Дата документу 23.12.2015

Справа № 0814/9016/2012
Провадження № 1/334/3/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2015р. Ленінського райсуду м.Запоріжжя у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю прокурора - ОСОБА_3 ;

та адвоката - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Калінін, Тверської області, росіянина, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2004р. з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 / ОСОБА_7 / були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючі із 06.05.2004р. і до повноліття дитини.

Але, він не вжив жодних заходів до виконання рішення суду, не влаштувався на роботу, не став на облік до центру зайнятості, не допомагав дитині грошовими коштами в добровільному порядку, на неодноразові виклики до державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, щодо погашення заборгованості по аліментам, він не реагував, в результаті чого, заборгованість по аліментам обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 , його колишньої дружини, мати його доньки, за період часу з 06.05.2004р. по 27.07.2012р. склала 36258,53гр., тобто обвинувачений злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому звинуваченні повністю визнав, підтвердивши вищевикладені обставини, а саме те, що у нього було бажання сплачувати аліменти, але він не мав постійної роботи, а випадкових заробітків вистачало тільки на його проживання. Він декілька разів від`їжджав за межі Запорізької області в пошуках роботи, тому, не проживав за місцем реєстрації. У зв`язку із чим, він розкаюється у скоєному та просить суд строго його не карати.

Крім того, вина обвинуваченого знайшла своє повне підтвердження в ході судового слідства наступними доказами:

поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка пояснила в судовому засіданні, що обвинувачений був присутній в Заводському райсуді м.Запоріжжя 13.08.2004р. при розгляді справи по стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Проти позову він не заперечував, однак, він ніде не працював, і не бажав працювати, тому, за 10 років жодної копійки в погашення заборгованості по аліментам вона від нього не отримала, хоча їй було дуже тяжко самій утримувати дитину. Обвинувачений не тільки не надавав грошові кошти, а повністю ігнорував дитину, не надаючи їй продукти харчування, ліки, не приймаючи участь у придбанні їй одягу, взуття, жодного разу не привітав дитину із днем народження, не подарував подарунку. Тому, рішенням Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 11.12.2013р. ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки;

рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2004р. про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 / ОСОБА_7 / аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючі із 06.05.2004р. і до повноліття дитини /а.с.11/;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, яка пояснила в ході досудового слідства про те, що в неї знаходиться виконавче провадження про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , 2003р. народження. Обвинувачений має велику заборгованість по аліментам в сумі 36258,53гр. за період часу з 06.05.2004р. по 27.07.2012р., т.я не надав державному виконавцю жодного документу про перерахування на користь потерпілої суми заборгованості по аліментам та доказів того, що вона отримала від нього хоча б якісь грошові кошти. На неодноразові виклики до Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ щодо погашення заборгованості по аліментам, та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, він не реагував, при відвідуванні його за місцем реєстрації, ніхто двері не відчиняв /а.с.31-32/;

письмовими попередженнями про заборгованість по аліментам, направленими рекомендованою поштою на адресу обвинуваченого /а.с.15-18/;

довідками про те, що обвинувачений не звертався для постановки на облік до центру зайнятості /а.с.60-61/;

розрахунками заборгованості обвинуваченого по аліментам відповідно рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 13.08.2004р., які підготували державні виконавці Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ, відповідно до яких: заборгованість за період часу з 06.05.2004р. по 27.07.2012р. склала 36258,53гр. /а.с.19-23, 95-96/.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.164 ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліменти/.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує його особу, визнання скоєного злочину та щире каяття, він раніше не був судимим, вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, він позитивно характеризується за місцем реєстрації, однак, при цьому, обвинувачений тривалий час ніде не працював, перебував у розшуку за постановою Ленінського райсуду м.Запоріжжя від 12.11.2012р., за цей час відносно нього було винесене рішення Ленінським райсудом м.Запоріжжя від 11.12.2013р. про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , 2003р. народження, жодної копійки в рахунок погашення заборгованості по аліментам, ним не сплачено, ні за період часу, який йому інкримінується за обвинувальним висновком, ні за час його розшуку: з 2013р. по теперішній час, однак, суд враховує і стан його здоров`я і наполегливі запевнення в тому, що він буде в подальшому обов`язково сплачувати потерпілій заборгованість по аліментам, тому, суд вважає що виправлення обвинуваченого і його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 323-324, 327,341 УПК Украины /1960р./, суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_5 за ст.164 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

Відповідно до вимог ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши йому випробувальний термін строком на 1 рік, зобов`язавши його: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироку законної сили, залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду протягом 15 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області.

СУДДЯ: