Вирок
Іменем України
04 листопада 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004108 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до обвинувального Акту від 28 вересня 2015 року, 14.08.2015 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився на території ринку «Житній», по майдану Житній ринок в м. Житомирі, де незаконно, шляхом купівлі у невстановленої слідством особи за 70 гривень, незаконно, без мети збуту придбав наркотичний засіб макову солому, масою 173, 660 грам, яку незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі, переніс до буд. АДРЕСА_2 .

14.08.2015 р. близько 11 год. 30 хв. поблизу буд. №18 по вул. Лятошинського в м. Житомирі, ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього рослини, зовні схожі на мак, які являються особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, вагою 173, 660 грам в перерахунку на суху речовину, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту.

28 вересня 2015 року між прокурором прокуратури міста Житомира юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор прокуратури міста Житомира юрист 2-го класу ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за частиною 1 статті 309 КК України у виді 2-х років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробовуванням із застосування іспитового строку 1(один) рік 6 (шість) місяців та покласти обов`язки, передбачені п.3-4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 підтримав правову позицію обвинуваченого і просив затвердити вказану угоду.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про винуватість відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є працездатною особою, по місцю проживання характеризується позитивно, у відповідності до матеріалів кримінального провадження раніше не судимий.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором прокуратури міста Житомира юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28 вересня 2015 року про визнання винуватості між прокурором прокуратури міста Житомира юристом 2-го класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави України процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів в сумі 460,80 грн.

Речові докази: наркотичний засіб макову солому, масою 173,660 грам, після набрання вироком чинності, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

.