Справа № 165/1560/15-к
Провадження № 1-кп/165/119/15

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст.190 КК України,-
встановив :
25 квітня 2015 року, приблизно в період часу з 13 години по 15 годину, ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі, що по АДРЕСА_2 , зловживаючи довірою неповнолітньої ОСОБА_7 , заволоділа фотоапаратом «Олімпус-ФЕ 210» вартістю 500 гривень, який належить її матері потерпілій ОСОБА_5 .
Крім того, 21 травня 2015 року близько 13 години ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Вопак», що за адресою: проспект Перемоги, 2а м. Нововолинська, повторно, зловживаючи довірою приватного підприємця ОСОБА_8 , заволоділа належними останній жіночими шкіряними чоботами вартістю 2000 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала себе винною повністю та показала, що вона 25 квітня 2015 року зайшла до своєї знайомої ОСОБА_9 з тим, щоб попросити фотоапарат для здійснення фонографувань. Так як її у квартирі не було, то вона попросила фотоапарат у дочки ОСОБА_10 , яка на той час була в квартирі. Отримавши фотоапарат, вона згодом здала його в ломбард «Скарбницю» за , що одержала 70 гривень, котрі витратила на власні потреби. На теперішній час заподіяну потерпілій шкоду не відшкодувала. Крім цього, 21 травня 2015 року вона , зайшовши в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де продавали взуття, попросила у продавця оглянути жіночі чоботи вартість яких була 2000 гривень. Оглянувши чоботи, вона запропонувала продавцеві дати їх без грошей, так як нібито брала їх не для себе, а для іншої людини, пообіцявши при цьому, що в тому разі якщо чоботи підійдуть, то через два-три дні принесе за них гроші. Замість грошей, які мала заплатити продавцеві того дня, вона запропонувала в заклад свій паспорт. На цю пропозицію продавець погодилася і дала їй чоботи на запропонованих умовах. Вона ж не мала наміру віддавати у магазин гроші за чоботи, а відразу ж їх продала іншій особі за 600 гривень. У скоєних злочинах щиро розкаюється, просить врахувати, що у неї на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.
Враховуючи, що обвинувачена не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст обставин провадження, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку прокурора, захисника, потерпілої ОСОБА_5 , роз`яснивши учасникам судового провадження, положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів судового провадження, які ніким із учасників не оспорюються, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих даних про її особу.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено винуватість ОСОБА_6 у заволодінні шляхом зловживання довірою майном потерпілої ОСОБА_5 , і суд такі її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України.
Також доведеною є винуватість ОСОБА_6 у заволодінні шляхом зловживання довірою, що вчинене повторно, майном потерпілої ОСОБА_8 , і суд ці її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, а також те, що на утриманні має неповнолітню дитину.
Обставин, що обтяжують обвинуваченій покарання, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, один з яких віднесено законом до невеликої тяжкості, а інший до середньої тяжкості, дані про її особу, зокрема те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, визнала свою вину у вчинених злочинах , а тому вважає що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу, в межах санкцій ч. 1, ч.2 ст. 190 КК України.
Речові докази: жіночі чоботи, що передані згідно письмової розписки органом досудового слідства потерпілій ОСОБА_8 залишити останній (том 2 а.п. 40).
Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, призначивши покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
за ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 1190 (однієї тисячі сто дев`яносто) гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1190 (однієї тисячі сто дев`яносто) гривень.
Запобіжний захід застосований до ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази: жіночі чоботи, що передані згідно письмової розписки органом досудового слідства потерпілій ОСОБА_8 залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій ОСОБА_6 та прокурору.
Головуючий підпис
Суддя ОСОБА_1