Справа № 216/6219/15-к
У Х В А Л А

03.12.2015 року.

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ МВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 25 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій вказав, що 15 травня 2014 року слідчий ОСОБА_6 вніс відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

24 жовтня 2014 року слідчий ухвалив постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вважає постанову незаконною у зв`язку із тим, що в постанові слідчий послався на пояснення ОСОБА_7 , який пояснив, що в 2005 році купив домоволодіння, яке продав 20 червня 2013 року, у зв`язку із чим не має можливості виконати рішення суду. При цьому слідчий не звернув уваги, що будинок був проданий вже після винесення рішення, а тому ОСОБА_8 не мав права його продавати.

Слідчий зробив свій висновок лише із пояснень ОСОБА_7 та документів, що свідчили про продаж будинку.

Вважає, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 ч. 1 КК України за ознаками умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили або перешкоджання їх виконанню, а слідчий не забезпечив ефективного розслідування у кримінальному провадженні. Проведене ним розслідування не було ретельним, безстороннім і сумлінним. Слідчий не перевірив достовірність висновків технічного експерта та не надав належної оцінки іншим висновкам комісії з нещасних випадків, не вжив усіх можливих заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події злочину, а також усіх необхідних процесуальних дій.

Просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Ані із скарги, ані із доданих до неї матеріалів не вбачається, яке рішення суду не виконав ОСОБА_7 , які дії, що мали ознаки кримінального правопорушення, скоїв ОСОБА_7 , чому слідчий відкривав кримінальне провадження, чому ОСОБА_7 не мав права продавати належне йому домоволодіння, а слідчий після його продажу не мав права закривати кримінальне провадження.

Прокурор вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, оскільки, по-перше, ОСОБА_5 не була потерпілою по справі, а була свідком, а тому взагалі не має права на оскарження постанови слідчого, по-друге, домоволодіння не перебувало під арештом, не було постанови про заборону його продажу, а тому ОСОБА_7 мав право продати його і скористався цим правом, що не є злочином.

Судом оглядалася справа № 2-1750/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні власністю. Як вбачається із вказаної справи ОСОБА_5 просила в позовній заяві зобов`язати ОСОБА_7 : здійснити перебудову самочинного будівництва; розробити проектну документацію на будівництво; погодити її з органами влади; отримати дозвіл на виконання будівельних робіт та виконати будівельні роботи з дотриманням встановлених законодавством правил (справа № 2-1750/11, Т. 1 а.с. 4-7).

ОСОБА_8 звертався із зустрічним позовом, вважаючи, що ОСОБА_5 безпідставно володіє часткою земельної ділянки, яка була колись виділена для обслуговування домоволодіння, що належить йому (справа № 2-1750/11, Т. 1 а.с. 12-14).

8 січня 2013 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу було ухвалено рішення, яким був повністю задоволений позов ОСОБА_5 (справа № 2-1750/11, Т. 1 а.с. 104-107).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року рішення Центрально-Міського районного суду було скасовано та було ухвалене нове рішення про відмову ОСОБА_5 в позові (справа № 2-1750/11, Т. 1 а.с. 179-180).

27 листопада 2013 року Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду Цивільних і Кримінальних справ скасував рішення апеляційного суду від 27 листопада 2013 року та направив справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (справа № 2-1750/11, Т. 1 а.с. 207-208).

20 лютого 2014 року апеляційний суд Дніпропетровської області залишив рішення Центрально-Міського районного суду від 8 січня 2013 року без змін (справа № 2-1750/11, Т. 1 а.с. 234-238).

В жодному із вказаних рішень не було вказано про заборону ОСОБА_7 розпоряджатися належною йому власністю, а тому він, як власник, мав право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, в тому числі продати її. Ніякої відповідальності за продаж власником своєї власності при таких обставинах бути не може.

Після продажу своєї власності ОСОБА_7 вже не міг здійснювати права власника і не мав ані права, ані можливості, ані обов`язку здійснити перебудову самочинного будівництва; розробити проектну документацію на будівництво; погодити її з органами влади; отримати дозвіл на виконання будівельних робіт та виконати будівельні роботи з дотриманням встановлених законодавством правил.

Оскільки при переході права власності до нового власника, до нього переходять не лише права, а і обов`язки попереднього власника відносно об`єкту права власності, зацікавлені особи мають право вимагати заміни сторони виконавчого провадження, а не притягати колишнього власника до кримінальної відповідальності.

Таким чином кримінальне провадження було закрито на законних підставах і скасовувати постанову немає підстав.

Керуючись ст. 303 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ МВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_6 від 25 жовтня 2014 року про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1