АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/211/16 Справа № 709/2289/15-к Категорія: ч. 1 ст. 263 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року про повернення прокурору Черкаської області обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні № 0000116 від 26 березня 2015 року для усунення виявлених порушень законодавства, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ревбинці Чорнобаївського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, працює на посаді міліціонера взводу № 3 роти № 4 полку патрульної служби міліції особливого призначення «Дніпро-1» ГУ МВС України в Дніпропетровській області, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , 2005 року народження, та неповнолітню доньку ОСОБА_10 , 1999 року народження, раніше судимий 23.11.2012 Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні повернуто прокурору Черкаської області для усунення виявлених порушень законодавства.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що з реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженню № 0000116 вбачається, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженню уже направлявся до Чорнобаївського районного суду. Ухвалою від 09 вересня 2015 року його повернуто прокурору Черкаської області. 02 листопада 2015 року апеляційний суд Черкаської області ухвалу місцевого суду залишив без змін.

Указує, що обвинувальний акт від 25 листопада 2015 року не містить в сформульованому обвинуваченні мети та мотиву вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , як і не зазначає вину відповідно до ст. 23 КК України у формі умислу чи необережності, що є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 91 КПК України, тобто зазначений недолік не усунуто.

Також, обвинувальний акт не містить дані про особу, а саме те, що обвинувачений з листопада 2015 року є депутатом обласної ради, що перешкоджає суду встановити дотримання органом досудового розслідування вимог Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено належність автомобіля, в якому перевозив ОСОБА_8 патрони з невстановленого слідством місця автодорогою Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя 14 травня 2015 року і був зупинений співробітниками відділу ДАІ.

Також зазначає, що в обвинувальному акті при визначенні правової кваліфікації кримінального правопорушення вказано, що ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме, носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Однак, суд першої інстанції вважає, що в цьому формулюванні порушено принцип презумпції невинуватості, закріплений положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини: "Кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту".

Тому місцевий суд вважає, що обвинувальний акт містить передчасний висновок про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки це не встановлено судом і відсутній обвинувальний вирок, що набрав законної сили.

Крім того, в порушення ч. 3 ст. 283 КПК України, в наявному реєстрі не зазначено про внесення до Єдиного реєстру досудового розслідування такої процесуальної дії як закінчення досудового розслідування, про необхідність якої зазначено в попередніх ухвалах місцевого та апеляційного судів.

Не погодившись з ухвалою, прокурор, яка приймала участь у кримінальному провадженні, подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11.01.2016 скасувати й направити обвинувальний акт на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що зазначені в оскаржуваній ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а суд під час підготовчого засідання допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що в обвинувальному акті чітко зазначені його складові відповідно до вимог ст. 291 КПК України, детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення та зазначено правову кваліфікацію правопорушення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , яка відповідно до постанови заступника прокурора Черкаської області від 21.05.2015 в порядку ст. 36 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Крім того, в обвинувальному акті окремим блоком сформульовано всі обставини, які встановлені в ході досудового розслідування.

Також указує, що судом порушені вимоги ст. 314 КПК України, оскільки питання наявності чи відсутності складу злочину в діях обвинуваченого, їх допустимості чи достатності не є предметом підготовчого судового засідання. Тобто, без проведення судового слідства та дослідження доказів як обвинувачення, так і захисту, судом першої інстанції на стадії підготовчого провадження, вирішено питання, передбачені ст. 368 КПК України, що вирішуються судом при ухваленні вироку, а саме, чи містить діяння склад кримінального правопорушення. Таким чином суд першої інстанції фактично позбавив учасників процесу права на справедливий суд, що регламентується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 21 КПК України, порушив засади законності, диспозитивності, визначені ст. 9 та ст. 26 КПК України.

Крім того, вказує апелянт, ч. 2 ст. 291 КПК України не містить обов`язкової вимоги до обвинувального акту, щодо зазначення відомостей про те, чи є підозрюваний депутатом.

Відповідно вимог Глави 37 КПК України визначається особливий порядок кримінального провадження щодо депутата місцевої ради, який згідно ч. 1 ст. 481 КПК України полягає у тому, що письмове повідомлення про підозру йому здійснюється прокурором області.

Так, указує прокурор, вибори до Черкаської обласної ради народних депутатів VII скликання відбулися 25.10.2015, за результатами яких депутатом обласної ради став ОСОБА_8 , а перша сесія розпочала свою роботу 20.11.2015. У той же час ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 07.08.2015. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту йому обрано відповідно до ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси 10.08.2015, який Чорнобаївським районним судом 09.09.2015 замінено на особисте зобов`язання. Тобто, на момент вчинення вказаних процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень обвинувачений ще не був депутатом обласної ради і будь-яких особливостей у здійсненні кримінального провадження на стадії складання обвинувального акту та направленні його до суду КПК України не передбачено. Таким чином, стверджує апелянт, посилання суду на невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України в цій частині є надуманими та нічим не обґрунтованими.

Щодо посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не зазначено належність автомобіля, в якому ОСОБА_8 перевозив боєприпаси, апелянт зазначає, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані та інформація про належність вказаного автомобіля, особу, за якою він був закріплений, дата його ввезення на територію України, тощо. Однак КПК України не передбачено подачу та дослідження доказів на стадії підготовчого провадження.

Також щодо твердження суду про порушення презумпції невинуватості, апелянт вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Тому, твердження в обвинувальному акті про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні певного кримінального правопорушення є цілком законним та обґрунтованим, а доводи суду в цій частині надуманими.

Окрім цього, згідно положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення обвинувального акту. Згідно ст. 291 КПК України йдеться про обвинувальний акт, як самостійний документ, а реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільні позови і розписки є лише додатками і будь-яка невідповідність їх Кримінальному процесуальному кодексу України не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

За таких обставин вважає апелянт, викладені в ухвалі недоліки, які стали підставою для повернення обвинувального акту прокурору, не містять грубих порушень, які відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України можуть бути визнані такими, що перешкоджають подальшому його судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні подану ним апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Захисник поклався га розсуду суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) будь-яких додатків до цього акту чи інших суміжних документів (реєстру, цивільного позову, розписок, доданих матеріалів кримінального провадження тощо). Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність вимогам ст. 109 КПК України чи іншим нормам цього кодексу реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову чи інших поданих суду додаткових матеріалів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності цього акту будь-яким іншим законам, підзаконним нормативно-правовим актам, відомчим документам, інструкціям, правилам діловодства тощо, крім самого КПК України. Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту будь-яким іншим нормативно-правовим актам чи відомчим нормам, крім норм самого КПК України, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Колегія суддів вбачає, що зазначений вище обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому у вину. Цілком зрозумілою є інформація щодо кваліфікації діяння обвинуваченого, є достатні дані про його особу. Тому доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, вбачаються слушними.

Колегія суддів не ставить під сумнів право суду першої інстанції висловити свої зауваження до обвинувального акту, однак не будь-які недоліки обвинувального акту можуть бути підставою для його поверення прокурору.

Крім цього, колегія суддів враховує, що в суді першої інстанції під час підготовчого судового засідання і сторона обвинувачення, і сторона захисту вважали доцільним призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Тобто сторона обвинувачення вбачала, що нею достатньо повно та обгрунтовано сформульоване обвинувачення; й сторона захисту цілком розуміла, від якого обвинувачення вона має захищатися. За таких обставин поверення обвинувального атку прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої і грубої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України. Таких невідповідностей не вбачається.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. 291 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року про повернення прокурору Черкаської області обвинувального акту з додатками відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, для усунення виявлених порушень законодавства, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :