Провадження № 1-кс/461/7181/14
слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Синтез» на бездіяльність слідчого, та повернення тимчасово вилученого майна,
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та уточнив скаргу, надавши аналогічні пояснення. Додатково повідомив, що відповідно до відповіді Франківського районного суду на адвокатський запит від 04.11.2014 р. відповідно до інформації з програми КП Д-3 на адресу суду клопотань стосовно арешту вилученого у ТОВ Інтер-синтез майна не надходило. ТОВ Інтер-Синтез не отримувало жодних повідомлень про виклик до суду з метою вирішення питання про арешт вилученого у товариства майна.
Згідно ч.5ст.236 КПК України, обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитись в обсязі , необхідному для досягнення мети обшуку.
Згідно ч.7 вказаної статті, при обшуку слідчий, прокурор має право вилучати речі і документи, які мають відношення до кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку вважаються тимчасово вилученими.
Згідно частині 1 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:
1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;
2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;
3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;
4) у разі скасування арешту.
При цьому, в частині 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як вбачається з протоколу обшуку від 01.10.2014 р., під час його проведення в офісних приміщеннях ТОВ «Інтер-Синтез» за адресою: м.Борислав, вул.Трускавецька 125, на другому поверсі було «виявлено та вилучено сервер чорного кольору».
Згідно ст. 17 Конвенції прав людини і основаних свобод кожна людина має право володіти майном як одноособово, такі разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та матеріалів скарги слідчим та прокурором документально не доведено наявність станом на 29.12.2014 року ухвали слідчого судді про арешт вказаного вилученого майна, оскільки ані слідчий, ані прокурор з клопотанням відповідно до ст.ст. 169, 171 КПК України до суду не звертались, що підтверджується відповіддю Франківського районного суду на адвокатський запит представника скаржника, та інформацією Галицького районного суду. Вказане, в свою чергу, дає підстави вважати знаходження вилученого майна не у володінні осіб, у яких воно було вилучене протиправним. В даному випадку слідчий зобов`язаний був вчинити дії, які передбачено здійснити ч.5 ст.171 КПК України, але безпідставно не виконав їх.
Щодо строків звернення представника ТОВ «Інтер-синтез» зі скаргою на бездіяльність слідчого, то зі змісту статей 303, 304 КПК України слідує, що десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на бездіяльність слідчого обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим відповідної дії. Скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, прийняття судового рішення щодо вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльності слідчого щодо неповернення ТОВ «Інтер-синтез» тимчасового вилученого майна не належить до повноважень слідчого судді.
З огляду на викладене, з урахуванням доводів скарги, доданих документів та пояснень представника ТОВ «Інтер-синтез», яким не було відомо про невиконання слідчим та прокурором обов`язку щодо подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а також враховуючи, що про зміну територіальної підсудності представнику ТОВ «Інтер-синтез» стало відомо лише 03.12.2014 р. під час розгляду його скарги в судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність поновлення строку для подання скарги, та про існування підстав для часткового задоволення скарги.
Керуючись ст.ст.167, 169, 171, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-Синтез» - задоволити частково.
У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1