Справа№751/9038/15-к
Провадження №1-кп/751/299/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді: ОСОБА_1
прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
при секретарях судового засідання: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 засуджена за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.03.2013 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. З 28.07.2013 року відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії
№ 44.
За час відбування покарання в Чернігівській виправній колонії № 44 засуджена ОСОБА_4 неодноразово порушувала Правила внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, за що на неї були накладені стягнення , станом на 28.04.2015 року засуджена має 14 стягнень, з них 3 рази поміщалась до дисциплінарного ізолятору, 1 раз переводилась до приміщення камерного типу, які не зняті і не погашені,
16.03.2015 року ОСОБА_4 була переведена до приміщення камерного типу строком на один місяць за невиконання заходів, передбачених розпорядком дня установи та невиконання законних вимог адміністрації колонії. Після виходу з приміщення камерного типу засуджена ОСОБА_4 продовжила демонстративно ігнорувати виконання заходів, передбачених розпорядком дня установи та проявляти непокору законним вимогам адміністрації установи.
Так, 16.04.2015 року засуджена ОСОБА_4 у час, передбачений розпорядком дня, не вийшла на ранкову зарядку, звільнення від якої з медичної частини не мала, що підтверджується відповідною довідкою від 16.04.2015 року. На неодноразові законні вимоги начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 , виконати заходи, передбачені розпорядком дня та вийти на ранкову зарядку, засуджена ОСОБА_4 категорично відмовилась без пояснення причини. В цей же день, 16.04.2015 року, засуджена ОСОБА_4 не вийшла на сніданок до їдальні, а на неодноразові законні вимоги начальника відділення СПС лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_10 про припинення порушень, також відповіла категоричною відмовою без пояснення причин.
17.04.2015 року, засуджена ОСОБА_4 , у час, передбачений розпорядком дня, не вийшла на ранкову зарядку, звільнення від зарядки з медичної частини не мала, що підтверджується відповідною довідкою від 17.04.2015 року. Під час пошуку засудженої, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_11 , засуджена ОСОБА_4 виявлена не була. В цей же день, 17.04.2015 року, у час, передбачений розпорядком дня для проведення сніданку, засуджена ОСОБА_4 не вийшла на сніданок до їдальні установи, а на зауваження та неодноразові законні вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_11 припинити порушення та вийти до їдальні, відповіла категоричною відмовою без пояснення причин.
В цей же день, 17.04.2015 року, у час, передбачений розпорядком дня для проведення вечері, засуджена ОСОБА_4 не вийшла до їдальні установи, а на зауваження та неодноразові законні вимоги начальника відділення СПС старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_12 прийти до їдальні, відповіла категоричною відмовою без пояснення причин.
18.04.2015 року, засуджена ОСОБА_4 , у час, передбачений розпорядком дня, не вийшла на ранкову зарядку, звільнення від зарядки з медичної частини не мала, що підтверджується відповідною довідкою від 18.04.2015 року. На неодноразові законні вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_13 , виконати заходи, передбачені розпорядком дня та вийти на ранкову зарядку, засуджена ОСОБА_4 категорично відмовилась, усно пояснивши, що не ходила і не буде ходити на зарядку. В цей же день, 18.04.2015 року, у час, передбачений розпорядком дня для проведення сніданку, засуджена ОСОБА_4 не вийшла до їдальні установи, а на зауваження та неодноразові законні вимоги начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_13 вийти до їдальні, відповіла категоричною відмовою без пояснення причин.
В цей же день, 18.04.2015 року, у час, передбачений розпорядком дня для проведення вечері, засуджена ОСОБА_4 не вийшла до їдальні установи, а на зауваження та неодноразові законні вимоги заступника начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи, підполковника внутрішньої служби ОСОБА_14 вийти до їдальні, відповіла категоричною відмовою без пояснення причин.
20.04.2015 року ОСОБА_4 була поміщена в окрему камеру ДІЗО на десять діб за злісне порушення установленого порядку відбування покарання , а саме : зберігання заборонених предметів .
21.04.2015 року начальник відділення СПС лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_15 визначила засудженій ОСОБА_4 , що перебувала в камері ДІЗО, територію для прибирання, забезпечивши її усім необхідним господарчим інвентарем (ганчірки, швабра, віник, совок, рукавички). Однак, засуджена в порушення законних вимог адміністрації установи, приступити до прибирання території, визначеної адміністрацією установи, відкрито, неодноразово, в категоричній формі відмовилась, хоча за станом здоров`я була придатна до виконання таких робіт, звільнення не мала, про що свідчить медична довідка від 21.04.2015 року, чим висловила злісну непокору законним вимогам адміністрації Чернігівської виправної колонії № 44.
