Справа № 1-кп/359/528/2015р.
В И Р О К

Іменем України
26 грудня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого суддя ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засідання обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 17.11.2015 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Андіжан Республіки Узбекистан, узбек, громадянин Республіки Узбекистан, з середньо- спеціальною освітою, не одружений, тимчасово не працюючий, депутатом, інвалідом не є, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не маючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , на території України раніше не судимий, -

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 358 ч.4 КК України

ВСТАНОВИВ

Громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням періоді часу та місці отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи власний паспорт, в якому знаходилися підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону України, оскільки вказані відбитки є необхідним реквізитом документа.

Після чого, 17.11.2015 о 08 год. 15 хв. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документу, який надає право або звільняє від обов`язків, і реалізуючи свої злочинні наміри, під час оформлення пасажирів рейсу № 891, сполученням «Київ-Мінськ», при проходженні паспортного контролю в терміналі «Д» ДП «МА «Бориспіль», що розташований в м. Бориспіль-7, Київської області, діючи умисно та з корисливих мотивів, для посвідчення своєї особи та підтвердження факту перетину Державного кордону України, пред`явив підроблений документ, а саме закордонний паспорт громадянина Республіки Узбекистан НОМЕР_1 виданий 10.06.2013 на своє ім`я та був виявлений нарядом Державної прикордонної служби України.

Відповідно до інформації № 1/251 від 03.12.2015 Управління інформаційного забезпечення Головного управління Національної поліції України в Київській області за даними міжвідомчої підсистеми «Аркан» відомості про перетин Державного кордону України в період з 21.11.2013 по 15.08.2014 громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні.

Згідно висновку експерта Головного експертно-криміналістичного центру Державної прикордонної служби України № 235/905 від 04.12.2015: відтиск штампа у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «В`їзд» № 101 від 26.12.13 в пункті пропуску через державний кордон України «Козача Лопань», яку проставлено на сторінці 36 в паспорті громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації прикордонної служби України формі; відтиск штампа у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «Виїзд» № 126 від 15.04.14 в пункті пропуску через державний кордон України «Козача Лопань», яку проставлено на сторінці 36 в паспорті громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації прикордонної служби України формі; відтиск штампа у вигляді відмітки про перетинання державного кордону України «В`їзд» № 017 від 04.05.14 в пункті пропуску через державний кордон України «Козача Лопань», яку проставлено на сторінці 36) в паспорті громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за своїми характеристиками затвердженій наказом Адміністрації прикордонної служби України формі.

Своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Розгляд справи по суті відбувся у підготовчому судовому засіданні зважаючи на вимоги ст. 314 КПК України, заявлене клопотання обвинуваченого, захисника обвинуваченого та прокурора під час підготовчого судового засідання про затвердження угоди. Вказані обставини не порушують прав обвинуваченого та інших осіб, оскільки останній проти цього не заперечував.

22.12.2015 року між прокурором Бориспільської міськрайонної прокуратури ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000334 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.358 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_2 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в скоєнні кримінального правопорушення, який йому інкримінується, і передбачений ч.4 ст.358 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, оскільки санкція ч.4 ст.358 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, що дає можливість підписання даної угоди. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідно ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування не встановлено.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.4 ст.358 КК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 613,80 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речовий доказ по справі: паспорт громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити в матеріалах кримінального провадження до вступу вироку в силу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 318, 322, 342-351, 358, 363-368, 473-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.12.2015 року, підписану в кримінальному провадженні № 0000334 від 17.11.2015 року , укладену між прокурором Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Штраф підлягає сплаті протягом одного місяця з дня набрання вироком суду законної сили (Одержувач : Держбюджет м. Бориспіль , Код ОКПО: 38007070 , Банк одержувача: УДК у Київській області , МФО: 821018 , КБК : 21081100 , р / р 0004 ) .

Речовий доказ по справі - паспорт громадянина Республіки Узбекистан № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження до вступу вироку в силу.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави ( р/р 8834, одержувач : військова частина НОМЕР_2 , Банк одержувача ІНФОРМАЦІЯ_2 , МФО 8200190 судові витрати за проведення судово-технічної експертизи документів в сумі 613 гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Вирок набрав законної сили ______________________

Суддя ОСОБА_1