Справа № 495/9959/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

колегіально - головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Попаздра, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянки України, освіта неповна середня, неодружена, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працювала, в силу ст. 89 КК України значиться такою, що не має судимості, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачена ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 ,

представник потерпілого - головний спеціаліст Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИЛА:

В період часу з 15 по 18 вересня 2013 року, точну дату та час встановити не представилось можливим, обвинувачена ОСОБА_7 , проживаючи в будинку АДРЕСА_2 , умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень своєму малолітньому сину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , через те що він бешкетував, неодноразово наносила удари по голові та різним частинам тіла за допомогою невстановлених тупих предметів, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер в будинку, розташованого по АДРЕСА_2 в період з 22.00 години 18.09.2013 року по 02.00 годину 19.09.2013 року.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 319 від 02.02.2015 року у ОСОБА_14 виявлено наступні ушкодження: черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку (субдуральне), крововилив під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальне), садна голови, синці голови. Дані ушкодження явились наслідком дії неодноразових дій тупого, твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи окраску синців, ступінь регенерації гематом, виявлених на обличчі та вушних раковинах, вищезазначені ушкодження могли бути утворені не більш як за 3-4 доби до моменту настання смерті. За даними судово-гістологічного дослідження, в субарахноїдальному крововиливі виявлені рихлі скупчення гемолізованих еритроцитарних мас, з нерівномірним скупченням сегментоядерних лейкоцитів, макрофагів; враховуючи вищевикладене, з моменту спричинення субарахноїдального крововиливу ОСОБА_14 до моменту настання смерті, пройшов проміжок часу, який відраховується годинами, але не більше 4-6 годин.

За даними судово-гістологічного дослідження, в субдуральному крововиливі виявлено гемолізовані еритроцитарні маси, тонкі нитки фібріна, сегментоядерні лейкоцити; враховуючи вищезазначені дані, з моменту спричинення ушкоджень, що зумовили розвиток субдуральної гематоми у ОСОБА_14 , до моменту настання смерті, пройшло не менше 2-3 доби.

Таким чином, ОСОБА_14 отримав фактично черепно-мозкову травму, що зумовило розвиток субдуральної гематоми, не менш як за 2-3 доби до настання смерті, а потім - повторну черепно-мозкову травму, не більш як за 4-6 годин до смерті. Перша травма (отримана не менш як за 2-3 доби до смерті) потягла за собою ланцюг ускладнень розвиток арахноідита, осередкового продуктивного пахіменінгіту, які супроводжувались, в свою чергу, розвитком септичного стану; друга травма , отримана за 4-6 годин до смерті, різко посилила течію вказаних патологічних процесів, що згодом (в сукупності) привело до набряку головного мозку, який і явився безпосередньою причиною смерті.

