Справа № 713/1833/15-к
Провадження №1-кп/713/17/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.02.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 22.06.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, депутата Іспаської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив шахрайство та підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Злочини вчинено при таких обставинах.

На початку червня 2015 року ОСОБА_6 отримав повідомлення від 15.05.2015 року про виклик до ДПІ у Вижницькому районі щодо подання податкової декларації про майновий стан і доходи (отримання додаткового блага). З`явившись до ДПІ звернувся до інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_7 для роз`яснення причини виклику. ОСОБА_7 пояснила, що на підставі аналізу інформації, що надійшла з ПАТ «Ідея Банк» за 2014 рік, через списання банком кредитної заборгованості нараховане додаткове благо (дохід) в сумі 43173,11 грн.. Зазначила, що він зобов`язаний надати до податкового органу декларацію про майновий стан і доходи з відображенням такого додаткового блага (доходу), чого він не зробив, а в подальшому сплатити до бюджету 6475,96 грн. податку на доходи фізичних осіб.

На обурення ОСОБА_6 щодо необхідності сплати податку, ОСОБА_7 надала для заповнення бланк декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік та рекомендувала звернутись за більш детальними роз`ясненнями, в тому числі з приводу можливих штрафних санкцій, до начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_4 по номеру мобільного телефону НОМЕР_1 . ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_4 , пояснив суть своєї проблеми та домовились про зустріч.

Під час зустрічі, 16.06.2015 року біля готелю «Турист» в м. Чернівці, ОСОБА_4 знову роз`яснив ОСОБА_6 , що той зобов`язаний надати в ДПІ до 01.05.2015 року декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік, в якій відобразити суму отриманого доходу внаслідок списання банком кредитних зобов`язань. Також повідомив, що оскільки ОСОБА_6 своєчасно такого обов`язку не виконав, підлягає притягненню податковим органом до адміністративної відповідальності за порушення порядку подання декларації.

Крім того ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_6 зобов`язаний у строк до 01.08.2015 року сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб у розмірі 15% від суми отриманого доходу, а у разі порушення граничного строку сплати податку на доходи фізичних осіб, податковим органом відповідно до вимог Податкового кодексу України буде притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу, а на суму податкового боргу нараховуватиметься пеня.

На це ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 про існування фінансових проблем, про щойно проведену реєстрацію приватним підприємцем та початок підприємницької діяльності, і, як наслідок, про труднощі зі сплатою податку.

ОСОБА_4 , розраховуючи використати свої службові відносини з іншими працівниками ДПІ сказав, що питання про не стягнення з ОСОБА_6 податку на доходи фізичних осіб у повному обсязі та не притягнення до адміністративної відповідальності може бути позитивно вирішене за умови надання неправомірної вигоди у розмірі 1/3 від суми податку, який підлягає сплаті.

Тобто ОСОБА_4 для заволодіння грошовими коштами в сумі 2000,00 грн. розраховував використати той факт, що ОСОБА_6 сприймає визначені йому кошти у розмірі 1/3 від суми податку на доходи фізичних осіб, які підлягають наданню за не притягнення до відповідальності та несплату податку у повному обсязі, як неправомірну вигоду для працівника ДПІ - виконавця повідомлення від 15.05.2015 року про виклик до податкового органу, не маючи на меті ці кошти передавати такому працівнику.

Через фінансову скруту, ОСОБА_6 погодився і з ОСОБА_4 домовились про додаткову зустріч, до якої останній мав детальніше вивчити інформацію про суму отриманого доходу і податку, який підлягає сплаті.

Близько 11.00 год. 19.06.2015 року, під час повторної зустрічі, яка відбулася у приміщенні ДПІ ОСОБА_4 вже володів повною інформацією, роз`яснив, що ОСОБА_6 зобов`язаний був подати до 01.05.2015 року декларацію про майновий стан і доходи, в якій відобразити 43173,11 грн. доходу, а в подальшому до 01.08.2015 року сплатити до бюджету 6475,96 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Тобто ОСОБА_4 знову повідомив ОСОБА_6 , що посприяє у позитивному вирішенні питання за умови надання неправомірної вигоди та назвав уточнену суму грошових коштів, визначивши її в розмірі 2000,00 грн.

З метою формування остаточної уяви у ОСОБА_6 щодо реального наміру у ОСОБА_4 посприяти у позитивному вирішенні питання, останній запевнив підприємця, що ці кошти призначаються саме для працівників ДПІ, а у випадку звернень до нього інших працівників податкового органу з питань надання декларації та сплати податку у повному обсязі, той має зателефонувати ОСОБА_4 , який в свою чергу, використовуючи свої службові зв`язки. Тобто вирішить питання з цими працівниками на користь ОСОБА_6 , переконуючи цим самим останнього, що кошти, які надаються в розмірі 1/3 від суми податку, є нічим іншим, як неправомірною вигодою для інших працівників ДПІ.

В той же час, ОСОБА_4 не мав наміру передавати вказані кошти працівникам ДПІ та взагалі вчиняти будь-які дії на користь та в інтересах ОСОБА_6 , а з корисливих мотивів переслідував мету заволодіти коштами в сумі 2000,00 грн. шляхом обману та зловживання довірою, під приводом надання неправомірної вигоди.

ОСОБА_6 , виходячи із почуття довіри до ОСОБА_4 і оманливої впевненості, що останній діє в його інтересах, побоюючись, що в разі ненадання такої неправомірної вигоди службовим особам ДПІ, для нього настануть негативні наслідки та фінансові витрати, пов`язані з притягненням до адміністративної відповідальності за порушення порядку подання декларації, необхідністю сплати до бюджету 6475,96 грн. податку на доходи фізичних осіб, притягненням його відповідно до вимог Податкового кодексу України до відповідальності у вигляді штрафу, а також нарахуванням пені на суму податкового боргу, погодився надати неправомірну вигоду працівникам ДПІ. Цим самим ОСОБА_4 підбурив ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди службовим особам за не вчинення ними дій в інтересах ОСОБА_6 з використанням наданого їм службового становища.

Діючи на виконання попередньої домовленості, 25.06.2015 близько 14.10 год. ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_4 у приміщенні ДПІ та повідомив, що зможе надати обумовлену суму неправомірної вигоди частинами по 1000,00 грн., на що останній погодився та надав усні вказівки щодо порядку передачі грошових коштів в якості неправомірної вигоди.

Зокрема, з метою приховування від правоохоронних органів факту одержання неправомірної вигоди та уникнення відповідальності ОСОБА_4 сказав, що грошові кошти необхідно передати працівниці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ім`я ОСОБА_8 , розташованого навпроти приміщення ДПІ по АДРЕСА_2 .

Того ж дня, близько 14.40 год., ОСОБА_6 , діючи на підставі вказівок ОСОБА_4 щодо умови передачі останньому неправомірної вигоди, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000,00 грн., усвідомлюючи, що вказані грошові кошти, які є частиною неправомірної вигоди, будуть передані ОСОБА_4 .

Після цього ОСОБА_9 , не будучи обізнаною про призначення отриманих грошових коштів, передала 1000,00 грн. ОСОБА_4 , а він, знаючи, що ці кошти є частиною неправомірної вигоди, наданої ОСОБА_6 за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності та не стягнення податку на доходи фізичних осіб у повному обсязі, ці гроші одержав.

В подальшому, близько 17.00 год. 01.07.2015 року ОСОБА_6 , діючи на підставі попередньо отриманих вказівок ОСОБА_4 щодо механізму передачі коштів, у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000,00 грн., що є іншою частиною обумовленої неправомірної вигоди. ОСОБА_9 , у присутності підприємця, зателефонувала до ОСОБА_4 та повідомила, що для нього передали грошові кошти, які він може забрати в магазині.

Всього упродовж червня-липня 2015 року ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 2000,00 грн.

Крім того, вчиняючи кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, ОСОБА_4 за вказаних вище обставин одночасно вчинив і злочин, передбачений ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369 КК України, а саме: підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

ОСОБА_6 , виходячи із почуття довіри до ОСОБА_4 і оманливої впевненості, що останній діє в його інтересах, побоюючись, що в разі ненадання такої неправомірної вигоди службовим особам ДПІ, для нього настануть негативні наслідки та фінансові витрати, пов`язані з притягненням до адміністративної відповідальності за порушення порядку подання декларації, необхідністю сплати до бюджету 6475,96 грн. податку на доходи фізичних осіб, притягненням його відповідно до вимог Податкового кодексу України до відповідальності у вигляді штрафу, а також нарахуванням пені на суму податкового боргу, погодився надати неправомірну вигоду працівникам ДПІ. Цим самим ОСОБА_4 підбурив ОСОБА_6 до надання неправомірної вигоди службовим особам ДПІ за не вчинення ними вказаних дій.

В подальшому, близько 17.00 год. 01.07.2015 року ОСОБА_6 , діючи на підставі попередньої домовленості з ОСОБА_4 щодо умови надання коштів, у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » передав ОСОБА_9 гроші в сумі 1000,00 грн., що є іншою частиною обумовленої неправомірної вигоди. Після чого ОСОБА_9 , у присутності підприємця, зателефонувала до ОСОБА_4 та повідомила, що для нього передали грошові кошти, які він може забрати.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно вимог ч.1 ст.337 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на початку червня 2015 року надійшов лист з ДПІ. З`явившись на виклик у приміщенні ДПІ працівник ОСОБА_7 пояснила, про необхідність заповнити декларацію за 2014 рік. Відмовився оскільки мав намір проконсультуватися. Остання надала номер телефону ОСОБА_4 з яким домовився про зустріч. 16.06.2015 року у м. Чернівці біля готелю Турист зустрівся з ОСОБА_4 , який повідомив, що питання несплати податку може вирішити за 1/3 частину суми податку і передасть особі, яка це зробить та домовились про наступну зустріч. Вказана зустріч відбулася 19.06.2015 року у приміщенні ДПІ, де ОСОБА_4 повідомив, що йому необхідно буде дати 2000,00 грн., щоб не платити податок. 25.06.2015 року за домовленістю ОСОБА_4 передав для нього помічених 1000,00 грн. через продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_9 . Іншу 1000,00 грн. передав для ОСОБА_4 01.07.2015 року також через продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_9 . Підтвердив, що гроші надавав з метою викриття, щодо покарання покладався на суд.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що 01.07.2015 року до неї у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийшов невідомий чоловік і попросив передати для ОСОБА_4 1000,00 грн. і написати на листку, хто передав їх. Через деякий час в приміщення магазину зайшли працівники міліції і провели обшук, після давала покази з приводу отримання та передачі грошей, вилучили гроші в сумі 1000 гривень. В подальшому зателефонувала ОСОБА_4 і повідомила про гроші. Підтвердила, що раніше (дати не пам`ятає) ОСОБА_6 вже заходив до неї у магазин і залишив гроші в сумі 1000,00 грн. для ОСОБА_4 , які передала останньому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює у ДПІ у Вижницькому районі на посаді головного ревізора. В травні 2015 року ОСОБА_6 було повідомлено листом про необхідність подання декларації про отриманий дохід у 2014 році. Підтвердила, що банк списав кредит в сумі 43173,11 грн., а тому ОСОБА_6 зобов`язаний сплатити до бюджету 6475,96 грн. податку на доходи фізичних осіб. Потерпілий приходив до неї два рази і консультувався. Запитував, чи можна не платити зазначений податок, рекомендувала звернутись до ОСОБА_4 , який є компетентним у сплаті податків. В подальшому ОСОБА_6 звернувся за консультацією до ОСОБА_4 , декларацію до податкового органу не подавав.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав частково, щодо фактичних обставин справи не заперечував, при відтворенні відео та аудіо записів в судовому засіданні підтвердив, що на відео під час зустрічей зафіксовано його, розмови також належать йому. Стосовно отримання грошових коштів від ФОП ОСОБА_10 сказав, що не пам`ятає. Стверджував, що надавав консультаційні послуги ОСОБА_6 , ініціатором телефонних розмов не був. Що стосується порушень етики державного службовця при спілкуванні з ОСОБА_6 та проведених розмов у коридорі приміщення ДПІ погодився. Вважає, що кримінальне провадження відносно нього, є провокацією, оскільки надавав консультаційні послуги. Просив ухвалити виправдувальний вирок.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження і доведена повністю сукупністю досліджених доказів.

Крім показів потерпілого, свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Суд безпосередньо дослідив надані стороною обвинувачення докази, зокрема:

- рапорт т.в.о. начальника УПЗСЕ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_11 від 22.06.2015 року, зареєстрований у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення 22.06.2015 року під №434. З даних рапорту вбачається, що надійшла заява від гр. ОСОБА_12 щодо неправомірних дій з боку службової особи контролюючого органу, яка вимагає та має намір отримати неправомірну вигоду в сумі 2000,00 грн. від останнього, за вирішення питання щодо не накладення штрафних санкцій та уникнення від адміністративної відповідальності. Попередньо в діях службової особи вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (том 1 а.с.77);

