Ухвала

іменем україни

4 листопада 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_7,

суддів: ОСОБА_8, ОСОБА_9,

за участю прокурора ОСОБА_10,

при секретарі: ОСОБА_11

розглянула у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152 щодо ОСОБА_1 за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року,

встановила:

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Кам'янець-Подільський, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

- засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року вирок місцевого суду скасовано та винесено новий, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Як встановив суд ОСОБА_1 1 травня 2014 року, приблизно о 21 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, біля приміщення магазину «Щедрий кошик» на вул. Залізничній, 47/2, у смт Ярмолинці Хмельницької області побачив місцевих жителів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які відпочивали за столиками, що були розташовані у загальнодоступному громадському місці біля магазину та вживали спиртне, та запропонував їм спільно вжити спиртні напої, на що ОСОБА_3 відмовився, оскільки засуджений був для них незнайомий і за столик його ніхто не запрошував, після чого ОСОБА_1, умисно завдав удар ОСОБА_3 кулаком в обличчя, а коли останній впав, ще один удар ногою у ліве плече, внаслідок чого потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження.

У касаційних скаргах:

- прокурор, просить скасувати вирок апеляційного суду із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, посилаючись при цьому на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, внаслідок м'якості;

- захисник ОСОБА_2, просить скасувати вирок апеляційного суду із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, посилаючись при цьому на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення кримінального процесуального закону. Вважає, що у діях засудженого ОСОБА_1 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Посилається на те, що апеляційний суд, скасовуючи вирок місцевого суду та постановляючи новий, належним чином доводи апеляційної скарги про те, що дії засудженого не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, не перевірив, належним чином своє рішення не обґрунтував. Крім того, заперечує сам факт бійки між його підзахисним та потерпілим ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав скаргу прокурора та заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скаргах, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Статтею 420 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання. Вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Мотивувальна частина обвинувального вироку має містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форму вини і мотивів злочину.

Крім того, відповідно до ст. 419 КПК України при скасуванні або зміні рішення суду першої інстанції в рішенні апеляційного суду має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали. Цих вимог апеляційний суд не дотримався.

Як вбачається з матеріалів провадження, скасовуючи рішення місцевого суду та формулюючи обвинувачення за ч. 1 ст. 296 КК України, суд встановив, що ОСОБА_1 у громадському місці, діючи з особливою зухвалістю грубо порушив громадський порядок з мотивів зневаги до суспільної моралі та загальноприйнятих норма поведінки, заподіявши при цьому тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_3 При цьому, об'єктивну сторону цього злочину у достатній мірі не розкрив, мотивів вчинення злочину не з'ясував, у достатній мірі не дослідив та не конкретизував спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та наслідків учинення ним кримінально караних дій, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю.

Так, після викладення у вироку обставини вчинення злочину, суд перейшов до дослідження у судовому засіданні доказів, показань потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та інших.

Однак, перелічивши ці показання, апеляційний суд належної оцінки та аналізу їм не надав, зокрема, залишив поза увагою показання потерпілого ОСОБА_3, який зазначив, що робота закладу - магазину «Щедрий кошик» не припинилася, спокій громадян порушений не був, ніхто з відвідувачів міліцію не викликав, а вони після вказаних подій сиділи та відпочивали до 23 години.

Залишились без належної оцінки і доводи свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які показали, що конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почався, коли останній відмовив засудженому випити з ним. Жоден з свідків не зазначив, що своїми діями засуджений порушив роботу закладу чи висловив явну неповагу до суспільства, адже конфлікт стався саме на ґрунті відмови спільного вживання спиртних напоїв.

Отже, зважаючи на зазначене, колегія суддів встановила, що під час розгляду апеляційним судом належним чином не були перевірені доводи про те, чи дійсно мав місце факт грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю. Адже, згідно з ч. 1 ст. 296 КК України суб'єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства.

За таких обставин, вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню як такий, що ухвалений з порушенням кримінального процесуального закону, а справа - призначенню до нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді, який необхідно провести відповідно до вимог ст. 439 КПК України, перевірити доводи щодо мотиву вчиненого злочину, а саме: чи були спрямовані дії ОСОБА_1 на грубе порушення громадського порядку, чи був у нього мотив явної неповаги до суспільства, і чи супроводжувались дії особливою зухвалістю, звернути увагу на інші доводи, викладені у скаргах, постановивши законне та мотивоване рішення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 433-438 КПК України колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_2 задовольнити частково. Вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_7 ОСОБА_8