йСправа № 529/912/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого(-ої) ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, фізичної особи-підприємця, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого за ст. 126 ч. 1 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 18 липня 2015 року близько 01 години 30 хвилин на території кафе в урочищі "Бузковий гай", що знаходиться в смт. Диканька Полтавської області, на грунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки свого діяння, умисно наніс більше трьох ударів внутрішньою стороною правої руки по обличчю потерпілого ОСОБА_5 , які завдали йому фізичного болю, однак згідно висновку експерта не спричинили тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 27 серпня 2015 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 126 ч. 1 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до твердого переконання, що угода про примиренння може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджені вид та міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 і обвинуваченого ОСОБА_4 , змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулюванння обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 126 ч. 1 КК України, що є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примиренння між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом також встановлено, що потерпілий і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_4 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ст. 126 ч. 1 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

В судовому засіданні з пояснень потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що вони розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами вид та міру покарання.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 27 серпня 2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в доход держави.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 1 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, потерпілим, його представником з підстав, передбачених п. 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК України.

Головуючий: