Перечинський районний суд Закарпатської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2010 року м.Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ганька І.І.,

при секретарі Данилевич Н.І.,

з участю обвинувача прокурора Маханця В.В.,

захисника підсудного адвоката ОСОБА_1,

законного представника підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перечин кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24 серпня 2009 року біля 01.00 год. ОСОБА_3, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, на терасі кафе Біла ніч, що знаходиться в с. Дубриничі по вул. Центральній, 42 Перечинського району, умисно наніс удари руками та ногами по тілу ОСОБА_4, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, забій і гематоми в ділянці скули та голови зліва, перелом дуги відрізка 10 ребра по задньо-аксілярній лінії справа, які згідно висновку експерта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 23 серпня 2009 року він разом зі своїми товаришами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходилися в с. Дубриничі на дискотеці. Біля 23.50 год. йому на мобільний телефон зателефонувала його дівчина ОСОБА_7 та повідомила, що вона знаходиться в барі Біла ніч, який розташований в с. Дубриничі по вул. Центральній, де її ображає якийсь чоловік. Тоді він повідомив про це своїх друзів і вони втрьох поїхали автомобілем до вказаного бару. Приїхавши, ОСОБА_5 залишився біля автомобіля, а він з ОСОБА_6 зайшли всередину, а потім вийшли на терасу, яка знаходиться позаду бару. Там він побачив багато людей, в яких запитав, хто ображав його дівчину, після чого ОСОБА_7 показала на ОСОБА_4 Тоді порозмовлявши з ним декілька хвилин, він з ОСОБА_8 вирішили іти до автомобіля. Відійшовши декілька метрів, він почув, як потерпілий крикнув в його адресу декілька образливих слів, після чого схопив його за одяг, та хотів вдарити. Відхилившись від удару, він кулаком вдарив ОСОБА_4 в обличчя, від якого останній впав на землю. Тоді він ще декілька разів ударив потерпілого по різних частинах тіла, після чого їх розборонив ОСОБА_6, і вони відразу поїхали додому. Просить суворо його не карати.

Крім визнання підсудним своєї вини така стверджується й іншими дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4, який у судовому засіданні показав, що 23 серпня 2009 року біля 18.00 год. він зайшов в кафе Біла ніч, що розташоване в с. Дубриничі по вул. Центральній, де на терасі підсів за столик, за яким сиділи його знайомі ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ще декілька хлопців, щоб випити пива. Приблизно біля 23.00 год., коли закінчувався робочий час бару, він вийшов у туалет, а хлопці - на вулицю. Згодом, проходячи терасу бару, він відчув удар в голову, від якого втратив свідомість, а отямився лише в лікарні. Хто саме його вдарив він не бачив. Пізніше довідався від знайомих, що його вдарив хтось із незнайомих хлопців, які заходили в кафе. Просить підсудного суворо не карати;

- показаннями свідка ОСОБА_13, який у судовому засіданні показав, що 24 серпня 2009 року його син ОСОБА_3 прийшов додому близько 01.00 год. Про подію, яка сталася на терасі кафе Біла ніч у с. Дубриничі дізнався від працівників міліції;

- показаннями свідка ОСОБА_14, який у судовому засіданні показав, що 23 серпня 2009 року біля 21.30 год. він разом зі своєю дівчиною та знайомими відпочивали в кафе Біла ніч, яке розташоване в с. Дубриничі по вул. Центральній. Близько 23.00 год. ОСОБА_7 вийшла на терасу та повідомила, що кафе зачиняється, на що хлопці, які сиділи за сусіднім столиком не погодилися, і тоді між ними виникла суперечка. Згодом на терасу кафе зайшли два хлопці, один з яких був підсудний і тоді між ними та хлопцями, які сиділи за сусіднім столиком почалася розмова про те, хто ображав ОСОБА_7 Тоді він разом зі своєю дівчиною вийшов на вулицю, оскільки між ними виникли непорозуміння, і ще деякий час розмовляли неподалік кафе. Після цього він почув шум, який доносився з території кафе, і побачив трьох хлопців, один з яких лежав на землі. Що саме там відбувалося не бачив, оскільки було темно, а він знаходився від них на відстані близько 30 метрів;