Таким чином, обидві отримані постраждалим черепно-мозкові травми складають єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми, обидві мають відношення до смерті дитини, а тому, за ступенем тяжкості повинні оцінюватись в сукупності. Таким чином, ця травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя, відповідно до п.2.1.3 «г» та «о» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень». Закрита травма забрюшенного простору: у вигляді синців задньої поверхні тулуба з права, крововиливу в праву надниркову залозу. Дані ушкодження явились слідством дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. При судово-медичному досліджені трупа ОСОБА_14 було виявлено 7 саден, 12 крововиливів, виходячи з вищезазначеного ОСОБА_14 було спричинено не менш як 19 травматичних дій. Крововиливи у постраждалого ОСОБА_14 утворені під дією травматичної сили під гострим кутом в проекції локалізації ушкоджень у ОСОБА_14 . Враховуючи морфологію та форму ушкоджень не виключено можливість утворення саден та крововиливів різними твердими, тупими предметами. Смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку із отриманими черепно-мозковими травмами у вигляді крововиливів під м`які та тверду мозкові оболонки і послідувала від набряку головного мозку. Смерть ОСОБА_14 могла наступити в проміжок часу 18.09.2013 року з 22.00 години по 19.09.2013року до 02.00 години. Даних про гостру інфекційну патологію та про наявність інших хронічних захворювань, які потягли розвиток раптового летального кінця, в розпорядженні експертів не мається. За умови надання своєчасної кваліфікованої допомоги, зберегти життя ОСОБА_14 було можливим.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 провину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ст. 121 ч.2 КК України не визнала та пояснила наступне. 16 вересня 2013 року до неї приїхав ОСОБА_15 з яким вона підтримувала дружні стосунки. 18 вересня 2013 року десь біля 15.00 години вона разом із ОСОБА_15 та своїми малолітніми дітьми пішли до своєї сестри ОСОБА_16 , яка проживає по АДРЕСА_2 . Коли вони прийшли до сестри, почала роздягати сина ОСОБА_17 , то на його тілі побачила слід від трьох пальців на спині з правої сторони, хто залишив ці сліди, їй невідомо. На вухах сина були укуси від комарів, сліди від нігтів, було ушкоджене вухо та голова. Після цього вони почали вживати спиртні напої, випили 0,7 літри горілки. Потім вона, сестра і її молодша дочка пішли до магазину, придбали ще 0,5 літрів горілки та сигарети, повернулись додому хвилин через 20-30 то назустріч вийшов ОСОБА_15 , сказав, що сину ОСОБА_17 погано, що він лежить на ліжку без свідомості. У дитини в районі скроневої області з правої сторони була гематома темно-синього кольору, під лівим оком була свіжа садна синьо-рожевого кольору, з носа текла кров. Вона взяла дитину, потрясла її, у свідомість він так не прийшов, потім облила його водою, намагалась привести до тями на протязі 5-10 хвилин. Він прийшов до тями, вона його помила та положила спати. Швидку допомогу викликати боялась, оскільки була перелякана, намагалася зробити йому штучне дихання. Вночі їй приснився сон, що начебто дитина лежить і не дихає, після чого вона прокинулась десь о 02.00 годині ночі, підійшла до сина, торкнулась нього і зрозуміла, що він мертвий. Також пояснила, щ син ОСОБА_17 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , зростав здоровою нормальною дитиною. На той час в неї не було свого власного житла, тому вона залишила дитину у будинку дитини на півроку, а донька ОСОБА_18 , 2010 року народження, проживала з її сестрою ОСОБА_16 в с. Попаздра. Оскільки вона знову була вагітна, то написала заяву про залишення дитини ще на півроку. На момент знаходження дитини в будинку дитини вона його провідувала. У травні 2013 року її домашні умови дозволили забрати дитину з будинку дитини. На той час синові було 1 рік 8 місяців. Коли вона забирала дитину додому, то їй надали список медикаментів, оскільки у дитини був черепний тиск, щоб продовжувати лікування. Поясняла, що дитину вона не била, а могла тільки вдарити, коли син не хотів їсти. ОСОБА_15 до дітей відносився добре, вона не бачила, щоб ОСОБА_15 спричиняв дітям тілесні ушкодження. 17.12.2015 року у судовому засіданні повністю погодилась з висновком комісійної судово-медичної експертизи від 02.02.2015 року та пояснила, що провину в смерті дитини визнає, дуже шкодує, що так трапилось, вона смерті дитині не бажала, розкаюється в скоєному, зараз у неї мається ще двоє малолітніх дітей, просила її суворо не карати, оскільки вона бажає стати на шлях виправлення.

Крім того винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-показаннями представника потерпілого ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 30.09.2011 року по 04.06.2013 року знаходився у Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини та був влаштований туди відповідно до розпорядження голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації від 20.09.2011 року № 967 на підставі клопотання Білгород-Дністровської центральної районної лікарні від 30.08.2011 року № 1296 з урахуванням заяви матері про важке матеріальне становище. За час перебування дитини у дитячому будинку згідно довідки Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини мати ОСОБА_7 систематично і неодноразово відвідувала свого сина і надавала матеріальну допомогу, цікавилась станом здоров`я і розвитком дитини. 05.06.2013 року дитину ОСОБА_14 було повернено матері ОСОБА_7 рішенням комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації на виховання та спільне проживання. Просила суворо не карати обвинувачену, надати їй шанс виправлення, оскільки у неї мається ще двоє малолітніх дітей 2010 року народження та 2013 року народження;