- заяву ОСОБА_6 від 22.06.2015 року, адресовану начальнику служби по боротьбі з економічними злочинами ОСОБА_11 . З даних заяви вбачається, що ОСОБА_6 був викликаний в ДПІ з питання подачі податкової декларації про майновий стан і доходи (отримання додаткового блага). З`явившись в ДПІ, працівник ОСОБА_7 надала бланк декларації і сказала її заповнити та надала номер мобільного телефону НОМЕР_1 свого керівника ОСОБА_4 . Після телефонної розмови ОСОБА_4 призначив зустріч у м. Чернівці. При зустрічі, 16.06.2015 року ОСОБА_4 підтвердив необхідність заповнення декларації та сплати податку біля 7000,00 грн. Крім того пояснив, що буде складений протокол та накладені штрафні санкції. В подальшому сказав, що є вихід з ситуації, але треба йому заплатити гроші для вирішення всіх питань. В розмові натякнув на дачу хабара, та прямим текстом сказав дати 1/3 від вказаної суми, а саме 2000,00 грн. В разі погодження на його умови приховає порушення та не буде проводити перевірку. Просив притягнути до кримінальної відповідальності. (том 1 а.с.78-79);

- протокол обшуку від 01.07.2015 року, проведеного старшим слідчим прокуратури ОСОБА_13 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.07.2015 року у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснюють господарську діяльність ФОП ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . З даних протоколу вбачається, що в ході проведення обшуку виявлено грошові кошти в сумі 1000,00 грн. в кількості п`яти купюр, номіналами по 200 грн., а саме:

- купюра номіналом 200 грн., серії КЗ №2019202; купюра номіналом 200 грн., серії КК №8096302; купюра номіналом 200 грн., серії ЕФ №3729731; купюра номіналом 200 грн., серії ЕЕ №7418877; купюра номіналом 200 грн., серії ЕЗ №4133442;

- папір білого кольору, розміром близько 10х15 см, з написом «1 тис. грн.», виконаний чорнилом синього кольору;

- цифровий відеозаписуюючий пристрій (рекордер), модель D2104A, Russian PAL, серійний номер 08030219, сірого кольору та блок живлення, чорного кольору DVE, модель DSA-36W-12136. Протокол обшуку підписаний всіма особами, які були присутні під час його проведення (том 1 а.с.89-93);

- СD-диск із відеозаписом проведення обшуку в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 01.07.2015 року (том 1 а.с.94);

- постанову старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 про визнання речовим доказом від 02.07.2015 року. З даних постанови вбачається, що грошові кошти в сумі 1000,00 грн. в кількості п`ять купюр номіналами по 200 грн. з наступними серіями та номерами: купюра номіналом 200 грн., серії КЗ №2019202; купюра номіналом 200 грн. серії КК №8096302; купюра номіналом 200 грн. серії ЕФ №3729731; купюра номіналом 200 грн. серії ЕЕ №7418877; купюра номіналом 200 грн. серії ЕЗ №4133442 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № в якості речових доказів та залишено на зберігання в прокуратурі Чернівецької області (том 1 а.с.95-97);

- протокол добровільної видачі від 28.07.2015 року, складений старшим слідчим прокуратури ОСОБА_13 у присутності двох понятих. З даних протоколу вбачається, що ОСОБА_6 добровільно надав оригінал повідомлення ДПІ у Вижницькому районі від 15.05.2015 року про запрошення платника податків, надісланого на його ім`я, а також оригінал поштового конверту. Протокол підписаний всіма особами, які були присутні під час її проведення. (том 1 а.с.116-117);

- протокол огляду від 29.07.2015 року, складений старшим слідчим прокуратури ОСОБА_13 . З даних протоколу вбачається, що було оглянуто надані добровільно ОСОБА_6 оригінал повідомлення ДПІ у Вижницькому районі від 15.05.2015 року про запрошення платника податків до органу ДФС, надісланого на ім`я ОСОБА_6 , а також оригінал поштового конверту (том 1 а.с.118-119);

- постанову старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 про визнання речовим доказом від 29.07.2015 року, якою: оригінал повідомлення ДПІ у Вижницькому районі б/н від 15.05.2015 року про запрошення платника податків до органу ДФС, надісланого на ім`я ОСОБА_6 , оригінал поштового конверту з маркуванням 923 - визнано речовими доказами. (том 1 а.с.120-121);

- оригінал повідомлення ДПІ від 15.05.2015 року про запрошення платника податків до органу ДФС, надісланого на ім`я ОСОБА_6 (том 1 а.с.122);

- оригінал поштового конверту №923 на ім`я ОСОБА_6 (том 1 а.с.123);

- довідку ДПІ у Вижницькому районі від 01.07.2015 року №598/9/24-01-04-12. З даних довідки вбачається, що ОСОБА_4 станом на 18.00 год. 01.07.2015 року працював на посаді начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Вижницькому районі, на вказану дату на лікарняному та відпустці не перебуває (том 1 а.с.124);

- акт огляду від 01.07.2015 року, складений оперативним працівником ОСОБА_15 про те, що ним у присутності ОСОБА_4 та начальника ДПІ у Вижницькому районі ОСОБА_16 оглянуто робоче місце ОСОБА_4 . Під час огляду вилучено: відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів на ОСОБА_6 ; повідомлення від 15.05.2015 року ОСОБА_6 ; список №395 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ЦВПЗ м. Вижниця та фіскальні чеки. Акт підписаний всіма особами, які були присутні під час його складання. (том 1 а.с.125);

- протокол огляду від 29.07.2015 року, складений старшим слідчим прокуратури ОСОБА_13 , під час якого було оглянуто вилучені 01.07.2015 року: відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів на ОСОБА_6 за 2014 рік; повідомлення ДПІ у Вижницькому районі від 15.05.2015 року ОСОБА_6 ; список №395 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ЦВПЗ м. Вижниця; фіскальний чек від 15.05.2015 року та постанову про визнання вказаних документів речовими доказами. (том 1 а.с.143-147);

- відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів на ОСОБА_6 за 2014 рік; повідомлення ДПІ у Вижницькому районі від 15.05.2015 року ОСОБА_6 ; список №395 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ЦВПЗ м. Вижниця; фіскальний чек від 15.05.2015 року. (том 1 а.с.148-152);

- протокол про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 03.07.2015 року, зареєстрований за №2/2608т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 .. З даних протоколу вбачається, що на виконання доручення старшого прокурора відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_18 №21/2-1622т від 23.06.2015 року, та на підставі постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту №21/2-1623т від 23.06.2015 року, винесеної в рамках досудового розслідування кримінального провадження відносно начальника відділу доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Вижницькому районі - ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 22.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.368 КК України, згідно якого з дотриманням вимог статей 110, 246, 271, 273 КПК України, за участю оперуповноваженого УПЗСЕ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_19 та працівників УОТЗ УМВС України в Чернівецькій області проведено негласну слідчу (розшукову) дію - контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, з метою перевірки дійсних намірів начальника відділу доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Вижницькому районі - ОСОБА_4 , спостереження за його поведінкою та прийняття ним рішення щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 01.07.2015 року повторно була проведена негласна слідча (розшукова) дія - контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту (том 1 а.с.156-160);

- копії грошових купюр номіналом 200 грн. на 4 аркушах серії: ЕЩ 1206722, ПВ 4571642, ВЄ 5682067, КЖ 4771896, ЕЩ 9133258 (том 1 а.с.161-164);

- копії грошових купюр номіналом 200 грн. на 4 аркушах серії: КК 8096302, ЕЕ 7418877, ЕЗ 4133442, КЗ 2019202, ЕФ 3729731 (том 1 а.с.165-168);

- зразок маркера для невидимого маркування здійснений на одному аркуші формату А-4 (конверт №1) (том 1 а.с.169);

- протокол про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контролю особи від 03.07.2015 року, зареєстрований за №2/2613т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 . З даних протоколу вбачається, що на виконання доручення старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 №17-1621т від 23.06.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року №1201т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи - ОСОБА_6 , терміном на 60 календарних днів, із дотриманням вимог ст.ст.246, 260 КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо-, відео контроль особи - ОСОБА_6 , та відповідно до вимог ст.104, 252 КПК України, складено протокол. (том 1 а.с.171-176);

- Лист про надання інформації від 31.08.2016 року ГУ ДФС у Чернівецькій області. (том 1 а.с.171-176);

- протокол про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 03.07.2015 року, зареєстрований за №2/2610т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 .. З даних якого вбачається, що на виконання доручення старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 №17-1621т від 23.06.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року №1200т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи - ОСОБА_4 терміном на 60 календарних днів, із дотриманням вимог ст.ст.246, 260 КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо-, відеоконтроль особи - ОСОБА_4 , про що у відповідності до вимог статей 104, 252 КПК України, складено протокол. (том 2 а.с.15-18);

- звукозаписи, що містяться на оптичних носіях DVD+R «Ridata» інв. №297т, DVD+R «Verbatim» інв. №291т, 290т, та micro SD інв. №294т, 295т, 296т (том 2 а.с.19);

- протокол про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 03.07.2015 року, зареєстрований за №2/2616т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 .. З даних якого вбачається, що на виконання доручення старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 №17-1621т від 23.06.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року №1199т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме: з телефону мобільного зв`язку ОСОБА_4 , винесеної в рамках досудового розслідування кримінального провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 22.06.2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.368 КК України, з дотриманням вимог статей 40, 246, 247, 249, 258, 263 КПК України, із залученням працівників УОТЗ УМВС України в Чернівецькій області в період часу з 28.06.2015 року по 02.07.2015 року проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та здійснення контролю за телефонними розмовами ОСОБА_4 , по його телефону НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Київстар», який знаходиться в його користуванні.

