напрямку м. Київ, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував за її зміною, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду, не дотримувався безпечного інтервалу та допустив наїзд на задню ліву частину напівпричепа «SCHMITZ SDK 24»,реєстраційний номер НОМЕР_3 стоячого автомобіля «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходився узбіччі по ходу його руху.

Внаслідок ДТП водій автомобіля «RENAULT MAGNUM», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «SCHMITZ SDK 24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , 1966 року народження, який знаходився з лівого боку вищевказаного автомобіля і

Проводив ремонтні роботи, отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений в Уманську

міську лікарню, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер від отриманих тілесних ушоджень.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 383 від 15 серпня 2014 року, смерть ОСОБА_11 , 1966 року народження настала в результаті сполучної травми, яка

супроводжувалася перелом основи черепа, забоєм головного мозку, субдуральним крововиливом, множинними правосторонніми переломами ребер, відкритим переломом обох кісток лівої гомілки, синяком, саднами та забійними ранами голови, синяками, саднами, забійними ранами тулуба, кінцівок, яка в післяопераційному періоді трепанація черепа, видалення субдурального крововиливу і гідроми ускладнилися поліорганою недостатністю, набряком легенів, головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «DAF XF-105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом « KPONE SD», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , а саме вимог п.п.2.3 б), 12.3,13.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними і правильність кваліфікації дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, мотивуючи свої вимоги тим, що судом, при призначенні останньому покарання, не враховано, що він, вчинив тяжкий злочин за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років і внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала смерть ОСОБА_11 ..

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення обвинуваченого та його захисника про законність та обгрунтованіть вироку суду, які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення з наступних підстав.

Так, висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам кримінального провадження, при цьому обвинувачений визнав весь об`єм пред`явленого обвинувачення прокурором, в порядку ч.3 ст.349 КПК України визначено недоцільним досліджувати докази.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України вірно, а при призначенні ОСОБА_7 покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, достатньо врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на утриманні має 3-ох неповнолітніх дітей, відшкодував завдані потерпілим збитки, раніше не судимий, з урахуванням обставин, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, обставин пом`якшуючих покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання - суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На думку колегії суддів, даний висновок суду 1 інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи прокурора про призначення ОСОБА_7 надмірно м`якого покарання, є не переконливими та такими, що не підлягають задоволенню.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 основне покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки відповідає вимогам кримінального закону, та є необхідним і достатнім для його виправлення, оскільки перевиховання обвинуваченого та недопущення вчиненням ним нових злочинів можливо без реального відбування основного покарання. Крім того вище зазначене кримінальне правопорушення скоєно обвинуваченим вперше, розкаюється у вчиненому та розуміє, що несе певну відповідальність, а тому відшкодував усі збитки потерпілим, які не мають до нього ніяких претензій та позбавляти ОСОБА_7 волі не просили.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду 1 інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2015 року, судом апеляційної інстанції, тому апеляцію прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2015 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Головуючий :

Судді :