- показаннями свідка ОСОБА_15, яка у судовому засіданні показала, що 23 серпня 2009 року вона працювала у кафе Біла ніч, який знаходиться в с. Дубриничі. В той вечір у барі було багато відвідувачів, серед яких були ОСОБА_12, ОСОБА_4 та їх друзі. Біля 23.00 год. вона закрила кафе та почала всередині прибирати та мити посуд. В цей час вона почула якісь крики на вулиці, вийшовши, побачила біля тераси ОСОБА_4, який сидів на бетонній доріжці, а біля нього знаходились його друзі, які разом з ним відпочивали. Вони попросили для потерпілого води, так як хтось його побив, хто саме не казали;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який у судовому засіданні показав, що 23 серпня 2009 року він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_16 знаходились на дискотеці в сільському клубі с. Дубриничі. Приблизно біля 23.30 год. до нього підійшов ОСОБА_3 та повідомив, що йому зателефонувала його дівчина з кафе Біла ніч, оскільки її там хтось ображає, на що вони вирішили поїхати туди та розібратися. Приїхавши до кафе на автомобілі ОСОБА_16, останній залишився біля нього, а він з ОСОБА_3 зайшли через кафе на терасу. Порозмовлявши з потерпілим, вони вирушили до автомобіля. Недійшовши до дороги, він почув, якісь крики позаду, а озирнувшись побачив, що ОСОБА_3 біля нього не має. Повернувшись, він побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 штовхаються між собою, на що відразу підійшов до них і забрав ОСОБА_3, після чого вони поїхали додому;

- показаннями свідка ОСОБА_17, який у судовому засіданні показав, що 23 серпня 2009 року він разом зі своїми друзями відпочивав на терасі кафе Біла ніч, що розташоване в с. Дубриничі. Приблизно біля 23.30 год. до них вийшла ОСОБА_7, яка повідомила, що кафе зачиняється і щоб вони йшли додому. На що вони відповіли, що допють пиво та підуть. Приблизно через 10-15 хв. на терасу зайшли два незнайомі йому хлопці і почали виясняти, хто образив ОСОБА_7, на що ОСОБА_4 відповів їм, що ніхто її не ображав. Через декілька хвилин вони вирішили йти додому, однак двері кафе вже були зачинені і вони змушені були виходити на вулицю через подвіря закладу. ОСОБА_4 залишився позаду, а він з іншими друзями вийшов на вулицю. Почувши якийсь крик позаду, він повернувся та побачив, що вищевказані незнайомі хлопці вийшли з території кафе та сіли в автомобіль чорного кольору, яким поїхали в сторону смт. В.Березний. Підійшовши ближче він побачив, що ОСОБА_4 лежить на землі. Згодом приїхали працівники міліції та швидка допомога;

- показаннями свідка ОСОБА_16, який у судовому засіданні показав, що 23 серпня 2009 року він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на його автомобілі приїхали в с. Дубриничі на дискотеку в сільський клуб. Біля 23.30 год. їм повідомив ОСОБА_3 про те, що в кафе Біла ніч його дівчину хтось ображає, на що вони на його прохання відразу поїхали туди. Приїхавши, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 зайшли всередину бару, а він залишився на вулиці біля автомобіля. Згодом ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вийшли на вулицю, а за ними почали виходити і інші відвідувачі кафе, у яких ОСОБА_3 почав розпитувати, хто образив ОСОБА_7 Після цього, відвідувачі повиходили на вулицю, а ОСОБА_3 дочекався потерпілого та почав з ним розмовляти. Згодом вони почали штовхатися, на що підбіг ОСОБА_6 та забрав підсудного. Посідавши в автомобіль, вони поїхали в смт. В.Березний;

