АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/76/15 Справа № 415/1698/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу відносно ОСОБА_6 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах останнього на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 травня 2015 року апеляції прокурора, який приймав участь у розгляду справи, засудженого ОСОБА_6 , а також його захисника адвоката ОСОБА_7 , що надійшли на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року, визнано такими, що не підлягають розгляду.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд першої інстанції посилався на те, що постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 березня 2015 року вказані апеляції були залишені без руху з наданням апелянтам строку для приведення їх у відповідність з вимогами ст. 350 КПК України.

У зв`язку з тим, що у визначений строк вимоги постанови суду виконані не були, суд дійшов висновку про те, що всі апеляції необхідно визнати такими, що не підлягають розгляду.

В апеляції адвокат ОСОБА_7 просить постанову суду скасувати, розглянути її письмове клопотання від 26 січня 2015 року про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року, визнати причини пропуску строку подачі апеляційної скарги поважними, поновити строк апеляційного оскарження вироку та прийняти до розгляду її апеляційну скаргу на вирок. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_7 посилається на те, що обвинувальний вирок відносно її підзахисного, всупереч вимогам ст. 45 КПК України, було оголошено 26 грудня 2014 без участі захисника, не повідомленого належним чином про дату та час судового засідання, у зв`язку з чим апеляційна скарга була подана нею 26 січня 2015 року, лише після ознайомлення 22 січня 2015 року з матеріалами кримінальної справи. Поряд з цим, адвокат зазначає, що постанова про залишення апеляцій засудженого, прокурора та адвоката без руху, винесена у зв`язку з поверненням Апеляційним судом Дніпропетровської області справи до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 351, 352 КПК України, апелянтам не направлялась, а її письмова заява до суду від 13 лютого 2015 року з проханням повідомити про дату та час розгляду письмового клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку була проігнорована. Крім того, захисник вказує на те, що вона отримала постанову про залишення її апеляції без руху лише 23 березня 2015 року, а її підзахисний 28 квітня 2015 року. Також ОСОБА_7 вказує на те, що постанова про залишення зокрема її апеляції без руху також є незаконною та необґрунтованою, оскільки ст. 350 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог, яким повинен відповідати зміст апеляційної скарги, до яких суперечності резолютивної частини апеляції з мотивувальною, на які посилається суд, не належить. На переконання адвоката, суд першої інстанції безпідставно, не вирішивши питання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку, вдався до оцінки його апеляційної скарги, що належить виключно до компетенції суду апеляційної інстанції. Іншою підставою, на думку захисника, яка слугує підставою для скасування оскаржуваного рішення, є те, що остання була винесена з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 352 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який не заперечував проти задовлення апеляції, перевіривши матеріали справи в межах апеляції, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 352 КПК України, у разі невиконання особою, яка подала апеляцію вимог, передбачених статтею 350 цього Кодексу, головуючий своєю постановою залишає апеляцію без руху та повідомляє про необхідність виконання зазначених вимог закону протягом семи діб з моменту одержання повідомлення.

Згідно з вимогами ст. 353 КПК України, у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду. У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку. Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу.

Колегією суддів встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Не погодившись з вказаним вироком, прокурор та засуджений звернулись до суду з апеляційними скаргами в межах строку апеляційного оскарження, а захисник з пропущенням такого строку, залучивши до апеляції клопотання про його поновлення.

17 лютого 2015 року суд, не перевіривши апеляції прокурора, засудженого та його захисника на відповідність вимогам ст. 350 КПК України, та не провівши судове засідання з метою вирішення питання про поновлення захиснику строку апеляційного оскарження вироку, суд першої інстанції направив кримінальну справу до апеляційного суду.

Постановою апеляційного суду від 24 лютого 2015 року, у зв`язку з встановленням вказаних порушень, кримінальну справу відносно ОСОБА_6 було повернено Заводському районному суду м. Дніпродзержинська для виконання ним вимог ст.ст. 352, 353 КПК України.

Отримавши вказану справу, суд першої інстанції знову ж таки не вирішивши питання у встановленому законом порядку про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку захиснику обвинуваченого 23 березня 2015 року залишив його апеляцію без руху.

Поряд з цим, суд залишив без руху й апеляції прокурора та засудженого.

У зв`язку з тим, що апелянтами не були усунені недоліки апеляцій у визначений в постанові суду строк, їх було визнано такими, що не підлягають розгляду, про що 07 травня 2015 року винесено оскаржувану постанову.

Таким чином, залишивши без руху апеляцію захисника, без попереднього вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 353 КПК України.

За таких обставин, визнати рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з дотриманням вимог КПК України колегія суддів не може.

Поряд з цим, колегія суддів вважає незаконним оскаржуване рішення й з інших підстав.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що постанову суду про залишення апеляцій без руху від 23 березня 2015 року було вручено прокурору 23 березня 2015 року, про що свідчить розписка останнього (т. 3, арк.с. 133).

Разом з тим, відомості про отримання засудженим вказаного судового рішення у матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що суд першої інстанції не повідомив засудженого належним чином про необхідність виконання ним вимог, передбачених ст. 350 КПК України, протягом семи діб з моменту одержання повідомлення, вважати законним подальше визнання апеляції останнього такою, що не підлягає розгляду, на переконання колегії є неможливим.

Поряд з цим, оцінюючи вимоги захисника в частині розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року, колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 353 КПК України, таке клопотання вирішується в судовому засіданні судом, який постановив вирок.

За таких обставин, за відсутності відповідних повноважень, колегія суддів позбавлена можливості визнати причини пропущення строку на апеляційне оскарження вироку поважними та прийняти до розгляду апеляційну скаргу на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 грудня 2014 року.

Щодо обґрунтованості оскаржуваного судового рішення в частині визнання апеляції прокурора такою, що не підлягає розгляду, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, оскільки протягом семи днів з моменту отримання постанови суду про залишення апеляції без руху прокурором не були усунені недоліки апеляційної скарги, визначені цією постановою.

Відповідно до ст. 370 КПК України, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Згідно з вимогами ст. 367 КПК України, підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 цього Кодексу, при розгляді справи в апеляційному суді є, зокрема, істотне порушення кримінального-процесуального закону.

У результаті розгляду апеляцій на рішення, зазначені у частині другій статті 347 цього Кодексу, апеляційний суд постановляє свою ухвалу, скасовуючи повністю чи частково ухвалу чи постанову суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляції захисника та скасування постанови суду в частині визнання апеляцій засудженого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 такими, що не підлягають розгляду.

На підставі викладеного й керуючись п. 15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України та ст. ст. 365, 366, 379 КПК України (в редакції 1960 року) колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених п.п. 4, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 травня 2015 року задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 травня 2015 року скасувати в частині визнання апеляцій захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 такими, що не підлягають розгляду.

В іншій частині постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_6 направити до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 352, 353 КПК України.

Судді апеляційного суду :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3