Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 11/0690/726/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2011 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Слісарчука Я.А.

суддів: Ляшука В.В., Гузовського О.Г.

за участю : прокурора Сидоренка О.П.

потерпілого ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями потерпілого ОСОБА_1 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2011 року,

яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, судимого Житомирським районним судом :

27.05.1986 року за ст. 141 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

03.12.2002 року за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 16.09.2008 року умовно достроково на 1 рік 10 місяців 7 днів звільненого від відбуття покарання,

засуджено :

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднана невідбута частину покарання за вироком Житомирського районного суду від 03 грудня 2002 року і до відбуття призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому підписка про невиїзд змінений на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 визначено рахувати з 25 липня 2011 року.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

засуджено:

-за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 304 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням впродов ж трьох років.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені обов?язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

-періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишений попередній підписка про невиїзд.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, не судимого,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням впродов ж двох років.

На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені обов?язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

-періодично зявлятися в органи кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишений попередній підписка про невиїзд.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням впродов ж одного року і шести місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого покладені обов?язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишений попередній підписка про невиїзд.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на користь експертної установи відповідно 2 114 грн. 80 коп. та 567,60 грн. судових витрат за проведення по справі експертиз.

Питання про речові докази вирішено наступним чином: мопед ?Ямаха? повернуто ОСОБА_9; карданний вал, розвідний пристрій, заточний пристрій, натяжні колеса до пилорами, стрічкову пилораму, автомобільний причіп, дебаркадер з двигуном, двигун асинхронний, 2 бокові стійки від дзеркал, паливну систему та паливну систему високого тиску повернуто ОСОБА_1; автомобіль ВАЗ 2104 державний номерний знак AM 4277 АА повернуто ОСОБА_10; кришку клапанів, 4 форсунки, клапанний механізм, 8 штангів, повітряочисник, 19 гайок з лівою різьбою, 19 шайб під гайки, 4 шпильки під форсунки, алюмінієвий патрубок повернуто ОСОБА_11.

Як визнав суд, ОСОБА_4 в середині жовтня 2009 року, близько 23 год. на території свого домоволодіння, що по вул. Леніна, 4, в с. Ставище Брусилівського району Житомирської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_5 викрасти колеса з автомобіля КАМАЗ, належного ОСОБА_1 Погодившись на дану пропозицію і вступивши в попередню змову між собою, ОСОБА_4І, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на автомобілі ВАЗ 2104 поїхали в с. Йосипівка Брусилівського району.Транспортний засіб залишили на перехресті вулиці ОСОБА_12 та автомобільної дороги Київ-Чоп.Біля 23 год. 20 хв. цього ж дня, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підійшли до тракторного стану, що належить ОСОБА_1 і шляхом вільного доступу потрапили на його територію.Згідно розподілених ролей ОСОБА_4 за допомогою домкрата та гайкових ключів демонтував по черзі колеса в комплекті з автомобіля ОСОБА_12 відкочував вже відкручені колеса до силосної ями, де його чекав ОСОБА_6, який в свою чергу відкочував дані колеса до саду, що розташований неподалік тракторного стану. Демонтувавши та відкотивши чотири колеса з автомобіля Камаз до саду, всі разом перекотили їх польовою дорогою до автомобільної дороги Київ Чоп, де завантажили на причіп автомобіля ВАЗ 2104, який раніше там залишили. Викрадені колеса ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 відвезли до місця проживання останнього в м. Коростишів вул. Жовтнева, 70.

Неправомірними діями ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкоду на загальну суму 2932 грн.

В кінці жовтня 2009 року ОСОБА_3 розповів ОСОБА_4, що на пилорамі яка належить ОСОБА_1 є заточний станок та запропонував його викрасти.

На початку листопада 2009 року близько 20 год., ОСОБА_8 і ОСОБА_3 запропонували ОСОБА_5 вчинити з приміщення майстерні, що належать ОСОБА_1 крадіжку станка автоматичного заточного для стрічкових пил, та пристрою розвідного для стрічкових пил. Через тиждень після цього, в один із днів листопада 2009 року біля 01 год., реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, на автомобілі ВАЗ 2104 приїхали в с. Йосипівка Брусилівського району до силосної ями, яка розташована неподалік тракторного стану, де залишили автомобіль.