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка у судовому засіданні показала, що 23 серпня 2009 року вона допомагала своїй мамі, яка працює в кафе Біла ніч в с. Дубриничі Перечинського району. Біля 23.30 год. вона повідомила відвідувачам, що заклад зачиняється. Згодом, коли виносила сміття, то почула якийсь шум попереду кафе. Повернувшись у приміщення, відчинила вхідні двері та побачила, що на доріжці біля входу сидить ОСОБА_4, а біля нього його друзі, які відпочивали разом з ним в кафе. Хто побив потерпілого вона не бачила;

- допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2, як законний представник неповнолітнього ОСОБА_3, з приводу обставин, передбачених ст. 433 КПК України, показала, що є матірю підсудного ОСОБА_3 ЇЇ син є врівноважений, старанний, добре фізично та розумово розвинутий. Любить працювати, допомагати по господарству, є учнем професійно-технічного училища № 33 (смт. В.Березний), у якому добре навчається. Що могло вплинути на вчинення ним такого діяння, не знає.

Також, вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі при провадженні досудового слідства, які досліджені та перевірені судом, зокрема:

протоколом огляду місця події території кафе Біла ніч в с. Дубриничі по вул. Центральній,42 Перечинського району від 24 серпня 2009 року, з якого вбачається, що територією кафе від паркану до вхідних дверей такого веде бетонна доріжка, а по сторонах - засіяна трава /а.с. 15-16/;

протоколом огляду автомобіля марки ВАЗ 217230, д/н АО 0175 АО від 01 вересня 2009 року /а.с. 17-19/;

актом судово-медичного обстеження № 903 від 31.08.- 30.09.2009 року, з якого вбачається, що в ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах обличчя та голови із переходом на шию, крововиливу в склеру лівого ока. Згідно медичної документації та консультації спеціалістів у нього виявлено: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій і гематоми в ділянці скули та голови зліва, перелом дуги відрізка 10 ребра по задньо-аксілярній лінії справа. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути руки сторонньої затиснуті в кулак та обуті ноги. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, що відбувалася 23.08.2009 року /а.с.31-33/;

протоколом очної ставки від 11 листопада 2009 року між свідком ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_3, з якого вбачається, що останні дали аналогічні покази, як і у судовому засіданні /а. с. 61-62/;

протоколом очної ставки від 19 листопада 2009 року між потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6, з якого вбачається, що останні дали аналогічні покази, як і у судовому засіданні /а. с. 63-64/;

протоколом очної ставки від 11 листопада 2009 року між свідком ОСОБА_14В та свідком ОСОБА_6, з якого вбачається, що останні дали аналогічні покази, як і у судовому засіданні /а. с. 65-66/;

протоколом очної ставки від 19 листопада 2009 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3, з якого вбачається, що останні дали аналогічні покази, як і у судовому засіданні /а. с. 67-68/;

висновком експерта № 1066 від 05.-06.10.2009 року, з якого вбачається, що в ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах обличчя та голови із переходом на шию, крововиливу в склеру лівого ока. Згідно медичної документації та консультації спеціалістів у нього виявлено: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій і гематоми в ділянці скули та голови зліва, перелом дуги відрізка 10 ребра по задньо-аксілярній лінії справа. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути руки сторонньої затиснуті в кулак та обуті ноги. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, що відбувалася 23.08.2009 року /а.с.71-72/.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, в їх сукупності, суд вважає доведеною вину підсудного ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я та за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, умови його життя і виховання, рівень розвитку.

Відповідно до ст.12 КК України підсудний ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості (ст. 122 ч. 1 КК України) та злочин невеликої тяжкості (ст. 296 ч. 1 КК України).

Як особа ОСОБА_3 по місцю навчання та проживання характеризується посередньо.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудному, суд не знаходить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_3 в межах санкції статті 122 ч. 1 КК України слід призначити покарання у виді позбавлення волі, а в межах санкції ст. 296 ч. 1 КК України арешту.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів згідно ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Однак враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речових доказів та судових аитрат по справі немає.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили підсудному ОСОБА_3 слід залишити попередній підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, с у д, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 122 ч. 1, ст. 296 ч. 1 КК України, і призначити:

за ст. 122 ч. 1 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

за ст. 296 ч. 1 КК України 2 (два) місяці арешту.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: Ганько І.І.