Справа № 289/1906/14-к
Номер провадження 1-кп/289/6/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.02.2016 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишль кримінальне провадження № 0000001 від 19.03.2014 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ярунь Новоград-Волинського району Житомирської області, українець, громадянин України, освіта вища, неодружений, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, працюючий начальником відділу Держземагенства у Радомишльському районі, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Новоград-Волинським МРВ УМВС України в Житомирській області 21 січня 1997 року, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника Радомишльського районного відділу земельних ресурсів Житомирської області, будучи державним службовцем 12 рангу, згідно з Положенням про Радомишльський районний відділ земельних ресурсів Житомирської області, затверджений 28.09.2006 року, здійснює керівництво діяльністю відділу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань, розподіляє обов`язки між своїми заступниками, затверджує положення про структурні підрозділи, призначає на посаду та звільняє з посади працівників відділу в установленому порядку, забезпечує у межах своєї компетенції контроль за станом справ у сфері діяльності відділу, вживає заходів щодо його поліпшення, тобто є службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими функціями.

Так, начальник Радомишльського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_6 , являючись фахівцем в галузі земельного законодавства України та будучи обізнаним про порядок зміни цільового використання земельних ділянок, достовірно знаючи положення ст.ст. 1, 60 ЗУ «Про землеустрій», ст.ст. 20, 21, 118 ЗКУ, відповідно до яких зміна виду цільового призначення (використання) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, встановленого законодавством та конкретизованого уповноваженим органом державної влади у рішенні про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку, потребує обов`язкового дотримання механізму такої зміни, визначеного постановою Кабінету Міністрів України № 502 від 11.04.2002 «Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель; положення п.п. 3-6 Порядку, а саме про необхідність погодження проекту відведення земельної ділянки з відповідними органами виконавчої влади; вимоги ч.ч. 8, 9 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції станом на 31.03.2006), згідно якої проекти відведення земельної ділянки розробляються за замовленнями громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін; проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, порушив при цьому механізм зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок.

27 грудня 2006 року за невстановлених досудовим слідством обставин начальник Радомишльського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_7 , шляхом зловживання службовим становищем, достовірно знаючи про те, що технічна документація, передбачена п. п. 3-6 Порядку та ч. 8, 9 ст. 118 ЗК, а саме проекти відведення земельних ділянок, погоджені з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини та висновок державної землевпорядної експертизи, не розроблялись та до Радомишльського районного відділу земельних ресурсів не надходили, знаючи, що обмінні файли по вказаних земельних ділянках до бази даних обміну земельно-кадастровою інформацією у ЖРФ ДП «Центр ДЗК» не внесені, відповідні реєстраційні картки реєстратором ЖРФ ДП «Центр ДЗК» не формувались, акти приймання-передачі державних актів на право власності та реєстраційних карток з відділом Держкомзему у Радомишльському районі не складались, відповідно перевірка відомостей не здійснювалась, будучи обізнаним про те, що така технічна документація на розгляд до Радомишльської РДА не надходила та розпорядження голови Радомишльської РДА про затвердження технічної документації на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не видавалося, на підставі лише розпорядження Радомишльської РДА № 337 від 04.12.2006 «Про зміну цільового використання земельної ділянки», а саме земельної ділянки, наданої у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства, площею 81,5559 га, що розташована за межами населених пунктів на території Кочерівської сільської ради, ОСОБА_9 , а також земельної ділянки площею 10,0752 га, що розташована за межами населених пунктів на території Кочерівської сільської ради, ОСОБА_8 , підписав, скріпив гербовою печаткою відділу державні акти серії ЯБ №864942 на право власності на земельну ділянку площею 76.6770 га для ведення особистого селянського господарства на території Кочерівської сільської ради; державний акт серії ЯБ № 864943 на право власності на земельну ділянку площею 4.8789 га для ведення особистого селянського господарства на території Кочерівської сільської ради на ім`я ОСОБА_9 , а також підписав скріпив гербовою печаткою державний акт серії ЯБ № 864941 на право власності на земельну ділянку площею 10,0752 га для ведення особистого селянського господарства на території Кочерівської сільської ради на ім`я ОСОБА_8 , чим вчинив зловживання службовим становищем в інтересах громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що заподіяло істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органу державної влади, а саме Радомишльського районного відділу земельних ресурсів у Житомирській області і такими своїми умисними діями, які виразились у вчиненні зловживання службовим становищем, а саме використанні службовою особою службового становища в інтересах третіх осіб всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди державним інтересам, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю та пояснив, що підставою для розробки технічної документації ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стало розпорядження голови Радомишльської РДА №337.

ОСОБА_6 стверджує, що при видачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 державних актів на право власності на земельні ділянки зі зміненим видом цільового використання діяв у рамках своїх службових повноважень та керувався положеннями закону, а саме нормами Конституції України, указів та розпоряджень Президента України, Земельним кодексом України, Законами України «Про землеустрій» від 22.05.2003, «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003, «Про державну експертизу землевпорядної документації» від 17.06.2004, а також постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, зокрема, Постановою КМУ від 11.04.2002 № 502 «Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» (далі Порядок). Вважає, що ст. 56 ЗУ «Про землеустрій» не передбачає погодження та надання висновків СЕС та інших контролюючих органів, а лише надання висновків про обмеження використання земельної ділянки. Зміна виду цільового використання земельної ділянки відбувалась у межах однієї категорії земель, тобто цільове призначення даних земельних ділянок не змінювалось. Показав, що земельна документація була виконана ПП «Земля плюс», які в подальшому надавали технічну документацію разом з обмінними файлами реєстратору. Державні акти на земельні ділянки на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заповнював та друкував ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 зареєструвала та видала. З центру ДЗК технічна документація надійшла до відділу з відмітками про прийняття обмінних файлів реєстратором. Зазначив, що підписи та печатку на вказаних державних актах ставив власноручно, оскільки це входило в його функціональні обов`язки. Перед цим перевірив надану йому технічну документацію, яка містила пояснювальні записки, технічне завдання, правовстановлюючі документи, кадастрові плани та висновки про обмеження, звірив кадастровий план, інформацію на реєстраційних картках, відмітки про прийняття реєстратором обмінних файлів.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_6 , його вина підтверджується:

- показами свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, який у 2006 році працював заступником начальника земельного відділу та зазначив, що державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ним не підписувались та не видавались;

- показами свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні, який у 2006 році працював першим заступником голови РДА та зазначив, що дійсно на державних актах на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стоять його підписи. Проте вказав, що він не є спеціалістом у сфері земельних відносин і тому не може і не міг, на момент підписання, дати оцінку тому, чи законне розпорядження голови РДА № 337 та зазначені державні акти. При підписанні державних актів нічого не перевіряв;

- показами свідка в судовому засіданні директора ПП «Земля плюс» ОСОБА_10 , який зазначив, що був виконавцем технічної документації на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Вказав, що отриманням будь-яких висновків та погоджень він не займався, до регіональної філії центру ДЗК документи і обмінні файли особисто ним не подавались. Технічна документація після виготовлення ним була передана замовникам для отримання відповідних висновків та погоджень та передачі до центру ДЗК. На момент передачі технічної документації не були наявні висновки відділу земельних ресурсів та архітектури, які є обов`язковими;

- показами свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні, який у 2006 році займав посаду сільського голови с. Кочерів Радомишльського району. Показав, що ним дійсно були підписані державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 червоного зразка. Указані державні акти були зареєстровані у книзі реєстрації державних актів Кочерівської сільської ради. На даний час на указаних земельних ділянках вирощується сільськогосподарська продукція;

- показами свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні, який працює юристом Житомирської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», який показав, що Журнал реєстрації обмінних файлів та реєстраційних карток у 2006 році не був передбачений нормативно-правовими актами, вівся довільно для зручності працівників. У даному журналі надходження реєстраційних карток та обмінних файлів на земельні ділянки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 датовано 17.01.2007. Зазначив, що факт прийняття реєстратором обмінного файлу підтверджується проставленням відповідної відмітки на технічній документації. Начальник відділу земельних ресурсів зобов`язаний перевірити пакет документів, що складають технічну документацію, на предмет правильності та повноти, на зміст та комплектність документів;

