ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №2120/7574/12

Пров. №1/668/74/13

28.05.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 26.11.2013 року та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 15.04.2014 року, -

встановив:
Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 26.11.2013 року ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 були засуджені за ч. 2 ст. 365 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 15.04.2014 року зазначений вирок щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_5 змінено, щодо ОСОБА_7 скасовано, справу повернено прокуророві на додаткове розслідування.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить відновити строк касаційного оскарження вказаних вище рішень у справі.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, навівши доводи в обґрунтування своєї позиції та вказавши на необґрунтованість заявленого захисником клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши наведені у клопотанні доводи, суд вважає, що заявлене захисником клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 386 КПК України 1960 року (далі КПК України) у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів та ухвали апеляційних судів, постановлені, щодо цих вироків, крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд. Касаційні скарги на зазначені судові рішення можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили.

При цьому, частиною 4 ст. 386 КПК України визначено, що у разі подачі скарги з пропуском встановленого строку цей строк може бути відновлений у випадках і порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст. 353 КПК України, у разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання касаційної скарги, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок, про відновлення пропущеного строку. За результатами розгляду клопотання суд виносить постанову, якою відновлює пропущений строк або відмовляє у його відновленні.

З наведених норм кримінально процесуального закону випливає, що внаслідок пропущення процесуальних строків для учасника кримінального процесу наступають негативні юридичні наслідки, оскільки встановлення процесуальних строків передбачено законом з метою дисциплінування учасників кримінального судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КПК України певних процесуальних дій.

Поважними причинами пропуску строку на оскарження судових рішень можуть бути визнані обставини, які об`єктивно перешкодили учасникові процесу вчасно подати скаргу, а саме: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу, вручення засудженому, що знаходиться під вартою, копію вироку мовою, якою він не володіє, тощо.

Захисник ОСОБА_4 в своєму клопотанні не навів належних та переконливих даних на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, а вказав лише на те, що, на його думку, прокуратурою Херсонської області при прийнятті рішення за результатами здійснення досудового розслідування щодо ОСОБА_7 , яким кримінальне провадження стосовно останнього закрито, були встановлені обставини у кримінальній справі, які відрізняються від тих, які були встановлені судами щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , і таке рішення щодо ОСОБА_7 стосується ОСОБА_5 ..

Крім того, засуджений ОСОБА_5 самостійно мав гарантоване йому законом право для подачі касаційної скарги на судові рішення, про оскарження яких порушено питання на даний час, у встановлений законом строк, однак не скористався ним, пояснивши разом з цим суду, що ще одразу після прийняття таких рішень не погоджувався з ними та встановленими судами обставинами.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом закону, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не допускається порушення принципу правової визначеності шляхом безпідставного поновлення строку на оскарження рішення суду, яке набуло чинності та яким права й обов`язки сторін визначені.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження судових рішень, на які вказав захисник, і вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого захисником клопотання.

Керуючись ст.ст. 386, 353 України 1960 року, -

постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Суворовського районного суду м. Херсона від 26.11.2013 року та ухвали апеляційного суду Херсонської області від 15.04.2014 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 15 діб з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона.

Суддя: ОСОБА_1