Після цього, вони підійшли до приміщення майстерні тракторного стану, де згідно розподілених ролей, ОСОБА_4 через розбиту шибку у вікні майстерні проник в середину приміщення майстерні, де побачив станок автоматичний заточний для стрічкових пил вартістю 5600 грн. та пристрій розвідний для стрічкових пил вартістю 1500 грн.Згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 разом ОСОБА_3 стояли неподалік приміщення майстерні, та повинні були подати сигнал у разі небезпеки ОСОБА_4, який перебуваючи в середині приміщення станок автоматичний заточний для стрічкових пил та пристрій розвідний для стрічкових пил за допомогою гайкових ключів розібрав на частини.Дані частини ОСОБА_4 передав через вікно ОСОБА_5 та ОСОБА_3, а затим сам виліз з приміщення майстерні. Після чого викрадене майно ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 погрузили в багажник автомобіля ВАЗ 2104 та відвезли до ОСОБА_4 додому в с. Ставище вул. Леніна 4А Брусилівського району, а в подальшому разом з ОСОБА_3А перевезли в с. Осикове Коростишівського району і продали ОСОБА_13

Таким чином неправомірними діями вищевказаних осіб, потерпілому ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 7100 грн.

ОСОБА_4, в кінці листопада 2009 року запропонував малолітньому ОСОБА_14, який на час вчинення злочину не досяг віку з якого наступає кримінальна відповідальність вчинити крадіжку карданного валу з автомобіля КАМАЗ, який знаходився в приміщенні майстерні потерпілого ОСОБА_1 Малолітній ОСОБА_14 погодився на пропозицією ОСОБА_4 і тим самим останній схилив ОСОБА_14 до вчинення крадіжки, втягнувши його у злочинну діяльність.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, того ж дня, близько 19 год., ОСОБА_4 спільно з малолітнім ОСОБА_14, якому на час вчинення злочину не виповнилось віку з якого наступає кримінальна відповідальність, на мопеді ?Ямаха?, що належить ОСОБА_15, приїхали в с. Йосипівка Брусилівського району до приміщення майстерні, що належить ОСОБА_1Затим, через вікно вказані особи проникли в середину приміщення майстерні в якому знаходився автомобіль КАМАЗ.Перебуваючи там, ОСОБА_4 і ОСОБА_14, шляхом демонтажу деталей, таємно викрали з автомобіля карданний вал вартістю 147 грн., два утримувачі дзеркал заднього вигляду на загальну суму 30,60 грн., привід повишених та понижених передач вартістю 150 грн. Після крадіжки вказаних автозапчастин, ОСОБА_4 з метою приховання слідів злочину на місце викраденого карданного валу поставив гірший за якістю карданний вал, який він привіз з собою.

ОСОБА_4, в кінці листопада 2009 року біля 10 год. запропонував ОСОБА_3 здійснити крадіжку паливного насосу високого тиску з трактора ЮМЗ-6л і мастила з тракторів, що знаходяться в приміщенні комори, яка належить потерпілому ОСОБА_1Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, наступного дня, близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3, проникли в приміщення комори, яка розташована за адресою вул. Радянська в с. Йосипівка Брусилівського району, звідки таємно викрали моторне мастило з трактора ЮМЗ 6 л в кількості 15 л загальною вартістю 52 грн. 50 коп., моторне масло до КПС в кількості 15 л загальною вартістю 52 грн. 50 коп., моторне масло до трактора Т 150 в кількості 25 л загальною вартістю 87 грн. 50 коп. та паливний насос високого тиску з трактора ЮМЗ 6л вартістю 1010 грн. 40 коп., а всього заволоділи майном, належним ОСОБА_1 на загальну суму 1 202,90 грн. З метою приховання слідів злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поставили на місце викраденого насосу високого тиску з трактора ЮМЗ-6л непрацюючий паливний насос високого тиску.

ОСОБА_4, на початку грудня 2009 року, біля 20 год. запропонував ОСОБА_3 здійснити крадіжку стрічкопильної пилорами СЛП 6,5 Номінал М з приміщення майстерні, що належить ОСОБА_1 На вказану пропозицію ОСОБА_3 погодився. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, через тиждень після вказаних подій, в один з днів початку грудня 2009 року близько 20 год., ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ 2104 приїхали на територію тракторного стану с. Йосипівка Брусилівського району. Підійшовши до приміщення майстерні, ОСОБА_4 через розбиту шибку у вікні проник до даного приміщення, а ОСОБА_3 чекав поки ОСОБА_4 відчинить йому з середини металеві ворота.Проникнувши в середину приміщення майстерні, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 спробували власними силами підняти стрічкову пилораму, але вона виявилася занадто тяжкою, а за допомогою електрокран-балки завантажити її не вдалось, через відсутність електроенергії.Тому, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 вирішили спочатку викрасти натяжні колеса з ріжучої частини стрічкової пилорами, а через деякий час викрасти решту частин стрічковопильної пилорами. Діючи спільно, відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 демонтували два натяжні колеса до стрічкової пилорами та двигун асинхронний АД132 М4 УЗ з стрічковопильної пилорами СЛП 6,5 Номінал М.Продовжуючи злочинні дії, через тиждень після вказаних подій, в один з днів початку грудня 2009 року біля 20 год. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ 2104 поїхали до приміщення майстерні тракторного стану, що належить ОСОБА_1Транспортний засіб ОСОБА_4 залишив в силосній ямі, неподалік тракторного стану.Затим ОСОБА_4 і ОСОБА_3 проникли до даного приміщення звідки таємно викрали станок стрічкопильний СЛП 6,5 Номінал М з електричною лінійкою вартістю 54900 грн.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по викраденню стрічковопильної пилорами СЛП 6,5 Номінал М були об?єднані єдиним злочинним умислом і в своїй сукупності складають єдиний злочин.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили крадіжку стрічковопильної пилорами СЛГІ 6,5 Номінал М вартістю 54 900 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

ОСОБА_4 і ОСОБА_3, на початку грудня 2009 року близько 20 год. одночасно з крадіжкою стрічковопильної пилорами СЛП 6,5 Номінал М з вищезазначеного приміщення майстерні, таємно викрали причіп Степок до легкового автомобіля вартістю 549 грн., що належить ОСОБА_1, чим завдали останньому матеріальної шкоди.

ОСОБА_4, 04 липня 2010 року біля 06 год., з метою викрадення чужого майна на автомобілі ВАЗ 2104 приїхав до території тракторного стану ФГ ?Калина?, що по вул. Леніна в с. Ставище Брусилівського району.Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 шляхом проникнення в приміщення майстерні, яка знаходиться на території тракторного стану фермерського господарства таємно викрав головку з двигуна, до трактора Карпатець вартістю 1500 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду.

На вирок суду подані апеляції.

Потерпілий ОСОБА_1 просить перекваліфікувати дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по епізоду викрадення причепа до легкового автомобіля з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 289 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, реально.

Вказує на те, що суд неправильно перекваліфікував дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки причеп до легкового автомобіля марки відноситься до транспортного засобу.

Призначене ОСОБА_4 покарання потерпілий вважає надмірно м?яким.Посилається на те, що ОСОБА_4 був ініціатором вчинення даних злочинів, на протязі тривалого часу проникав в приміщення майстерні, яке йому належить, втягнув малолітню дитину у злочинну діяльність.

Також апелянт посилається на те, що суд безпідставно зазначив в вироку обставину, яка помякшує покарання ОСОБА_4 зявлення зі зізнанням.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в апеляції з доповненнями вирок щодо ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в частині призначення покарання просить скасувати та постановити новий вирок за яким призначити покарання : ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1, 5 ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднана невідбута частину покарання за попереднім вироком і до відбуття призначено остаточне покарання 6 років позбавлення волі. ОСОБА_4 призначити покарання : за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 304 КК України - 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Вказує на те, що призначене судом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання, є надмірно м?яким і таким, що не відповідає тяжкості злочинів і даних про особу засуджених.Зазаначає, що вчинені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 злочини відносяться до тяжких злочинів, вони є ініціаторами вчинення даних злочинів, а ОСОБА_4 також втягнув малолітню дитину у злочинну діяльність та скоїв злочин в стані алкогольного спяніння.

Апелянт також посилається на те, що суд не вірно зазначив у вступній частині вироку відомості про судимість ОСОБА_3 за вироком Житомирського районного суду від 27.05.1986 року зважаючи на ту обставину, що ця судимість є погашена.

Також, прокурор вказує на те, що суд у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним не правильно указав на вчинення ОСОБА_4 злочину з малолітнім ОСОБА_14 і просив замінити, на ?скоєння злочину з особою, яка не досягла віку з якої наступає кримінальна відповідальність.?

Крім цього, апелянт посилається на те, що суд, покладаючи обов?язки на ОСОБА_5 і ОСОБА_6, передбачені ст. 76 КК України зобов?язав засуджених : ?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції?.Вказані посилання суду на думку прокурора не узгоджуються з положеннями ст. 76 КК України, де зазначені обов?язки, які покладені судом на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, а саме : ?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.? Тобто за змістом апеляції прокурора підлягає виключенню з резолютивної частини вироку слово ?органи?.

Прокурор також зазначає, що вирішуючи питання про долю речових доказів суд постановив, що мопед ?Ямаха? слід повернути ОСОБА_9, хоча власником транспортного засобу, є ОСОБА_15

Заслухавши доповідача, прокурора про часткове задоволення апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції і часткове задоволення апеляції потерпілого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляцію прокурора і свою апеляцію, засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і захисника ОСОБА_2, про законність і обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляції прокурора і потерпілого слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у вчиненні злочинів при встановлених у вироку обставинах, підтверджується розглянутими у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 304 КК України , дії ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.

Посилання в апеляції потерпілого про неправильну перекваліфікацію судом дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 3 ст. 185 КК України, не заслуговують на увагу колегії суддів.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій засуджених суд обгрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по епізоду викрадення ними причепа до легкового автомобіля з ч. 2 ст. 289 на ч.3 ст. 185 КК України.Рішення суду, є належно мотивоване, з ним погоджується колегія суддів.