- показаннями свідка ОСОБА_16 в судовому засіданні, який працює начальником Житомирської філії ДП «Центр ДЗК», який пояснив, що порядок ведення журналу обліку обмінних файлів та реєстраційних карток у 2006 році був передбачений нормативно-правовоими актами, однак не була передбачена його форма;

- показаннями свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засіданні, які пояснили, що проекти відведення земельних ділянок, що належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у 2006 році не погоджувались і не перепогоджувались ні у відділі містобудування, архітектури, ЖКГ і будівництва та цивільного захисту населення Радомишльської РДА, ні в Радомишльській СЕС відповідно;

- показаннями свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні, який показав, що земельну ділянку площею 10, 0775 га на території Кочерівської сільської ради він отримав, шляхом укладення Договору дарування земельних паїв та у подальшому оформив на них право власності та виготовив державний акт. У 2006 році вирішив вирощувати на вказаній земельній ділянці сільськогосподарську продукцію, з цією метою вирішив змінити вид цільового використання земельної ділянки. Механізм зміни цільового використання земельної ділянки йому невідомий, всіма питаннями оформлення документації займався його представник ОСОБА_19 , за що той отримував певні кошти. Указані земельні ділянки до і після зміни виду використання засівались і засіваються сільськогосподарською продукцією.

- показаннями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні, яка у 2006 році працювала державним реєстратором Житомирської регіональної філії центру ДЗК та зазначила, що технічна документація на державні акти на земельні ділянки на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до неї не надходила, однак надійшли самі державні акти, які вже були підписані ОСОБА_6 та стояла печатка земельного відділу. Указані державні акти вона зареєструвала та видала.

Крім показів свідків, на думку прокурора, який в судовому засіданні підтримав обвинувачення з зазначених підстав, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України підтверджується висновками судових компютерно-технічної експертизи від 25.07.2014 та Висновком судової почеркознавчої експертизи від 29.08.2014.

Суд, вислухавши обвинуваченого, його захисника, свідків, позицію прокурора в судовому засіданні, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж)землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно п. 2 Українського класифікатора цільового використання землі (УКЦВЗ), затвердженого Листом Держкомзему від 24.04.1998 №14-1-7/1205, землі сільськогосподарського призначення є землями:

- для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби;

- для ведення дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду;

- для ведення сільського господарства;

- для ведення підсобного сільського господарства;

- для ведення селянського (фермерського) господарства;

- для традиційних народних промислів і підприємницької діяльності;

- для іншого сільськогосподарського призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 № 502 було затверджено «Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб».

Відповідно до п.п. 1-4, 6, 8 Порядку, останній визначає механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яка перебуває у власності громадянина або юридичної особи.

Зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться за поданням заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту або районної держадміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту.

Сільська, селищна, міська рада або районна держадміністрація розглядає заяву (клопотання) і в разі згоди на зміну цільового призначення земельної ділянки дає дозвіл на підготовку проекту її відведення.

Таким чином, зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється за проектами відведення земельної ділянки.

Крім того, під час зміни цільового призначення земельних ділянок у відповідності до вимог Порядку, розробляється проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється.

Порядок розроблення проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

У відповідності до вимог вищезазначеного порядку, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі коли земельна ділянка набувається у власність без зміни її меж та без зміни її цільового призначення.

Оскільки, у випадку зміни виду використання не змінюється цільове призначення земельної ділянки та не змінюються її межі, розроблення проекту відведення земельної ділянки діючим законодавством України не вимагається.

Так, ОСОБА_7 досудовим слідством обвинувачується в зловживанні службовим становищем як начальник Радомишльського районного відділу земельних ресурсів Житомирської області, в той же час йому не пред`явлено звинувачення в порушенні будь-якого положення його посадових обов`язків, які викладені в Положенні про Радомишльський відділ земельних ресурсів, який затверджений 28.09.2006 (т.2, а/с 36-38), а також в порушенні Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, який затверджений Наказом №174 від 02.07.2003 Державного комітету України по земельним ресурсам, які були на той час основними нормативними документами, які регламентували діяльність ОСОБА_20 , як начальника Радомишльського районного відділу земельних ресурсів Житомирської області, а саме в грудні 2006 року.