-показаннями свідка ОСОБА_15 , який у судовому засіданні пояснив, що події мали місце восени 2013 року. В той день 18.09.2013 року приблизно о 15.00 години він разом з обвинуваченою та її малолітніми дітьми пішли в гості до її сестри ОСОБА_16 , яка проживає по АДРЕСА_3 . Вони вживали алкогольні напої, відпочивали. Далі приблизно о 19.30 годині обвинувачена із сестрою пішли до магазину придбати алкогольні напої та сигарети. В цей момент діти залишались вдома, він вийшов покурити. Коли повернувся через 10 хвилин, то син обвинуваченої лежав на підлозі в передпокої в положенні обличчям вниз без свідомості, очі були закриті. Він підняв його, поклав на диван. Дитина була одягнена в сорочку, колготи, тілесних ушкоджень на дитині не було. Коли прибігла обвинувачена, то почала приводити у свідомість сина, вмила його водою. Він запропонував викликати швидку допомогу, на що обвинувачена сказала, що не треба викликати, вона є мамою та знає, що робити. Вона відібрала у нього мобільний телефон та не хотіла викликати швидку допомогу, стверджувала, що син відійде і все буде нормально. Наступного дня обвинувачена повинна була їхати з сином до лікарні, тому він з сестрою обвинуваченої ОСОБА_16 поїхали до смт. Сергіївка щоб запозичити кошти. Повернувшись ще вжили алкогольні напої та полягали спати. Приблизно о 02.00 годині ночі його розбудила обвинувачена та повідомила, що дитина померла. Пояснив, що в його присутності обвинувачена відносилась до дитини добре, не ображала його. До дітей обвинуваченої він також відносився добре. До 18.09.2013 року він приїжджав два рази до обвинуваченої, яка на той час проживала у дядька на квартирі. У обвинуваченої було троє дітей. Пояснив, що він не спричиняв дитині тілесних ушкоджень, нормально відносився до її дітей. Однак коли він востаннє приїхав до обвинуваченої, то він побачив, що її син був хворий, обличчя бліде;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні пояснила, що на протязі певного часу обвинувачена ОСОБА_20 проживала у них з дітьми. Одного разу вона бачила, як обвинувачена вдарила сина ОСОБА_17 по обличчю капцем, шлангом по нозі, але не сильно. Вона зробила їй зауваження, на що обвинувачена говорила, що самостійно буде виховувати дітей. Едуард ріс нормальною дитиною, іноді хворів, обвинувачена його лікувала. У вересні вона не бачила факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченою дитині. Іноді мали місце випадки, що дитина сама падала обличчям вниз, спотикалась. ОСОБА_15 приїжджав до обвинуваченої два рази та іноді залишався у них. У вересні 2013 року він знаходився у них тиждень. До дітей обвинуваченої він відносився нормально. 18.09.2013 року вони з чоловіком працювали у сусідки, обвинувачена залишалась вдома, прийшла її сестра. Того ж дня приблизно об 11.00 годині обвинувачена з ОСОБА_15 та дітьми пішли до сестри ОСОБА_16 . Що там трапилось їй не відомо, але потім ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та обвинувачена сказали їй, що дитина лише втратила свідомість та померла;

-показаннями свідка ОСОБА_21 , яка у судовому засіданні пояснила, що працює на посаді головного лікаря спеціалізованого будинку дитини. 30.09.2011 року до спеціалізованого будинку дитини поступив ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Дитина надійшло з малою вагою, був діагноз «недоношеність 1-ого ступеня». Дитина була оглянута спеціалістами будинку дитини, згідно записів лікарів дитина мала порушення етапів розвитку, але особливих зауважень до стану здоров`я дитини не спостерігалось. Дитина підлягала реабілітації та перебувала у будинку дитини до 05.06.2013 року. Після чого дитина була передана обвинуваченої ОСОБА_7 додому з призначенням курсу вітамінної терапії та інших препаратів. До дитини жодних претензій у лікарів не було. Мати виявила бажання виховувати дитину. Вона часто приходила до будинку дитини, відвідувала свою дитину, поводила себе адекватно, була охайною;

-показаннями свідка ОСОБА_22 , яка у судовому засіданні пояснила, що перебуває на посаді фельдшера в селі Попаздра. У червні 2013 року обвинувачена ОСОБА_7 привезла з будинку дитини свого сина ОСОБА_23 , 2011 року народження. Дитина була поставлена нею на облік, оскільки дитина мала проблеми зі станом здоров`я, а саме, спостерігалось порушення етапів розвитку. Дитині було призначено лікування. У вересні 2013 року вона запросила на прийом обвинувачену з дитиною, мати сказала, що дитина втрачала свідомість, після чого вона дала їй направлення до центральної районної лікарні. 18.09.2013 року о 03.00 годині їй зателефонувала тітка обвинуваченої ОСОБА_19 і повідомила, що хлопчик помер. Коли вона виїхала на місце, то побачила, що на тілі дитини були нещодавні тілесні ушкодження: синці на обличчі, спині, голові. Їй пояснили, що дитина гралась, ударилась головою та під час сну померла. Дитина у травні 2013 року пройшла медичний огляд у будинку дитини та було призначено лікування, був поставлений не тяжкий діагноз. Також пояснила, що обвинувачена проживала в селі у дядька з дітьми з грудня 2012 року Вона не була свідком, чи била обвинувачена дитину, але бачила на тілі дитини тілесні ушкодження;

-показаннями свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні пояснила, що знає обвинувачену на протязі чотирьох років та перебуває з нею у дружніх стосунках. Вона не була свідком того, що трапилось. Їй відомо про те, що обвинувачена та її сестра ОСОБА_16 сказали, що син зачепився за поріг та впав, ударився головою і помер. Кишлали Тамара також говорила, що син обвинуваченої грався та впав. Зі слів інших мешканців села вона чула, що можливо обвинувачена вбила свого сина.

Крім того, провина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню іншими доказами, а саме:

-випискою ЖЕО Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області від 19.09.2013 року № 9480 відповідно до якого 19.09.2013 року о 06.15 годині від фельдшера ОСОБА_22 надійшло повідомлення про те, що 19.09.2013 року о 03.00 годині в АДРЕСА_3 , за місцем мешкання помер малолітній ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився на обліку лікаря, хворів зниженим внутрішньочерепним тиском (т.1, а.с. 8);

-протоколами огляду місця події від 19.09.2013 року, схемою та фото таблицями до нього, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_2 ; кімната АДРЕСА_4 , розташування в ній предметів; міжкімнатні двері та поріг дверної коробки, які ведуть в кімнату - спальню №2; кімнату № 2 та розташування в ній предметів; ліжка у стіни навпроти кімнати № 2; ліжка у стіни зліва кімнати № 2, на якому виявлено труп малолітнього ОСОБА_14 ; загальний вигляд трупа малолітнього ОСОБА_14 ; загальний вигляд обличчя трупа з ушкодженнями; тілесні ушкодження в області голови трупа, в області лівої вушної раковини, в області правої вушної раковини трупа малолітнього (т.1, а.с. 10-34);

-копією свідоцтва про народження, відповідно до якого ОСОБА_14 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1, а с. 35);

-лікарським свідоцтвом про смерть № 255 від 21.09.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 від травматичного субдурального крововиливу, ушкодження тупим предметом (т.1, а.с. 36);