Вчинивши вказані дії, засуджена ОСОБА_4 порушила вимоги розділу Ш п.2 Правил внутрішнього розпорядку установи. Крім того, вчиняла вказані дії в присутності інших засуджених, подаючи їм таким чином негативний приклад.
Таким чином, засуджена ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти таким чином, злісно не виконувала законні вимоги представників адміністрації Чернігівської ВК № 44.
Дані факти свідчать про небажання засудженої ОСОБА_4 стати на шлях виправлення і перевиховання, а допущені нею порушення відбування покарання, стягнення, які не зняті і не погашені в установленому порядку, слід вважати злісними.
Допитана в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України визнала частково . Пояснила , що 16.04.2015 , 17.04.2015 року та 18.04.2015 року такі порушення , як невихід на зарядку та на сніданок в їдальню були. У неї проблеми із спиною , їй потрібно пройти лікування в психоневрологічній лікарні. Тому , вона перестала виконувати вимоги працівників установи на зло , із-за того що її не вивезли до Запоріжської лікарні для лікування. Одночасно , суду пояснила , що стягнення які накладались відносно неї вона не оскаржувала , заяви про звільнення її від ранкової зарядки вона не надавала. Крім того , вона нікому своєю поведінкою не завдала шкоди, тому , просить суворо її не карати .
Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії . З ОСОБА_4 жила в одній секції 3-4 місяці , в одному загоні . Може пояснити , що ОСОБА_4 дійсно не виходила на зарядку та не ходила на сніданки , оскільки їй допомагала мати , було що їсти . Причини такої поведінки вона не пояснювала. Про те , чи ходила ОСОБА_4 в їдальню на вечерю пояснити не може , оскільки вона працює , у їдальню приходить в інший час. Інші засуджені із-за поведінки ОСОБА_4 не наказувались.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії . З ОСОБА_4 жила в одній секції. Оскільки вона працює, то не може сказати чи відвідує ОСОБА_4 їдальню. Але , знає що ОСОБА_4 не працює, постійно отримує посилки із дому . Засуджені, які живуть в секції , із-за поведінки ОСОБА_4 не наказувались.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи . Засуджена ОСОБА_4 систематично порушує Правила внутрішнього розпорядку, але дати письмові пояснення відмовляється. Поведінка ОСОБА_4 в установі негативно впливає на поведінку інших засуджених, оскільки вона в присутності засуджених , відмовляться виконувати законні вимоги працівників установи .
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим оперативного відділу Чернігівської ВК № 44. ОСОБА_4 систематично допускає порушення : не виходить на ранкову зарядку, не виконує команду підйом, у неї неодноразово вилучались заборонені предмети. Вона поставлена на облік як злісний порушник. З нею проводились роботи з метою перевиховання , але результату немає, вона ухиляється від дачі пояснень своєї поведінки . Це такий принцип життя та відбування покарання засудженої ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником відділу соціально- психологічної служби в Чернігівській ВК № 44 . 16.04. 2015 року вона чергувала . ОСОБА_4 зранку не вийшла на зарядку , згідно листка , звільнення у ОСОБА_4 не було . Тому , вона зайшла в секцію, сказала щоб ОСОБА_4 вийшла на зарядку , але вона відмовилась, сказала « виходити не буду , пояснення давати не буду». Тоді вона сказала ОСОБА_4 , що вона буде наказана , на що остання не відреагувала. До квітня 2014 року в усіх засуджених був обов`язок працювати , але ОСОБА_4 не виходила на роботу. Індивідуальні творчі здібності ОСОБА_4 теж не проявляла , не бере участь в заходах , що проводяться в установі. З ОСОБА_4 в основному проводяться індивідуальні розмови .
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником відділення соціально-виховної служби відділу соціально- виховної та психологічної роботи Чернігівської ВК № 44. Засуджена ОСОБА_4 з перших днів відбування покарання у колонії допускала порушення правил внутрішнього розпорядку, відмовлялась від робіт по благоустрою , були випадки відмови ставати у стрій, знаходилась у приміщеннях , де не проживала, курила у невстановлених місцях та зберігала заборонені предмети, відмовлялась прибирати в ДІЗО . Із засудженою проводились профілактичні бесіди, психолог із нею працювала , у неї запитували чому не виходить на зарядку , вона попереджалася про наслідки такої поведінки , але безрезультатно.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона як психолог раз у місяць проводить із засудженими бесіди, також перед поміщенням засуджених до ДІЗО та перед засіданням комісії , що розглядає питання про застосування пільг . Але, засуджена ОСОБА_4 безпричинно відмовляється від усього .
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 перебувала на обліку в психіатра . В 2014 році вона двічі зверталася до психіатра , але лікар ніяких препаратів не виписував. За власним бажанням засудженої ОСОБА_4 вона була поставлена на чергу для направлення на лікування в психіатричний заклад та зроблено запит в медичний заклад. Згідно діагнозу , у ОСОБА_4 не органічне захворювання, а синдром, тобто ситуаційні зміни у психіці. Тому, такі люди потребують диспансерного, а не стаціонарного лікування. В 2014 році їй лікар психіатр рекомендував стаціонарне лікування , але за погодженням із засудженою її було направлено у Вінницьку лікарню в ендокринологічне відділення. При обстеженні щитовидної залози , нічого виявлено не було . У ОСОБА_4 є хронічне захворювання остеохондроз хребта . В період загострення, засуджена сама приходить до лікаря , їй призначають лікування і вона звільняться від зарядки Але , ОСОБА_4 у дні , коли не виходила в квітні 2015 року на зарядку, не звільнялась.
Крім показів самої обвинуваченої , яка частково визнає себе винною , показів свідків , вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 391 КК України підтверджується іншими доказами , передбаченими ч.2 ст. 84 КПК , які досліджені в судовому засіданні .
Згідно вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 13.03.2013 року ОСОБА_4 засуджена за ст. 121 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.07.2008 року і остаточно призначено до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі.
До Чернігівської виправної колонії № 44 засуджена ОСОБА_4 прибула 28.07.2013 року.
Згідно розписок від 28.07.2013 року та 23.12.2014 року засуджена ОСОБА_4 під підпис ознайомлена з правами та обов`язками засуджених (а.с.126, 127)
Згідно підписки від 28.07.2013 року засудженій ОСОБА_4 роз`яснювався зміст ст. 391 КК України та вона попереджалась про кримінальну відповідальність за даною статтею за злісне не виконання вимог адміністрації виправної установи, від підпису остання відмовилась (а.с.128).
Режимні заходи : фізична зарядка, сніданок та вечеря визначені розпорядком дня засуджених Чернігівської виправної колонії, погодженим начальником управління ДПтСУ в Чернігівській області 02.03.2015 року та затвердженим наказом Чернігівської виправної колонії № 44 від 19.03.2015 року № 74 (а.с.133).
Посадовою інструкцією № 1/4, затвержені завдання, обов`язки та права заступника начальника установи з соціально-виховної та психологічної роботи начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи ЧВК № 44, з якою під підпис ознайомлені ОСОБА_21 та ОСОБА_14 (а.с.192-194).
Посадовою інструкцією № 1/34, затвержені завдання, обов`яки та права начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ЧВК № 44, з якою під підпис ознайомлені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 (а.с.195-198).
Згідно журналу № 1374 обліку рапортів про порушення режиму, а також скарг, заяв і інших повідомлень про правопорушення в ЧВК № 44 (а.с.132), ОСОБА_4 16.04.2015 року порушила розпорядок дня, без поважної причини не вийшла на ранкову зарядку та сніданок про що було складено рапорт № 71 начальником відділення СПС № 1 відділу СВПР ОСОБА_10 та в.о. начальника ЧПНУ ОСОБА_22 (а.с. 135, 138). Від дачі письмових пояснень та від ознайомлення з матеріалами притягнення до дисциплінарної відповідальності за допущене порушення вимог режиму відбування покарання та розпорядку дня 16.04.2015 року та п.п. 13,14,15 ст. 134 КВК України ОСОБА_4 відмовилась (а.с.136, 137).
Відповідно до медичної довідки начальника санітарної частини від 16.04.2015 року звільнення від праці, перевірок та фіззарядки ОСОБА_4 не мала (а.с.142)
За порушення вимог режиму відбування покарання, розпорядку дня 16.04.2015 року, на засуджену ОСОБА_4 24.04.2015 року накладено стягнення правами начальника відділення , оголошено догану.