Також жоден із допитаних свідків під час судового слідства не повідомив про порушення ОСОБА_21 будь-яких локальних чи загальних нормативних актів, про притягнення його до будь-якої відповідальності під час його роботи начальником Радомишльського районного відділу земельних ресурсів Житомирської області, про скасування будь-якого розпорядження органів виконавчої влади, пов`язаного з видачею Державних актів на землю громадянам ОСОБА_22 та Єзеру, про його будь-яку матеріальну чи іншу зацікавленість в видачі цих актів на землю, при цьому всі допитані в суді свідки заявили, що вони та ОСОБА_7 діяли у відповідності до вимог законодавства при видачі Державних актів на землю громадянам ОСОБА_22 та ОСОБА_23 в грудні 2006 року.

На час вчинення ОСОБА_21 в 2006 році інкримінованого йому діяння, під зловживанням владою або службовим становищем розумілось умисне з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Саме таке формулювання і викладене в обвинувальному акті щодо ОСОБА_20 від 02 жовтня 2015 року.

Однак, такого трактування злочину, починаючи з 28 лютого 2014 року та станом на 02 жовтня 2015 року не існує, як не існує на день вирішення справи.

Законом України від 21 лютого 2014 року № 746-VII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції», який набув чинності 28 лютого 2014 року, внесено зміни до диспозиції ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до вказаних змін, відповідальність особи за цим законом настає у разі зловживання особою владою чи службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до змісту ст.364-1 КК України під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Отже, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби в інтересах, відмінних від інтересів одержання неправомірної вигоди, за загальним правилом, починаючи з 28 лютого 2015 року, вже не є кримінально-караним діянням.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи та обвинувального акту, ОСОБА_7 звинувачується у використанні службовою особою службового становища в інтересах третіх осіб всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди державним інтересам. При цьому, така обов`язкова ознака складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (в редакції від 28 лютого 2014 року), як вчинення дій з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, органами досудового слідства йому в провину взагалі не ставилась та в ході судового слідства не була встановлена.

Видачею Державних актів на землю громадянам ОСОБА_22 та ОСОБА_24 в грудні 2006 року не завдано нікому ніякої матеріальної шкоди, ніяким чином не вплинула на авторитет органів влади та не змінила використання цих земель, які з 2003 року по сьогоднішній день єдиним масивом з сусідніми землями використовуються для сільськогосподарських потреб.

Також, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально- правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Таким чином, і інформація про кримінальне правопорушення, яке внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2014 року, і Обвинувальний акт ОСОБА_25 від 02 жовтня 2015 року складені вже після 28 лютого 2014 року, коли вже не існувало складу того кримінального правопорушення, в якому звинувачують ОСОБА_6 .

Отже, виходячи з меж пред`явленого ОСОБА_25 обвинувачення та диспозиції ч. 1 ст. 364 КК України (в редакції від 28 лютого 2014 року), закономірним є висновок про відсутність у його діях вказаного складу злочину, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діянні ОСОБА_20 складу злочину за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази у справі: три державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 864942, серії ЯБ № 864943, серії ЯБ № 864941 повернути власникам.

Речовий доказ: книгу записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею та Договори оренди землі, серії 1АА001256 на 125 аркушах повернути відділу Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області.

Судові витрати на залучення експерта в сумі: 983,84 грн. за проведення судової комп`стерно-технічної експертизи та 294,84 грн. за проведення почеркознавчої експертизи, а всього 1278,68 грн. віднести на рахунок держави.

Арешт на майно ОСОБА_6 не накладався.

Цивільний позов не заявлений.

Матеріальна шкода не заподіяна.

Запобіжні заходи до ОСОБА_6 не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_26 , у зв`язку з відсутності в його діянні складу злочину за ч. 1 ст. 364 КК України виправдати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення та Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції».

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувався.

Речові докази у справі: три державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 864942, серії ЯБ № 864943, серії ЯБ № 864941 повернути власникам.

Речовий доказ: книгу записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею та Договори оренди землі, серії 1АА001256 на 125 аркушах повернути відділу Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області.

Судові витрати на залучення експерта в сумі: 983,84 грн. за проведення судової комп`стерно-технічної експертизи та 294,84 грн. за проведення почеркознавчої експертизи, а всього 1278,68 грн. віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, іншими учасниками судового процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КК України.

Суддя ОСОБА_1