Справа № 431/2538/15-к
Провадження № 11кп/782/212/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючого-судді : ОСОБА_1

Суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі : ОСОБА_4

За участю прокурора: ОСОБА_5

Обвинуваченого : ОСОБА_6

Захисника : ОСОБА_7

Потерпілого : ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 12.04.2015 р. за зміненою та доповненою апеляційною скаргою прокурора прокуратури Старобільського району Луганської області ОСОБА_9 , апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 20.07.2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сєвєродонецька, Луганської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним за ст. 289 ч.1 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту залишений до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи № 35/5 від 18.04.2015 р. у розмірі 368 гривень 28 копійок, за проведення дактилоскопічної експертизи № 409/98 від 21.04.2015 р. у розмірі 306 гривень 90 копійок.

Речові докази вирішені відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що 12 квітня 2015 року у період часу з 09 години 30 хвилин до 10 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «SKОDА», моделі «ОСТАVIА» червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_10 , який перебуває у власності ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 164 294 гривні 72 копійки.
Не погодившись з вироком суду, прокурор прокуратури Старобільського району Луганської області ОСОБА_9 звернувся з апеляційною скаргою, яку до початку судового розгляду в апеляційної інстанції змінив та доповнив. У апеляційної скарзі прокурор просить судове рішення скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. При цьому зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.374 КПК України допустив істотне порушення кримінального закону,оскільки формулювання обвинувачення,визнаного судом доведеним, викладене у вироку суду,істотно відрізняється від фабули,наведеної в обвинувальному акті та не містить способу вчинення злочину, форми вини та мотивів вчинення вказаного кримінального правопорушення встановлених судом у ході судового розгляду. Також в порушення вимог ст.ст. 94,374,411 КПК України, суд за наявності суперечливих доказів,які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначив,чому він взяв до уваги показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та відкинув показання обвинуваченого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вважає, що вирок підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Призначення покарання у вигляді 3 років обмеження волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_6 з іспитовим строком І (один) рік, вважає недоцільним та недостатнім задля виправлення особи, тому як самим обвинуваченим до цього моменту заперечується взагалі факт скоєння ним правопорушення та в своїх діях (з огляду на проведений судовий розгляд) обвинувачений не вбачає складу злочину, до пред`явленого обвинувачення відноситься легковажно. З урахуванням наведеного вважає що покарання призначене судом, недостатньо для виправлення особи обвинуваченого ОСОБА_6 , необхідно призначитипокарання за ч.1 ст.289 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Не погодившись з вироком суду захисником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він вважає вирок незаконним та необґрунтованим, оскільки суд допустив односторонність та неповноту судового слідства, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання, ступеню тяжкості та особі засудженого. Відповідно до показань ОСОБА_18 , які він давав в судовому засіданні, що 12.04.2015 року, приблизно в 9:00 годині, він, разом з ОСОБА_6 прийшли до ОСОБА_8 , останній купив у нього самогон, який разом стали розпивати. Після вживання спиртного, йому стало погано, він став на коліна, а потім впав, знепритомнівши. ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_8 з проханням з`їздити в лікарню, але останній відмовився, пославшись на те, що він у нетверезому стані, та попросив ОСОБА_6 , щоб останній відвіз до лікарні Бєлоконя, віддавши при цьому ключ від автомобіля, ОСОБА_6 . Вони сіли в машину з ОСОБА_6 та поїхали. Коли доїхали до с.Титарівка, Старобільського району, на телефон подзвонив ОСОБА_8 і сказав, щоб вони поверталися, або він заявить у міліцію, ОСОБА_6 довіз ОСОБА_19 до його бабусі, і повернувся назад. По дорозі вони неодноразово зупинялися, оскільки ОСОБА_20 скаржився на своє погане самопочуття. Пізніше ОСОБА_6 дізнався, що ОСОБА_8 заявив у міліцію, а надалі він же з ОСОБА_6 вимагав 5000 доларів США, за те що він забере заяву з міліції. Свідок ОСОБА_21 , у судовому засіданні пояснив, що, 12.04.2015 року вони разом з ОСОБА_22 прийшли до ОСОБА_8 вживати спиртні напої, після він вийшов за ворота, але двір проглядався їм, він побачив що ОСОБА_18 присів, а до нього підійшов ОСОБА_6 . Він чув як ОСОБА_23 попросив ОСОБА_8 відвезти ОСОБА_19 до лікарні, на що ОСОБА_8 відповів, що він п`яний і нікого везти не буде, передав ключі від автомобіля ОСОБА_6 , і він з ОСОБА_19 поїхали. Суд першої інстанції, у вироку, як на доказ вини ОСОБА_6 послався на свідчення свідків: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які не були свідками «угону». До невизнання обвинуваченого ОСОБА_6 своєї вини, до його свідчень, про те що ОСОБА_8 сам віддав йому ключі від автомобіля, до показань свідка ОСОБА_18 і ОСОБА_21 , про те, що вони бачили, як ОСОБА_8 сам віддав ОСОБА_6 ключі, суд першої інстанції поставився критично в зв`язку з бажанням ОСОБА_6 ухилитися від відповідальності за скоєний злочин, а так само у зв`язку з добросовісною помилкою свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_21 стосовно обставин. Суд вказав, що свідчення ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 спростовуються показаннями свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ОСОБА_22 , які не є очевидцями даної події. П.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2008 року з наступними змінами, прямо вказує, що є незаконним заволодінням транспортним засобом у стані крайньої необхідності наприклад щоб доставити хвору людину у лікарню.

