Провадження № 1-кп/344/419/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станіца Зольська, Ставропольського краю, Кіровського району, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина Росії, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

02.10.2008 року Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.358, ч.2 ст.358 КК України, до штрафу в розмірі 550 грн;

20.05.2011 року Калуським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;

07.03.2012 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;

10.04.2013 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 04.07.2015 року близько 12.30 год. ОСОБА_4 , за вчинення адміністративного правопорушення, яке виразилось у розпитті алкогольних напоїв у громадському місці, був запрошений дільничним інспектором Івано-Франківського MB УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 у приміщення дільничного пункту міліції №8, за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Івана Павла II, 4, для складання адміністративного протоколу. Перебуваючи у даному приміщенні, ОСОБА_4 помітив на столі мобільний телефон марки «Lenovo S 850» рожевого кольору, який належав дільничному інспектору ОСОБА_6 , після чого у нього виник раптовий умисел на його таємне викрадення.

В цей час, ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, повторно, скориставшись тим, що ОСОБА_6 на нетривалий час вийшла до іншого кабінету, таємно викрав із столу вказаний мобільний телефон марки «Lenovo S 850» рожевого кольору, вартість якого відповідно до висновку спеціаліста від 06.07.2015 становить 3242,00 грн., в якому знаходились 2 сім карти, а саме: сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , вартістю 10 грн., на рахунковому балансі якої перебувало 20 грн.; сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_2 вартістю 10 гривень, на рахунковому балансі якої перебувало 15 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 із викраденим майном одразу ж покинув приміщення дільничного пункту міліції №8, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3297,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене та пояснив, що скориставшись тим, що залишився в кабінеті дільничного пункту міліції сам, побачив на столі мобільний телефон потерпілої та викрав поки вона була відсутня. Однак, через деякий період часу повернув даний мобільний телефон. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що претензій до нього будь-якого характеру до обвинуваченого не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, повторно.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, на обліках в Івано-Франківському ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває, постійного місця проживання та роботи не має, а також відсутність претензій матеріального характеру у потерпілої.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне спияння розкриттю злочину,

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 . Не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу затримання з 22.07.2015 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1