Згідно журналу № 1374 обліку рапортів про порушення режиму, а також скарг, заяв і інших повідомлень про правопорушення в ЧВК № 44 (а.с.132), ОСОБА_4 17.04.2015 року порушила Правила внутрішнього розпорядку, розділ 3 п. 2, розпорядок дня - не вийшла на ранкову зарядку, сніданок та вечерю, про що було складено рапорт № 80 начальником відділення СПС відділу СВПР ОСОБА_12 (а.с. 144), рапорт № 72 начальником відділення СПС № 6 відділу СВПР ОСОБА_11 (а.с.150), рапорт заступником начальника СВПР ОСОБА_23 (а.с.151), рапорт молодшого інспектора сержанта внутрішньої служби ОСОБА_24 (а.с.152). Від дачі письмових пояснень з приводу порушення вимог режиму відбування покарання ОСОБА_4 відмовилась (а.с.153).
Відповідно до медичної довідки начальника санітарної частини від 17.04.2015 року звільнення від праці, перевірок та фіззарядки ОСОБА_4 не мала (а.с.156)
За порушення вимог режиму відбування покарання, розпорядку дня 17.04.2015 року, на засуджену ОСОБА_4 25.04.2015 року накладено стягнення правами начальника відділення, оголошено догану.
Згідно журналу № 1374 обліку рапортів про порушення режиму, а також скарг, заяв і інших повідомлень про правопорушення в ЧВК № 44(а.с.132),, ОСОБА_4 18.04.2015 року порушила Правила внутрішнього розпорядку, розділ 3, п. 2- не вийшла на ранкову зарядку, сніданок та вечерю про що було складено рапорт № 82 начальником відділення СПС № 2 відділу СВПР ОСОБА_13 (а.с. 166), рапорт молодшим інспектором сержантом внутрішньої служби ОСОБА_25 (а.с. 167), рапорт № 73 заступником начальника СВПР ОСОБА_14 (а.с. 158), рапорт молодшого інспектора сержанта внутрішньої служби ОСОБА_26 (а.с.159). Від дачі письмових пояснень з приводу допущених порушень вимог режиму відбування покарання ОСОБА_4 відмовилась (а.с.160, 166).
Відповідно до медичної довідки начальника санітарної частини від 18.04.2015 року звільнення від праці, перевірок та фіззарядки ОСОБА_4 не мала (а.с.171)
За порушення розпорядку дня, невиконання законних вимог представника адміністрації 18.04.2015 року, на засуджену ОСОБА_4 26.04.2015 року накладено стягнення правами начальника установи, оголошено сувору догану.
Згідно журналу № 1374 обліку рапортів про порушення режиму, а також скарг, заяв і інших повідомлень про правопорушення в ЧВК № 44 (а.с.132), ОСОБА_4 21.04.2015 року порушила Правила внутрішнього розпорядку відмовилась від прибирання, про що було складено рапорт № 84 начальником відділення СПС відділу СВПР ОСОБА_15 (а.с. 174), рапорт НЗ ст. прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_27 (а.с. 176), рапорт молодшого інспектора прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_28 (а.с.177). Від дачі письмових пояснень з приводу допущеного порушення ОСОБА_4 відмовилась (а.с.175).
Відповідно до медичної довідки начальника санітарної частини від 21.04.2015 року звільнення від праці, перевірок та фіззарядки ОСОБА_4 не мала (а.с.179)
За порушення розпорядку дня, відмовилась прибирати камеру в якій утримується, на засуджену ОСОБА_4 28.04.2015 року накладено стягнення правами начальника відділення, оголошено догану.
Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 391 КК України доведена повністю.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує: суспільну небезпечність кримінального правопорушення , що полягає в перешкоджанні виконанню вироку, досягненню цілей покарання та порушує нормальну діяльність органів кримінально-виконавчої системи , обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості , за місцем відбування покарання характеризується негативно; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено , обставинами , що пом`якшують покарання є : часткове визнання вини засудженою, тому дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідним та достатнім покаранням для її виправлення та перевиховання буде покарання, в межах санкції ст. 391 КК України.
Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 84, 94, 342-371, 373, 376, 395 КПК України, суд
Таким чином, вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 391 КК України доведена повністю.
Засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України і призначити їй покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком , частково приєднати не відбуте покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 13.03.2013 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 років 9 місяців позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 31.07.2012 року .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області , через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя ОСОБА_1