Справа № 495/7581/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маразліївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює збирачем взуття конструкторського відділу моделювання взуття ПП «Кирол», в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

05.09.2015 року приблизно о 20.30 годині більш точний час встановити не представилось можливим , обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля місця проживання потерпілого ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 , навмисно з мотивів особистої неприязні, наніс удари своєю правою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 15.09.2015 року № 290 тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_6 відповідно до п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я та виявилися у двох тілесних ушкодженнях закритий перелом кісток носа з синцем і садном в області спинки носа, садно задньої поверхні лівого ліктьового суглоба, як результат травмуючої дії тупого твердого предмету (предметів) на що вказує характер тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне, що з потерпілим ОСОБА_6 він проживає по сусідству, оскільки зі своєю сім`єю наймає житло. 05.09.2015 року приблизно о 21.00 годині він знаходився біля місця проживання потерпілого ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_3 . Через неприязні відносини з потерпілим та систематичні конфлікти він наніс два удари правою рукою в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , оскільки той постійно провокує його на сварки, ображає його сім`ю. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати. Запевнив суд, що в подальшому він буде намагатися уникнути цих конфліктів.

Оцінюючи докази у сукупності суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 125 ч.2 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, виключно позитивні характеристики за місцем проживання та за місцем роботи, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює збирачем взуття конструкторського відділу моделювання взуття ПП «Кирол», в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, має постійне місце реєстрації та проживання, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, потерпілий до нього претензій не має.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді штрафу.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Речові докази, цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