На підставі викладеного, просить вирок скасувати, кримінальне провадження припинити.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора прокуратури Старобільського району Луганської області ОСОБА_9 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вислухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, вислухавши думку потерпілого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів дійшла наступного з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Доводи прокурора про невідповідність вироку суду вимогам ст.374 КПК України є обґрунтованими.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України судом першої інстанції в фабулі обвинувачення, яке визнано судом першої інстанції доведеним стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , не зазначено суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, а саме: форму вини, мотив та мету кримінального правопорушення, що свідчить про істотне порушення кримінального процесуального закону у розумінні вимог ст.412 КПК України.

Порушення на які посилається прокурор в зміненої та доповненої апеляційної скарзі вплинуло на правильність прийнятого судом рішення та є таким, що тягне за собою його скасування.

Крім того, органом досудового розслідування в обвинувальному акту вказано, що ОСОБА_6 скоїв дане кримінальне правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, але суд першої інстанції без належного обгрунтовання свого висновку виключив з обвинувачення обставину скоєння обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Також, доводи прокурора та захисника ОСОБА_7 в частини того, що висновки суду, викладені у рішенні суду невідповідають фактичним обставинам кримінального провадження є обґрунтованими.

Відповідно ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду,невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні,фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.411 КПК України судове рішення вважається таким,що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено,чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші. Висновки суду,викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Вирок місцевого суду містить посилання, що суд не прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 про те що вони бачили, як ОСОБА_8 віддавав обвинуваченому ОСОБА_6 ключі від автомобіля, у зв`язку з добросовісною помилкою даних свідків щодо вказаних обставин.

Проте судом першої інстанції не вказано в чому виявляється добросовісна помилка свідків щодо обставин, і яких.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку в обгрунтовання вироку судом першої інстанції покладені показання свідка ОСОБА_11 , який пояснив у судовому засіданні, що 12 квітня, близько дев`ятої години ранку він з ОСОБА_36 прийшов до ОСОБА_37 , там у дворі сиділи ОСОБА_38 , ОСОБА_39 і ОСОБА_40 , вони підійшли і почали випивати. Посиділи хвилин 15-20, ОСОБА_41 і ОСОБА_39 вийшли з двору, пішли в бік машини, сіли і поїхали. З будинку вийшов ОСОБА_38 , здивувався, тому що сталось, почав дзвонити, кричати «угон». Він також дзвонив ОСОБА_42 щоб дізнатись, чому вони поїхали, що відповідав йому ОСОБА_23 він не пам`ятає, казав що скоро приїде. Потім приїхав батько ОСОБА_37 - ОСОБА_43 і сказав потерпілому, щоб той викликав міліцію. Викликали міліцію, потім через деякий час приїхав ОСОБА_41 , поставив автомобіль біля двору і пішов додому. Потім приїхали працівники міліції, з`їздили до ОСОБА_44 додому, того вдома не було. Повернулись назад і пішли по дорозі, якою йшов ОСОБА_23 , і там по дорозі десь зустріли його. Крім того показав, що коли ОСОБА_41 і ОСОБА_39 вийшли з двору, ОСОБА_45 в цей час кудись зайшов, його не було у дворі. Бєлоконь нормально себе почував, не скаржився на здоров`я. Коли дзвонили ОСОБА_42 , то чи пояснював той, куди їде, йому не відомо. Дзвонили ОСОБА_23 , бо у ОСОБА_19 немає мобільного телефону. Крім того показав, що ворота були відкриті і він бачив, що за кермо автомобіля сів ОСОБА_41 . Він не бачив чи пив ОСОБА_41 , сиділи усі разом за столом. Коли ОСОБА_23 повернувся, то він, ОСОБА_46 і ОСОБА_47 стояли за воротами і пили, ОСОБА_23 під`їхав, закрив двері автомобіля і пішов до ОСОБА_48 , вони про щось розмовляли, ключі залишились в машині, і після чого ОСОБА_23 пішов додому. ОСОБА_23 до нього не підходив і з ним не пив. Крім того, показав що він не пам`ятає, чи була розмови між потерпілим та обвинуваченим про, щоб когось відвезти.

Таким чином в порушення вимог ст. 411 КПК України судом зазначено в якості доказів частина показань цього свідка, а інша частина показань відкинута без пояснення підстав, на яких суд частину пояснень визнав достовірними, а інші відкинув, не давши належної оцінки поясненням цього свідка.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не обґрунтовано, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Такі порушення процесуального законодавства, на думку судової колегії, могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а отже, відповідно до вимог ст.ст. 409, 411,412,374 КПК України, є беззаперечною підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного судова колегія вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження підлягає направленню на новий розгляд у суді першої інстанції, змінена та доповнена апеляційна скарга прокурора і апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.

Доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення задоволенню не підлягають. При новому розгляді справи та доведеності вини ОСОБА_6 в тому ж обсязі, призначене йому покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Інші доводи апеляційної скарги захисника мають бути враховані при новому розгляді справи.

Колегія суддів вважає, що підстав для зміні запобіжного заходу обраного в суді першої інстанції у вигляді домашнього арешту, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,411,412,415,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Змінену та доповнену апеляційну скаргу прокурора і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок суду Старобільського районного суду Луганської області від 20.07.2015 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст.289 КК України скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити у вигляді домашнього арешту до 28.10.2015 року.

Судді:

______________ ________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_49 Руденко