№ 207/2352/15-к
№ 1-кп/207/301/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середню технічну освіту, одруженого, маючого двох малолітніх дітей утриманця, працюючого, не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ст. 164 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2009 року зобов*язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина, на користь матері дитини ОСОБА_6 , починаючи з 29 жовтня 2009 року. Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи працездатним, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, життям сина не цікавиться. Тому допустив заборгованість по сплаті аліментів на його утримання за період з 01 травня 2010 року по 30 квітня 2015 року включно, що у твердій грошовій сумі складає 31.958 гривень 15 копійок. Тобто, допустив заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно складають суму виплат більше ніж за шість місяців відповідних платежів 5.275 гривень 38 копійок.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та пояснив, що рішенням суду він зобов*язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, до повноліття сина, на користь його матері, починаючи з 29 жовтня 2009 року. Однак аліментів він не виплачував у зв*язку з тим, що не працював. У теперішній час він працевлаштувався та аліменти і заборгованість, яка утворилась, виплачує і буде виплачувати. Просить не позбавляти його волі.
Вина ОСОБА_4 у скоєному, окрім повного визнання ним своєї вини, також стверджується поясненнями потерпілої та матеріалами кримінального провадження.
Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що з обвинуваченим вона знаходилась у шлюбі. Їхній шлюб був розірваний 17 січня 2011 року. Вони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням суду з обвинуваченого на утримання сина стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до повноліття сина. Однак обвинувачений аліментів на утримання сина, який є інвалідом з дитинства, не виплачує та добровільно матеріальної допомоги не надає. Лише на протязі останнього часу почав частково надавати матеріальну допомогу. Однак, вона надіється, що обвинувачений буде виплачувати аліменти та заборгованість, яка утворилась за цей період. Просить не позбавляти його волі, надавши йому можливість виплачувати аліменти.
Вина ОСОБА_4 у скоєному також стверджується:
копією виконавчого листа № 2-2445-2009р. із якого вбачається, що з обвинуваченого, починаючи з 29 жовтня 2009 року стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, до його повноліття на користь потерпілої /а.с.15/;
довідкою про розрахунок заборгованості по сплаті аліментів /а.с.74/ та іншими доказами по справі.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ст. 164ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/.
При призначенні обвинуваченому покарання за скоєне, суд враховує характер та ступінь громадської небезпеки скоєного ним злочину, його особу, що раніше судимий не був, визнання ним своєї вини повністю, щире каяття, посередню характеристику з місця мешкання, його відношення до скоєного, думку потерпілої. Тому суд вважає, що стосовно обвинуваченого необхідно обрати покарання у вигляді обмеження його волі. Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає можливим застосувати стосовно ОСОБА_4 ст. 75 КК України та від відбуття призначеного йому покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк та застосувавши ст. 76 КК України.
Керуючись ст., ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 164ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді 01 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 01 рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов*язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з*являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити попередню особисте зобов*язання.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 днів обвинуваченим з дня його оголошення та в той же строк іншими учасниками процесу.
Суддя: / ОСОБА_1 /