Справа № 1-157/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 року. смт Рокитне.

Суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області Денисюк Марія Володимирівна, з участю секретаря судового засідання Янковської Г.І., прокурора Кляпко М.С., Федорчука М.В., потерпілої ОСОБА_1, захисника підсудного ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, не судимого відповідно до ст.89 КК України, потерпілого від Чорнобильської катастрофи, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

24 жовтня 2011 року біля 22 години в с.Мушні, Рокитнівського району Рівненської області ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в своєму будинку умисно наніс не менше 7 ударів руками та ліктем руки в голову своїй співмешканці ОСОБА_4, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок яких ОСОБА_4 померла.

Підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину визнав повністю і дав показання, що ввечері сварилися з ОСОБА_4, вдарив її долонею в лице, бійки не було. Вечеряли, вживали спиртне, коли лягли спати, співмешканка почала знову йому дорікати, що він нічого не робить, а лише п'є. Розізлився, вдарив її ліктем в голову разів п'ять шість, удари прийшлися в ділянку лоба, силу удару не контролював, був сердитий, ще бив рукою. Через декілька хвилин попросила води, приносив воду три рази. Потім вона встала, сказала, що йде до туалету, після цього почув звук, як щось впало. Вийшов в коридор, побачив що ОСОБА_4 лежить на підлозі без свідомості, з рота йшла кров та піна. Намагався привести її до свідомості, але зрозумів, що вона мертва. Побіг до сусідки, але та сказала, що не знає, що робити. Повернувся в будинок, переніс тіло на диван, повідомив дочку померлої про подію. Наміру вбивати не мав.

Щиро розкаюється у вчиненому.

Крім визнання вини підсудним його винність у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілої, свідків, іншими доказами по справі.

Потерпіла ОСОБА_1 суду дала показання, що її мати, ОСОБА_4, була психічно хворою людиною, хворіла на шизофренію, час від часу лікувалася стаціонарно в психіатричній лікарні. Проживала з підсудним, часто сварилися, билися, обоє вживали спиртне. Мати за життя неодноразово жалілася, що підсудний її б'є, бачила синці на її тілі, вона була доброю людиною, не конфліктною, тільки коли хвороба прогресувала, то була агресивною, кричала.

24 жовтня 2011 року мати з підсудним були у неї дома, допомагали по господарству, не сварилися, жартували, на лиці матері ніяких побоїв або синців не було.

Коли підсудний біля 12 години ночі 24 жовтня 2011 року повідомив, що мати раптово померла, то зайшовши в будинок, побачила на лиці матері синці. Запитала ОСОБА_3 Ф,М., чи він бив матір і чому, то він відповів, що вдарив її декілька разів під час сварки.

Цивільний позов відмовилася заявляти.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду дали показання, що зайшовши вночі 24 жовтня 2011 року в будинок підсудного, бачили труп ОСОБА_4, на обличчі були синці. Підсудний на запитання відповів, що бив ОСОБА_4 ввечері 24 жовтня 2011 року в голову і по обличчю.

Свідок ОСОБА_8 дала показання, що проживала з підсудним у цивільному шлюбі до 2008 року. Коли підсудний не вживав спиртних напоїв, був добрим, спокійним, роботящим чоловіком. В стані сп'яніння ставав агресивний, нанносив побої, в основному в голову, себе не контролював, не зважав на прохання зупинитися.

Померла неодноразово їй скаржилася, що підсудний б'є її по голові, голова постійно болить, бачила синці на обличчі ОСОБА_4.

Згідно висновку експерта №224 від 18-14 грудня 2011 року при судово медичному дослідженні трупа громадянки ОСОБА_4 виявлено травма голови, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із крововиливами під тверду та м'яку мозкові оболонки; просторих крововиливів у м'які тканини волосяної частини голови; чисельних синців(4), саден (3) обличчя, крововиливів у слизову губ.

Зазначені ушкодження, виходячи з їх видів (садна, синці) та їх властивостей нанесені тупими предметами з силою достатньою для їх утворення.

Всі ушкодження спричинені, прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_4, що підтверджується кольором синців, станом поверхонь саден, вираженими крововиливами у м'які тканини в місцях ушкоджень.

Зважаючи на кількість виявлених зовнішніх тілесних ушкоджень останній було спричинено не менше семи травматичних дій.

Чисельні ушкодження голови є слідствами неодноразового прикладання сили, що обумовила виникнення черепно-мозкової травми, тому вони за цих умов не можуть розглядатися окремо. Кожний удар в ділянку голови, незалежно від того, чим він наносився (рукою, ногою чи іншим травмуючим предметом), посилював дію попереднього, призводив до настання чи відновлення внутрішньочерепної кровотечі, травматизації головного мозку та створював реальну небезпеку для життя, тому, за цією ознакою вказані вище тілесні ушкодження ділянки голови, стосовно живих осіб, відносяться до тяжких.

Смерть ОСОБА_4 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м'яку мозкові оболонки, що ускладнились набряком, набуханням та призвело до компресії головного мозку.

Зазначений висновок стосовно причини смерті підтверджується характером виявлених при розтині трупа ушкоджень та результатами мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Отже, між отриманою ОСОБА_4 травмою голови та настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Ушкоджень властивих для таких, що утворюються при боротьбі або самообороніна трупі ОСОБА_4 не виявлено.

В процесі наростання гематом ( накопичення крові над та під мозковими оболонками) до розвитку проявів стиснення мозку (коли настають виражені прояви мозкових порушень порушень свідомості або її втрата, судом, тощо) існує так званий світлий проміжоктієї чи іншої тривалості, коли людина може виконувати цілеспрямовані дії. Тобто здійснення, таких дій ОСОБА_4 з моменту отримання травми до появи виражених проявів мозкових порушень, які і призвели до смерті, не виключається. (а.с.142-148)

Згідно акту амбуланорної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №444/11 від 06 грудня 2011 року, ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованого йому злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, у тимчасово хворобливому стані (патологічне сп'яніння, патологічний афект, смерекові розлади) не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В стані фізіологічного афекту або в іншому емоційному стані, який би істотно впливав на його здатність керувати своєю поведінкою під час інкримінований дій, він не перебував. Індивідуально-психологічні особливості досліджуваного (активність, риси емоційної лабільності, негативізм стосовно небажаних впливів, суб'єктивізм, категоричність, зовнізвинувачувальні тенденції) не мають характеру вад, які б істотно впливали на його здатність керувати своєю поведінкою під час делікту.

На даний час ОСОБА_3 ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (ст. 134-136)

При відтворенні обстановки і обставин події підсудний добровільно розказав і показав, як вчинив злочин (а.с. 74-81).

Згідно протоколу медобстеження від 25 жовтня 2011 року, проведеного 25 жовтня 2011 року о 7 годині 50 хвилин ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння. (а.с. 49)

Дії підсудного ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, злочин вчинено тяжкий, особу підсудного, який характеризується посередньо, щиро розкаюється у вчиненому, є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що визнається судом обставинами, які пом'якшують покаранн, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння визнається судом обставиною, яка обтяжує покарання і вважає за можливе призначити підсудному покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Цивільний позом не заявлено.

Керуючись ст. 323 314 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 8 ( вісім ) років.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній - взяття під варту.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 25 жовтня 2011 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою.

Речові докази по справі:

килим та мерлевий тампон зі слідами крові, футболку, що належить ОСОБА_3, які зберігаються в кімнаті речових доказів Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області - знищити.

На вирок протягом 15 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк і в тому ж порядку з моменту отримання копії вироку.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області: ОСОБА_10