Громадянин ОСОБА_4 проводив розмови, з ОСОБА_6 про планування зустрічей. Також, ОСОБА_4 спілкується з приватним підприємцем ОСОБА_9 , через яку отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 (том 2 а.с.21-23);

- оптичний носій DVD+R «Ridata» інв. №288т (об`єм диска 4.7 Gb) загальна кількість сеансів -134. (том 2 а.с.24).

Витягом з кримінального провадження №0000105 від 22.06.2015 року внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за ст.14 ч.1, ст.368 ч.3 КК України на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. З фабули якого вбачається, що ОСОБА_4 вимагає від фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 2000,00 грн. за те, що використовуючи надане йому службове становище, сприятиме уникненню відповідальності за неподання у передбачені законом строки податкової декларації та невиконання зобов`язання щодо сплати 7000,00 грн. податку з доходів фізичних осіб (том 2 а.с. ).

Оцінюючи зазначені докази суд приходить до висновку, що вони є належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст.91 КПК України, а зокрема вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Також суд дослідив наступні докази:

- протокол про хід і результати негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 03.07.2015 року, зареєстрований за №2/2617т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 на виконання доручення старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_13 №17-1621т від 23.06.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року №1199т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме з телефону мобільного зв`язку ОСОБА_4 в період часу з 28.06.2015 року по 02.07.2015 року по його телефону НОМЕР_3 оператора мобільного зв`язку «МТС», згідно якого в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у вигляді контролю за телефонними розмовами, не зафіксовані розмови, які могли би бути використані, як докази в кримінальному провадженні №0000105 (том 1 а.с.153);

- звукозапис, що міститься на оптичному носію DVD+R «Verbatim» інв. №289т (об`єм диска 4.7 Gb) загальна кількість сеансів 18 (том 1 а.с.154);

- протокол про результати негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 09.07.2015 року, зареєстрований за №2/2665т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 на виконання доручення старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 №17-1621т від 23.06.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року №1198 т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою - ОСОБА_6 терміном на 60 календарних днів, із дотриманням вимог ст.ст.246, 269 КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, згідно якого він провів негласну слідчу (розшукову) дію - спостереження за особою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця с. Карапчів Вижницького району, про що у відповідності до вимог статей 104, 252 КПК України, склав даний протокол.

В ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою - ОСОБА_6 в період часу з 23.06.2015 року по 01.07.2015 року не здобуто жодних відомостей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. (том 2 а.с.9);

- відеозапис, що міститься на оптичному носію DVD+R «Vеrbаtіm» інв. №293т (том 2 а.с.10);

- протокол про хід і результати слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 09.07.2015 року, зареєстрований за №2/2663т, складений оперативним працівником ОСОБА_17 на виконання доручення старшого слідчого прокуратури ОСОБА_13 №17-1621т від 23.06.2015 року на підставі ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 23.06.2015 року №1197т про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою - ОСОБА_4 терміном на 60 календарних днів, із дотриманням вимог ст.ст.246, 269 КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, згідно якого проведено негласну слідчу (розшукову) дію - спостереження за особою - ОСОБА_4 , про що у відповідності до вимог статей 104, 252 КПК України, склав даний протокол.

В ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою - ОСОБА_4 в період часу з 23.06.2015 року по 01.07.2015 року не здобуто жодних відомостей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні (том 2 а.с.12);

- відеозапис, що міститься на оптичному носію DVD+R «Vеrbatim» інв. №292т (том 2 а.с.13).

Однак вони хоча і є допустимими доказами, оскільки отримані у порядку, передбаченому КПК України, проте є неналежними доказами, так як не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Захисник обвинуваченого вважала, що органом досудового розслідування не здобуто жодного доказу, посилалась на правову позицію судової палати у кримінальних справах Верховного суду України, викладену у постанові від 07.02.2013 року у справі №2-27кс12, стверджувала, що в потерпілого не було залежного становища надавати неправомірну вигоду, відсутня змова, що є обов`язковою ознакою співучасті, відсутній виконавець злочину, відсутні відомості про звільнення потерпілого від кримінальної відповідальності, не зазначено в чому полягає обман. Крім того посилалась на те, що протоколи негласних слідчих розшукових дій суперечать вимогам КПК України, Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, вважала, що відбулось незаконне втручання у приватне спілкування, просила виключити їх з числа доказів та виправдати ОСОБА_4 за недоведеністю у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.190 ч.1, 27 ч.4 15 ч.2 ст.369 ч.1 КК України.

