Код суду 233 Справа № 233/5613/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ;

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001406 від 03 вересня 2015 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка Барвенківського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;
ВСТАНОВИВ:
30 серпня 2015 року, приблизно о 10:00 год., ОСОБА_5 , прийшов на ділянку місцевості біля ставка, що поблизу с. Молочарка Костянтинівського району Донецької області з метою відпочинку. Приблизно о 14:00 год. ОСОБА_5 повертався додому, де біля автомобільної дороги, поблизу цього водосховища знайшов дикоростучий кущ коноплі. В результаті раптового злочинного умислу спрямованого на незаконне придбання наркотичних речовин, без мети збуту, діючи самостійно, зірвав верхівку з зазначеного куща коноплі, ти самим здійснив незаконне, умисне придбання наркотичного засобу без мети збуту, після чого вказану верхівку конопель ОСОБА_5 залишив на траві біля водоймища з метою висушування.

02 вересня 2015 року, близько 12:00 год. ОСОБА_5 повернувся до місця, де він залишив придбаний наркотичний засіб, що розташоване біля ставка поблизу с. Молочарка Костянтинівського району Донецької області. Де, діючи умисно, переконавшись, що листя конопель висохло, долонями рук перетер зазначений наркотичний засіб, надавши йому вигляд придатний для вживання шляхом куріння, тим самим здійснивши незаконне виготовлення наркотичного засобу без мети збуту. Після чого, ОСОБА_5 поклав виготовлений наркотичний засіб в паперовий згорток, який помістив в ліву кишеню штанів і пішов додому, чим незаконно, умисно став зберігати при собі наркотичний засіб без мети збуту.

В той же день, 02 вересня 2015 року, приблизно о 19:20 год., біля будинку №266 по вул. Леніна у м. Костянтинівка Донецької області, ОСОБА_5 був зупинений співробітниками міліції, які в період часу з 19:28 год. до 20:00 год. провели в установленому законом порядку огляд його речей, в ході якого, в лівій кишені штанів було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, масою 19,06 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 17,34 г.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

18 вересня 2015 року між прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у злочині передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами, сприяти розслідуванню кримінального провадження. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.).

При цьому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому злочину при обставинах, зазначених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро каявся.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 475 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди між ОСОБА_5 та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови укладеної угоди між ОСОБА_5 та прокурором не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що пом`якшують покарання - щире каяття. Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Зокрема, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у протитуберкульозному диспансері перебуває, на обліку у лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-хімічної експертизи у розмірі 245,52 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 18 вересня 2015 року між прокурором Костянтинівської міжрайонної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі, а саме поліетиленовий пакет, в якому знаходиться речовина рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 16,74 г., які згідно квитанції №1119 від 18.09.2015р. зберігаються в Костянтинівському МВ ГУМВС України в Донецькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати у розмірі 245,52 грн. (двісті сорок п`ять гривень п`ятдесят дві копійки).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя