Справа № 404/6560/15-к
Номер провадження 1-кп/404/449/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2015 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда кримінальне провадження №0007783 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, батька малолітньої дочки, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України, вважається таким, що судимостей не має,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

обвинувачуваного ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до змісту обвинувального акту, що був затверджений прокурором прокуратури міста Кіровограда та направлений на розгляд до Кіровського районного суду міста Кіровограда убачається: що 21.08.2015 року о 14-30 год. ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні кафе «Шинок», по вул. М.Конєва, 5-А, в місті Кіровограді підійшов до барної стойки вказаного закладу, побачив мобільний телефон марки «JiayuF1». Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії будуть ніким не помічені, взяв у праву руку мобільний телефон марки «JiayuF1», вартість якого згідно висновку експерта №46 від 31.08.2015 року складає 1207 грн., із сім карткою мобільного оператора МТС, вартістю 25 грн., на рахунку якої містились гроші в сумі 10 грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 разом із обвинуваченим ОСОБА_3 подали угоду про примирення від 18 вересня 2015 року, укладену в письмовій формі. Відповідно до умов якої, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Сторони угоди погодили між собою можливе покарання за вчинення інкримінованого злочину, у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

Крім того, під час судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 також підтримав умови досягнутої між ними угоди про визнання винуватості і просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладаючи угоду, діяв добровільно, він повністю розуміє зміст обвинувачення і його правову кваліфікацію, беззастережно його визнає, у тому числі вид покарання та обмеження щодо права оскарження вироку суду. Вважає недоцільним проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення в редакції від 18 вересня 2015 року, думку потерпілого ОСОБА_5 , який також наполягає на можливості затвердження угоди, суд приходить до висновку, що досягнута угода про примирення між потерпілим та обвиунваченим, підлягає затвердженню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Як убачається із наданих матеріалів обвинувального акту, дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. Злочин, що інкримінований обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, тобто існує можливість укладання угоди про примирення.

У даному конкретному випадку додержано і суб`єктний склад можливих учасників угоди про примирення від 18 вересня 2015 року: між потерпілим та обвинуваченим, тощо.

ОСОБА_3 у засіданні погодився з узгодженою мірою і видом покарання, при цьому ОСОБА_3 запевнив суд, що обов`язково виправиться, зробить для себе належні висновки, почне працювати, крім того він безпосередньо у судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за обставин, що зазначені в обвинувальному акті.

Шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження у судовому засіданні, суд особисто переконався, що укладаючи угоду, сторони кримінального провадження діяли добровільно, при цьому судом встановлено, що обвинувачений і потерпілий повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.

Угода про примирення між потерпілим та ОСОБА_3 , відповідає вимогам Закону, вид і міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, тому не суперечить інтересам суспільства та не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

При визначенні ОСОБА_3 покарання, сторони вірно виходили з вимог ст. 65 КК України та врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисне, закінчене, корисливе кримінальне правопорушення невеликої тяжкості. За місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів: нарколога і психіатра, не знаходиться, осудний, є батьком і виховує малолітню дочку, протиправну поведінку усвідомлює, збитки від злочину потерпілому відшкодував, у потерпілого до обвинуваченого відсутні будь-які вимоги про стягнення збитків від злочину, у зв`язку з їх повним фактичним добровільним відшкодуванням.

На період апеляційного оскарження вироку суду, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирається, заходи забезпечення по кримінальному провадженню, не застосовувались; цивільний позов. не заявлений,

Долю речових доказів по кримінальному провадженню, вирішено за правилами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

По кримінальному провадженню № 0007783, затвердити угоду про примирення, в редакції від 18 вересня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

На період апеляційного оскарження вироку суду, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався; заходи забезпечення по кримінальному провадженню, не застосовувались; цивільний позов, не заявлявлений;

Речові докази: оптичний диск із відео записом з камери спостереження кафе «Шинок» - залишити при матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «JiayuF1» повернути ОСОБА_5 , як власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1