Твердження захисника, що ОСОБА_6 сам звернувся до обвинуваченого за наданням консультаційних послуг з питань ведення підприємницької діяльності, телефонував з власної ініціативи спростовуються такими доказами: допитом в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , оригіналом повідомлення ДПІ від 15.05.2015 року про запрошення платника податків до органу ДФС та оригіналом поштового конверту №923 надісланого на його ім`я. (том 1 а.с.122-123);

Також хибними є доводи захисника в частині відсутності доказів щодо пропозиції обвинуваченого ОСОБА_4 передачі та отримання грошей в сумі 1000,00 грн., що спростовуються допитом в суді свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила про передачу ОСОБА_6 грошей для обвинуваченого та які ним отримані.

Що стосується про незгоду захисника з кваліфікацією дій підзахисного то суд звертає увагу, що відповідно до ст.47 КПК України захисник зобов`язаний використовувати всі засоби захисту, передбачені КПК та іншими законами України. Головною вимогою до використання засобів захисту є їх законність, виключно у межах правового поля.

Доводи захисника, що відсутність відомостей у кримінальному провадженні про звільнення ОСОБА_6 , як виконавця від кримінальної відповідальності є помилковими, оскільки його процесуальний статус визначено в якості потерпілого та не може бути підставою для виправдання обвинуваченого. Статтею 354 ч.5 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка до повідомлення їй про підозру у вчиненні нею злочину добровільно заявила про те, що сталося, органу, службова особа якого має право повідомляти про підозру.

Відповідно до Податкового кодексу України ОСОБА_4 був посадовою особою контролюючого органу, який здійснював адміністрування податків, зборів, платежів та зобов`язаний у своїй службовій діяльності виконувати функціональні обов`язки у межах та у спосіб, передбачений Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України «Про державну службу», іншими законами та галузевими підзаконними нормативно-правовими актами.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 шляхом обману, фактично створив у ОСОБА_6 враження про обов`язковість передачі коштів в сумі 2000,00 грн. службовим особам ДПІ за прийняття рішення про не стягнення податку на доходи фізичних осіб у повному обсязі та не притягнення до адміністративної відповідальності, хоча наміру передавати кошти службовим особам ДПІ не мав. Тобто вчинив шахрайство шляхом обману і підбурювання до закінченого замаху на давання неправомірної вигоди службовим особам.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що часткове визнання ним своєї вини, яке на його думку виразилось в порушенні етики державного службовця є обраним способом захисту і свідчить про його бажання уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

За вказаних обставин суд приходить до обґрунтованого переконання, що характер, послідовність та сукупність дій ОСОБА_4 , який використовуючи свої службові відносини з іншими працівниками ДПІ створили такі умови та обстановку, за яких потерпілий ОСОБА_6 змушений був погодитися на передачу грошових коштів, щоб уникнути, як він вважав, стягнення податку на доходи та адміністративної відповідальності за неподання або несвоєчасне подання декларації про доходи, тобто в цьому випадку обман потерпілого обвинуваченим був тією необхідною дією, що перебуває у причинному зв`язку з наслідком.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), при цьому ОСОБА_4 сам схилив ОСОБА_6 до передачі грошей, то його дії також належить кваліфікувати як підбурювання до закінченого замаху на дачу неправомірної вигоди, за ч.4 ст. 27, ч.2 ст.15, ч.1 ст. 369 КК України.

Суд звертає увагу на роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про хабарництво», зі змісту яких слідує, що дії особи, яка, одержуючи гроші начебто для передачі іншій службовій особі як хабар, мала намір не передавати їх, а привласнити, належить кваліфікувати за відповідною частиною ст.190 КК України, а за наявності до того підстав - і за відповідними частинами статей 27, 15 та 369 КК України як підбурювання до замаху на давання хабара.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі про перегляд судового рішення з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норми ст.190 КК України у сукупності з нормою ст.369 КК України щодо подібних суспільно небезпечних діянь, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень від 26.03.2015 року, який відповідно до ч.1 ст.458 КПК України є обов`язковим для всіх судів загальної юрисдикції, і згідно якого Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 26.03.2015 року, розглядаючи справу №5-3кс15, висловився щодо юридичної оцінки дій особи, яка завдяки обману заволодіває грошима (цінностями) іншої особи і при цьому викликає в неї бажання вчинити кримінально-протиправне діяння, вчинення якого остання вважає для себе у даній ситуації вигідним.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що в тому разі, якщо завдяки обману винуватий викликає бажання в особи вчинити кримінально-протиправне діяння, вчинення якого вона вважає для себе у даній ситуації вигідним, то його діяння необхідно розглядати в аспекті положень інституту співучасті.

Якщо винний отримує від іншої особи гроші чи інші цінності нібито для передачі службовій особі як хабар (неправомірна вигода), маючи намір не передавати їх, а привласнити, вчинене належить розцінювати як шахрайство і кваліфікувати за відповідною частиною ст.190 КК України. Однак якщо при цьому винний сам схилив хабародавця до передачі йому цінностей, його дії належить також кваліфікувати як підбурювання до закінченого замаху на дачу неправомірної вигоди (хабара), тобто ще за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15 і відповідною частиною ст.369 КК України.

Вказані роз`яснення в сукупності з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами, переконують суд у тому, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та за ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.1 ст.369 КК України, як підбурювання до закінченого замаху на надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. А кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

З довідки про судимість №314-10072015/73210 від 10.07.2015 року обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Згідно характеристики за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , за час проживання в с. Іспас зарекомендував себе з позитивної сторони, що підтверджується довідками-характеристиками виконавчого комітету Іспаської сільської ради №451 від 15.07.2015 року та №707 від 30.11.2015 року.

У склад його сім`ї входять: дружина ОСОБА_20 , син ОСОБА_21 , дочка ОСОБА_22 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Іспаської сільської ради №450 від 15.07.2015 року та №4496 від 01.12.2015 року, копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 від 26.09.2008 року та копіями свідоцтв про народження дітей серія НОМЕР_5 від 26.011.2010 року та серія НОМЕР_6 від 27.07.2012 року.

ОСОБА_4 є депутатом Іспаської сільської ради VІІ скликання, що підтверджується копією посвідчення №19 від 25.10.2015 року.

За місцем роботи обвинувачений характеризувався виключно з позитивної сторони, що підтверджується характеристиками ДПІ у Вижницькому районі від 10.07.2015 року №619/9/24-01-04-11 та від 31.11.2015 року №1417/10/24-01-04-11.

На психіатричному обліку ОСОБА_4 не перебуває, що підтверджується довідкою Чернівецької обласної психіатричної лікарні №4836 від 14.07.2015 року.

Також ОСОБА_4 не перебуває на наркологічному обліку, що підтверджується довідкою КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» №911 від 13.07.2015 року.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України суд визнає наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив сукупність умисних злочинів невеликої та середньої тяжкості, вину у вчиненні злочинів визнав частково, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, депутат сільської ради, на утриманні двоє неповнолітніх дітей.

З урахуванням наведеного суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде у виді штрафу за ст.190 ч.1 КК України та покарання у виді штрафу із спеціальною конфіскацією однієї тисячі гривень за ст.369 ч.1КК України, які досягнуть мети визначеної ст.50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинено сукупність злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.70 КК України та призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід у виді застави в сумі 85260,00 грн. після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_23 .

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376 КПК України, Суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 27 ч.4, 15 ч.2, 369 ч.1 КК України та призначити покарання:

- за ст.190 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят) в дохід держави;

- за ст.27 ч.4, ст.15 ч.2, ст.369 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот) в дохід держави із спеціальною конфіскацією 1000 (однієї тисячі) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот) в дохід держави із спеціальною конфіскацією 1000 (однієї тисячі) гривень.

Заставу в сумі 85 260,00 грн., (вісімдесят п`ять тисяч двісті шістдесят) гривень внесену 04.07.2015 року на рахунок ТУ ДСА Чернівецької області 0089 згідно квитанції №0.0.401418770.1 від 04.07.2015 року після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_23 .

Речові докази:

оригінал повідомлення ДПІ у Вижницькому районі від 15.05.2015 року про запрошення платника податків, оригінал поштового конверту №923 на ім`я ОСОБА_6 ; (том 1 а.с.122-123)

- відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів на ОСОБА_6 за 2014 рік; повідомлення ДПІ у Вижницькому районі від 15.05.2015 року ОСОБА_6 ; список №395 поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ЦВПЗ м. Вижниця; фіскальний чек від 15.05.2015 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження (том 1 а.с.148-152) - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази - грошові кошти в сумі 1000,00 грн. в кількості п`ять купюр номіналами по 200 грн. з наступними серіями та номерами: купюра номіналом 200 грн., серії КЗ №2019202; купюра номіналом 200 грн. серії КК №8096302; купюра номіналом 200 грн. серії ЕФ №3729731; купюра номіналом 200 грн. серії ЕЕ №7418877; купюра номіналом 200 грн. серії ЕЗ №4133442, які залишено на зберігання в прокуратурі Чернівецької області після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1