Також, колегія суддів не погоджується з доводами потерпілого про виключення з вироку щодо ОСОБА_4 обставину, яка пом?якшує покарання з?явлення із зізнанням, оскільки матеріали справи свідчать, що він дійсно письмово повідомив орган дізнання про вчинення ним злочинів до порушення кримінальної справи.

Доводи прокурора про призначення засудженому ОСОБА_3 надмірно м?якого покарання, є безпідставними.Вирішуючи питання про призначення покарання засудженому ОСОБА_3 суд врахував, щире каяття, вчинення злочину в стані алкогольного сп?яніння, позитивну характеристику з місця проживання, рецидив злочинів, а тому призначив йому покарання в межах санкцій ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі і частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.Призначене ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для скасування вироку суду з мотивів м?якості призначеного покарання, колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначено в апеляціях прокурора і потерпілого ОСОБА_1, призначаючи покарання засудженому ОСОБА_4 суд не дотримався вимог ст. 65 КК України, при цьому не достатньо врахував, що ОСОБА_4 вчинив низку тяжких злочинів, один з яких в стані алкогольного сп?яніння, є організатором деяких епізодів злочинів викрадення чужого майна, загальна сума якого склала біля 68 000 грн.

За таких обставин, колегія суддів скасовує вирок суду в частині призначення покарання і постановляє новий вирок, при цьому враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив низку злочинів серед яких є і тяжкі злочини, один із злочинів вчинив в стані алкогольного сп?яніння, він є організатором деяких епізодів цих злочинів, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, з?явився із зізнанням, намагався добровільно відшкодувати потерпілому заподіяну злочинами шкоду, попросив вибачення у потерпілого, його молодий вік, позитивну характеристику з місця проживання. Враховуючи наявність кількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу винного колегія суддів призначає ОСОБА_4 більш м?яке покарання ніж передбачено санкціями ст. 185 ч.3, 304 ч.2 КК України і в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України у вигляді обмеження волі.

Підлягають до задоволення доводи викладені в апеляції прокурора про виключення з вступної частини вироку даних про судимість ОСОБА_3 за вироком Житомирського районного суду від 27.05.1986 року, оскільки відповідно до ст. 89 КК України, вказана судимість погашена, а відповідно до положень ст.333 КПК України у вступній частині вироку зазначаються лише відомості про незняту і непогашену судимості.

З матеріалів справи видно, що постановляючи вирок щодо ОСОБА_4 суд у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним указав на вчинення ОСОБА_4 злочину з малолітнім ОСОБА_14

Відповідно до ст. 275 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно підсудних.За таких обставин вирок суду підлягає зміні, посилання суду на вчинення злочину з малолітнім ОСОБА_14 необхідно замінити на скоєння злочину з особою, яка не досягла віку з якої наступає кримінальна відповідальність.

З вироку видно, що вирішуючи питання про речові докази суд постановив, що мопед Ямаха слід повернути ОСОБА_9.

Таке рішення суду є помилковим, оскільки законним володільцем транспортного засобу є ОСОБА_15 і відповідно до положень ст. 81 КПК України мопед їй підлягає поверненню.

Матеріали справи свідчать, що покладаючи обов?язки на ОСОБА_5 і ОСОБА_6, передбачені ст. 76 КК України суд зобов?язав засуджених: ?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції?.Вказані посилання суду не узгоджуються з положеннями ст. 76 КК України, де зазначені обов?язки, які покладені судом на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, а саме : ?не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.?

За таких обставин колегія суддів виключає з резолютивної частини вироку слово ?органу?.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 378 КПК України, колегія суддів

з а с у д и л а :

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої і потерпілого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 25 липня 2011 року щодо ОСОБА_4 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_4 призначити покарання :

-за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі ;

-за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України 3 роки обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 304 КК України із застосуванням ст.69 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим засудженому до відбуття призначити остаточне покарання 3 роки обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Зарахувати засудженому час перебування під вартою з 16 листопада 2010 року по 19 листопада 2010 року в строк відбуття покарання з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Виключити з вступної частини вироку дані про судимість ОСОБА_3 за вироком Житомирського районного суду від 27.05.1986 року.

Замінити у мотивувальної частині вироку посилання на вчинення ОСОБА_16 злочину з малолітнім ОСОБА_14, на скоєння злочину з особою, яка не досягла віку з якої наступає кримінальна відповідальність.

Виключити з резолютивної частини вироку слово ?органу?.

Мопед марки Ямаха повернути ОСОБА_15.

В решті вирок залити без зміни.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Житомирської області протягом одного місяця з моменту проголошення вироку.

Судді :