Справа № 2513-1470/12 Номер провадження 1/2513/109/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2012 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Іващенка А.І.,

секретаря - Шевкун О.Є.

за участю:

прокурора - Лиходід О.О.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новгород-Сіверський кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

у скоєнні злочинів, передбачених ч.І ст. 185 КК України та ч. З ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно 24-25 березня 2012 року в денний час ОСОБА_2, знаходячись у власних справах в квартирі АДРЕСА_1, переслідуючи мету раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиці в приміщенні кухні вказаного будинку, належну ОСОБА_3 золоту каблучку, вартістю 1600 гривень, чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

03 травня 2012 року біля 15-00 год., ОСОБА_2, повторно переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу потрапив до жилого будинку за адресою; АДРЕСА_2, де з полиці в приміщенні кухні вказаного будинку, таємно викрав належну ОСОБА_3 золоту каблучку, вартістю 1000 гривень, чим спричинив останній матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2, свою вину у предявленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів та зазначив, що дійсно здійснив крадіжки золотих каблучок з корисливих мотивів, всі спричинені збитки ним відшкодовані, просив суд суворо не карата, в скоєному щиро кається..

Підсудний ОСОБА_2.О. окрім визнання своєї вини у скоєних злочинах, повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового слідства, пояснив, що показання як під час досудового, так і під час судового слідства він давав добровільно, без будь-якого примусу. В скоєному підсудний щиро кається, просив суворо не карати.

У звязку із повним визнанням підсудним ОСОБА_2 своєї вини в скоєних злочинах, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового слідства, дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом підсудного, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та розяснивши йому положення ст. 299 КПК України, суд вважає нелощльним дослідження інших доказів по справі, крім даних, що характеризують підсудного.

Вина ОСОБА_2 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК Украйни, що виразились в таємному викраденні чужого майна, та за ч.3 ст.185 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, повторно.

Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_2 суд визнає зявлення зі зізнанням, щире каяття в скоєнні даного злочину, активне сприяння в розкритті злочину та відшкодування збитків.

Обставини, щр обожують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Переходячи до обговорення питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2 суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, та врахувує ту обставину, що злочини скоєно вперше, особу підсудного, його молодий вік, позитивні характеризуючи дані тому, суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_2 покарання в межах санкції відповідної статті КК України та застосувати ч.І ст. 69 КК України і перейти до іншого більш мякого основного покарання, за ст.. 185 ч.З КК України, не зазначеного в санкції частини статті у виді - штрафу, оскільки позбавлення волі для нього є досить суворим покаранням за цей злочин, а застосувати виправні роботи не вбачається можливим, в звязку з відсутністю постійного місяця роботи в підсудного, а для сплати штрафу у нього є можливості.

Суд вважає за можливе міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу, підписку про невиїзд залишити без змін .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі підлягають стягненню з підсудного на користь держави.

Питання речових доказів по даній кримінальній справі суд вважає за необхідне вирішити відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень;

за ч. 1ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

В силу ч. 1 СГ.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначиш ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді штрафу в сумі 1020 ( одна тисяча двадцять) гривень.

Мірою запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 49 ( сорок девять) гривень 10 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази:

-обручку з металу білого кольору, що знаходиться на зберіганні в бухгалтерії Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області та кросівки, штани-джинси чорного кольору, спортивні штани сірого кольору, кофту блакитного кольору, що знаходяться на зберігання в камері схову Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області повернути ОСОБА_2, після набрання вироком законної сили;

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Н-Сіверський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя А.І.Іващенко