-висновком експерта № 246 від 14.10.2013 року відповідно до якого при огляді трупа ОСОБА_14 виявлені наступні тілесні ушкодження. Зовнішнє дослідження: в середній частині лобно-тім`яної області пів місяцеве глибоке садно 0.8х0,3 см, опуклою стороною звернено донизу. У внутрішнього кінця правої надбрівної дуги глибоке півмісяцеве садно 1х0,3 см, опукла сторона звернена донизу. Длинники саден розташовані поперечно повздовжньої осі тулуба, поверхні саден покриті щільними корочками, які підносяться без ознак відпадання, оброблені розчином діамантового зеленого. В області правого лобного бугра нерівномірно виражений багряно-синюшний синець 5х2,5 см. Длинник синця розташований поздовжньо осі тулуба. В області мочки правого вуха садно 1х0,5 см, яке покрите червонуватою корочкою, яка підноситься без ознак відпадання, в області зовнішнього кінця правої надбрівної дуги овальний буруватий синець 0,8х0,8 см. По нижньому краю правої очниці дугоподібний буро-синюшний синець 2,5х1 см. На 2,0 см нижче від нього подовжений синець аналогічного забарвлення розмірами 2х0,8 см. У зовнішнього кута лівої очної щілини трикутне садно з довжиною сторін по 0,6 см, западаюче дно її вкрите червонуватою корочкою без ознак відпадання. У лівій скуловій області трикутної форми синець з довжиною сторін по 0,3 см, краї синця розмиті, забарвлення багряно-синюшне. Ліва вушна раковина помірно набрякла, фіолетово-синюшна у зв`язку з наявністю в її товщі синця. В області задньої поверхні лівої вушної раковини півмісяцеве садно 1х0,5 см. По краю лівої вушної раковини нижче мочки вуха поздовжнє садно 1,5х0,3 см. Садна в області лівої вушної раковини покриті червонуватими корочками, які підносяться без ознак відпадання. В області задньої поверхні тулуба праворуч від хребетного стовпа, в один ряд, розташовані три овальних синця розмірами в діаметрі 1,2х1,2 см, відстань між центрами синців дорівнює 1,5 см. У лівій поперековій області овальний синець 1х1 см, під нижнім кутом лівої лопатки синець 0,8х0,8 см, по зовнішньому краю лівої лопатки синець 0,8х0,8 см. Садно в області внутрішньої поверхні лівого гомілковостопного суглобу. Виявлені синці в області задньої поверхні тулуба буро-синюшнього забарвлення. Внутрішнє дослідження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку (порядку 50 мл), крововилив під павутинну мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку. Виявлені при дослідженні трупа тілесні ушкодження є наслідком травмуючої дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Ушкодження у вигляді глибоких саден у внутрішнього кінця правої надбрівної дуги, садна в лобно-тім`яній області по серединній лінії, на межі росту волосся, садна в тім`яній області зліва, на 1,0 см лівіше серединної лінії, садна у мочки правого вуха, садна на передньозовнішній поверхні лівого колінного суглобу, садна на внутрішній поверхні лівого гомілкостопного суглобу спричинені за 1-2 дні до настання смерті, на що вказує наявність корочки, яка сформувалась. Синець в області правого лобного бугра, закрита черепно-мозкова травма у вигляді внутрішньочерепного крововиливу під тверду і павутинну оболонки заподіяні незадовго до смерті, на що вказує колір, вираженість синця і наявність нерівномірно, осередками вираженою клітинною реакцією. Направлення дії травмуючої сили по морфології ушкоджень встановити не представилось можливим. Виходячи з кількості ушкоджень ОСОБА_14 було спричинено не менш, як 19 травмуючих дій. Комплекс черепно-мозкової травми (синець в області правого лобного бугра, внутрішньочерепні крововиливи під оболонками мозку) виявились небезпечними для життя і за цим критерієм відповідно до п. 2.1.3. «Правил …» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Решта тілесних ушкоджень (садна, синці тулуба, кінцівок) відповідно до п. 2.3.5 «Правил…» мають ознаки легких тілесних ушкоджень, тобто за життя викликають розлад здоров`я не більше 6-ти днів. Смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку з закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливу 50 мл, крові під тверду і павутинну мозкові оболонки. Ступінь вираженості трупних явищ відповідає 8-16 годинній давнині настання смерті (о 14.00 трупні плями при натискуванні пальцем зникають, відновлюють колір на протязі 5 хвилин, трупне задубіння помірно виражено, гнилісні зміни відсутні). Об`єктивних медичних даних про наявність у ОСОБА_14 регулярних втрат свідомості в розпорядження судово-медичної експертизи не надходило. Багаторазовість, різностороння локалізація ушкоджень виключає вірогідність виникнення тілесних ушкоджень при падінні. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_14 етиловий спирт не виявлено (т.1а.с. 54-57);

-актом судово-медичного дослідження № 878/246 від 23.09.2013 року згідно якого кров з трупа ОСОБА_14 відноситься до групи А(П) з ізогемагглютиніном анти-В по системі АВО (т.1, а.с. 58);

-актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 5663/246 від 25.09.2013 року відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупу ОСОБА_14 в крові етиловий спирт не виявлено (т.1, а.с. 59);

-актом судово-медичного дослідження № 2774/246 від 02.10.2013 року згідно якого тонкий субдуральний крововилив, очагові субарахноїдальні крововиливи в м`яких мозкових оболонках великих півкуль; тонкий крововилив в з`єднувально-тканинній капсулі правої наднирки з нерівномірно, вогнищами вираженої клітинної реакції. Нерівномірно виражений набряк речовини головного мозку, продуктивний серозний арахноїдит, очаговий продуктивний пахіменінгіт. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, порушення гемодинаміки мікроциркуляторно русла, у вигляді лайко стазів, сепарації крові в просвіті судин легень. Дрібноочагова серозногнилісна бронхопневмонія. Очаговий серозно-гнилісний інтерстеціальний міокардит. Очаги набряку, дрібні ділянки дістелектазу в легенях. Паренхіматозна дистрофія внутрішніх органів (т.1, а.с. 60);

-протоколами проведення слідчого експерименту від 24.09.2013 року та фото таблицями до нього, за участю свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 на яких зображено, як ОСОБА_27 виявив малолітню дитину ОСОБА_14 після падіння (т. 1, а.с. 124-127, а.с. 128-135);

-висновком експерта № 780 від 21.10.2013 року відповідно до якого кров потерпілого малолітнього ОСОБА_14 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В по ізосерологічній системі АВО. На наволочці, дитячій кофтинці, вилучених при проведенні слідчого експерименту в будинку АДРЕСА_2 виявлена кров людини, при визначенні групової належності виявлено антиген А, властивий групі крові А з ізогемагглютиніном анти-В по системі АВО, що не виключає походження крові від потерпілого малолітнього ОСОБА_14 . На дитячих колготах, вилучених за вищевказаною адресою, кров не виявлена (т.1, а.с. 142-145);

-висновком експерта № 319 від 02.02.2015 року, відповідно до якого на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи по матеріалам кримінального провадження за фактом смерті дитини ОСОБА_14 у відповідності до поставлених запитань судово-медична експертна комісія приходить до наступних висновків. Враховуючи забарвлення крововиливів, ступеня регенерації саден, виявлених на обличчі і вушних раковинах, вище вказані ушкодження могли бути утворені не більше, ніж за 3-4 доби до моменту настання смерті. За даними судово-гістологічного дослідження, в субарахноїдальному крововиливі виявлені рихлі скупчення гемолізірованих еритроцитарних мас, з нерівномірним скупченням сегментоядерних лейкоцитів; враховуючи вищевказані дані, з моменту спричинення субарахноїдального крововиливу ОСОБА_14 до моменту настання його смерті пройшов проміжок часу, який лічиться годинами, але не більше 4-6 годин. З даними судово-гістологічного дослідження, в субдуральному крововиливі виявлені гемолізіровані еритроцитарні маси, тонкі нитки фібрина, сегментоядерні лейкоцити; враховуючи ці дані, з моменту спричинення ушкоджень, які обумовлюють розвиток субдуральної гематоми у ОСОБА_14 , до моменту настання смерті пройшло не менше 2-3 доби. Таким чином, ОСОБА_14 отримав фактично черепно-мозкову травму, яка обумовлює розвиток субдуральної гематоми, не менше, ніж за 2-3 доби до настання смерті, а потім - повторно черепно-мозкову травму не більше, ніж за 4-6 доби до смерті. Перша травма потягла за собою ланцюг ускладнень - розвиток арахноїдіта, очагового продуктивного пахіменінгіту, які супроводжуються, в першу чергу, розвитком септичного стану; друга травма різко усугубила течію вказаних патологічних процесів, що наостанок призвело до набряку головного мозку, який і явився безпосередньою причиною смерті. Таким чином, обидві отримані потерпілим черепно-мозкові травми складають єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми, обидві мають відношення до смерті дитини, а тому за ступенем тяжкості повинні оцінюватись у сукупності. Таким чином, ця травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм безпеки для життя згідно з п. 2.1.3. «г» і «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 було виявлено 7 саден, 12 крововиливів, виходячи з вищевказаного, Острому було спричинено 19 травмуючих дій. Смерть ОСОБА_14 могла настати в проміжок часу з 18.09.2013 року з 22.00 години по 19.09.2013 року до 02.00 години. Даних про гостру інфекційну патологію і про наявність інших хронічних захворювань, які слугували розвитку раптового летального випадку, в розпорядженні експертів не мається. За умови надання своєчасної кваліфікаційної медичної допомоги зберегти життя ОСОБА_14 було можливо (т.2, а.с. 135-151).

Розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченої, представника потерпілого, свідків, дослідивши докази, колегія суддів дійшла до висновку про винність обвинуваченої ОСОБА_7 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Колегією суддів встановлено, що в матеріалах кримінального провадження є докази, що підтверджують винність обвинуваченої, а саме, судовою експертизою встановлено, що смерть ОСОБА_14 знаходиться в прямому причинному зв`язку із отриманими черепно-мозковими травмами у вигляді крововиливів під м`які та тверду мозкові оболонки і послідувала від набряку головного мозку.

Разом з тим, відповідно до висновку експерта № 319 від 02.02.2015 року ОСОБА_14 отримав фактично черепно-мозкову травму, яка обумовлює розвиток субдуральної гематоми, не менше, ніж за 2-3 доби до настання смерті, а потім - повторно черепно-мозкову травму не більше, ніж за 4-6 доби до смерті. Перша травма потягла за собою ланцюг ускладнень - розвиток арахноїдіта, очагового продуктивного пахіменінгіту, які супроводжуються, в першу чергу, розвитком септичного стану; друга травма різко усугубила течію вказаних патологічних процесів, що наостанок призвело до набряку головного мозку, який і явився безпосередньою причиною смерті. Таким чином, обидві отримані потерпілим черепно-мозкові травми складають єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми, обидві мають відношення до смерті дитини, а тому за ступенем тяжкості повинні оцінюватись у сукупності. Таким чином, ця травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм безпеки для життя згідно з п. 2.1.3. «г» і «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 було виявлено 7 саден, 12 крововиливів, виходячи з вищевказаного, ОСОБА_14 було спричинено 19 травмуючих дій.

Крім того, відповідно до висновку експерта № 246 від 14.10.2013 року об`єктивних медичних даних про наявність у ОСОБА_14 регулярних втрат свідомості в розпорядження судово-медичної експертизи не надходило. Багаторазовість, різностороння локалізація ушкоджень виключає вірогідність виникнення тілесних ушкоджень при падінні.

Відповідно до акту комісійної стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 150 від 12.11.2013 року ОСОБА_7 в період часу, який відноситься до здійснення кримінального правопорушення, що їй інкримінується, не страждала хронічним психічним розладом, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, могла у повній мірі усвідомлювати свої дії і керувати ними. В даний час ОСОБА_7 не страждає хронічним психічним розладом або іншим хворобливим розладом психічної діяльності, у зв`язку з чим може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, і надавати пояснення. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1, а.с. 187-194);

Судом беруться до уваги показання свідків, незважаючи на те, що вони і є непрямими, однак вони доповнюють показання обвинуваченої та дозволяють встановити обставини, що мали місце, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають можливість суду встановити істину у справі, зробити висновок про винність обвинуваченої ОСОБА_7 .

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачену ОСОБА_7 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні та кваліфікує її дії за ст. 121 ч.2 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередні характеристики за місцем проживання, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до арешту офіційно не працювала, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, однак на момент вчинення кримінального правопорушення в силу ст. 89 КК України значиться такою, що не має судимості, вчинила кримінальне правопорушення яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, бажає стати на шлях виправлення (т.1, а.с. 212-220).

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд прийшов до переконання, що її виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням того, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаялась у скоєному, не має судимості, суд вважає за можливе застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та призначити їй основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті 121 ч.2 КК України.

Речові докази: дитячі колготи, дитячу сорочку, наволочку та дитячу іграшку у вигляді автомобілю, що передані до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області знищити (т.1, а.с. 146-148).

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст.100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 24.09.2013 року (т.1, а.с 153-156).

Речові докази: дитячі колготи, дитячу сорочку, наволочку та дитячу іграшку у вигляді автомобілю, що передані до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області знищити (т.1, а.с. 146-148).

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченій та прокурору.

Головуюча

Судді