Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 1-73/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2010 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Грох Л.М.,

при секретарі Фурман Н.Л.,

з участю прокурора Яковенка О.В.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника потерпілих ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці справу по

обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.З, 186 ч.2 КК України, -

ОСОБА_6 Арманича, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, Вірменія, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, -

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ОСОБА_5, жительки с.Михайлівка Ярмолинецького району Хмельницької області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_9, неодруженої, непрацюючої, на утриманні 4 дітей, раніше не судимої,

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 186 ч.І КК України, -

встановив:

15.11.2008 року у вечірній час ОСОБА_4 спільно з іншою особою, в стані алкогольного сп'яніння, а також з ОСОБА_8 в с. Михайлівка Ярмолинецького району, знаходячись в будинку ОСОБА_7, з незначного приводу, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи явну неповагу до суспільства, побили ОСОБА_9, наносячи удари кулаками по обличчю та голові останнього. В цей час до побиття ОСОБА_9 приєдналася господарка будинку ОСОБА_7, наносячи удари рукою по голові.

В подальшому ОСОБА_7 вдарила ОСОБА_10 декілька разів коліном у обличчя.

Свої хуліганські дії ОСОБА_8 припинив після того, як його попросила припинити побиття ОСОБА_10, проте ОСОБА_4, ОСОБА_7 та інша особа на прохання ОСОБА_10 не реагували та продовжували вчиняти протиправні дії.

Крім цього, коли ОСОБА_10 намагалася припинити хуліганські дії ОСОБА_4, відштовхуючи його, то останній навмисне наніс їй удар рукою у обличчя.

Через деякий час ОСОБА_9, вибігши з будинку на дорогу, намагався втекти. Проте біля місцевого магазину «Каштан» ОСОБА_9 наздогнали ОСОБА_4 та інша особа, і, збивши з ніг, продовжили побиття та відкрито заволоділи його коштами в сумі 150 грн.

Коли ОСОБА_10 побігла за ОСОБА_9, її наздогнала ОСОБА_7 і відкрито викрала з руки гр. ОСОБА_10 поліетиленову сумку вартістю 5 гривень, в якій знаходилося: 1 кг м'яса вартістю 35 гривень, 1 кг сала вартістю 10 гривень, 1,5 л олії розливної вартістю 10 гривень, поліетиленовий мішок вартістю 1 гривня, скляна банка 0,5 л вартістю 1 гривня, гроші в сумі 250 гривень, а всього на суму 312 гривень, чим завдала потерпілій матеріального збитку.

Дії ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та іншої особи відзначались за своїм змістом особливою зухвалістю, так як виражали явну неповагу до суспільства, до загальноприйнятих норм моралі та поведінки, супроводжувались насильством із заподіянням потерпілому ОСОБА_9 легких тілесних ушкоджень та потерпілій ОСОБА_10 тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров'я .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 визнав частково та показав, що завдав лише один удар кулаком в груди ОСОБА_9 у відповідь на словесну образу. Не заволодівав коштами ОСОБА_9 Позови заперечив.

Підсудний ОСОБА_8 свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнав повністю. Показав, що брав участь у побитті ОСОБА_9 - після нанесення кількох ударів ОСОБА_4 та ОСОБА_11 також вдарив його один раз чи кілька разів. Коли ОСОБА_10 попросила припинити його побиття, він відійшов. Вказав, що не пам'ятає деталей, підтвердивши правдивість своїх показань на досудовому слідстві. Визнав позов ОСОБА_9 в частині відшкодування матеріальних збитків в сумі 701,35 грн.

Підсудна ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнала, показавши, що сутичка між нею та ОСОБА_9 виникла через його бажання переночувати в неї вдома. Він штовхнув її в груди, на що вона вчепилася йому в обличчя. НА її крик зайшов ОСОБА_11, який шарпнув ОСОБА_9 і вдарив його в голову, ОСОБА_4 теж раз його вдарив. Чи бив ОСОБА_8, не бачила. Потім з будинку вибіг ОСОБА_9, за ним ОСОБА_10, яка вернулася за сумкою, забрала її і пішла. Вранці побачила цю сумку на кухні, заперечує свою причетність до відкритого заволодіння сумкою ОСОБА_10 Позови заперечила.

Разом з тим, вина підсудних у вчиненні цих діянь підтверджується послідовними показаннями потерпілих, які суд визнає достовірними.

Так, потерпілий ОСОБА_9 показав, що 15.11.08 р. вввечері він знаходився разом з ОСОБА_10 в будику ОСОБА_7. Через деякий час до нього безпричинно пристали та розпочали побиття ОСОБА_11, ОСОБА_4, які були п'яні, та ОСОБА_6 До його побиття приєдналася також ОСОБА_7 Коли він вибіг з будинку, його стали наздоганяти ОСОБА_4 та ОСОБА_11, останній догнав та збив його з ніг. Хлопці били його ногами і вимагали віддати гроші. Він вийняв з кишені штанів гроші в сумі 150 грн. і віддав їм.

Аналогічні показання дала потерпіла ОСОБА_10 вказавши, що коли вона відштовхувала ОСОБА_11, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 А від ОСОБА_9, ОСОБА_4 вдарив її рукою в ніс. В цей час прокинулася ОСОБА_7, яка намагалася теж вдарити ОСОБА_9, далі вона зловила її (потерпілу) за шию і, нагнувши голову, вдарила коліном кілька разів у обличчя. В цей час ОСОБА_9 вибіг на вулицю, за ним побігли ОСОБА_11і ОСОБА_4 Хтось з них збив його з ніг, почали бити ногами і кричали, щоб той віддав гроші. ОСОБА_9 просив припинити побиття і віддав їм 150 грн. Коли вона бігла до місця, де хлопці били ОСОБА_9, її наздогнала ОСОБА_7, вирвала в неї з рук сумку з продуктами та грошима і повернулася з нею додому.

Показання потерпілих узгоджуються з показаннями свідків у справі - ОСОБА_12, показаннями на досудовому слідстві ОСОБА_13, ОСОБА_14 (а.с.49, 64), які повідомили обставини побиття ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_6 ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_15 на досудовому слідстві (а.с. 45) також підтвердила факт побиття підсудними ОСОБА_9, її показання в суді оцінюються критично та не беруться до уваги, оскільки є суперечливими, при цьому не містять обґрунтованої причини відмови від своїх показань, даних під час досудового слідства.

Факт побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_10 15.11.08 р. стверджується висновками судово-медичної експертизи № 534, 535 від 17.12.08 р., згідно яких у ОСОБА_9 виявлено чисельні тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких; у ОСОБА_10 - легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Факт відкритого заволодіння ОСОБА_7 сумкою ОСОБА_10 стверджується показаннями свідка ОСОБА_16, який вказав, що за ОСОБА_10 на дорогу побігла ОСОБА_7 і через деякий час повернулася додому з поліетиленовою сумкою в руках, що належить ОСОБА_10; а також показаннями ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_10 вибігши за ОСОБА_9, поверталася в будинок за своєю сумкою і побігла за ОСОБА_9; протоколом огляду від 16.11.08 р.(а.с.7-9), згідно якого ОСОБА_7 видала сумку з продуктами, що належить ОСОБА_10

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини підсудних ОСОБА_8, ОСОБА_7 в скоєнні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, їхні дії кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України. Доведено вину підсудного ОСОБА_4 у хуліганстві - грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому у складі групи осіб особою, раніше судимою за хуліганство, пов'язаному з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, а також у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тому його дії суд кваліфікує за ст.ст. 296 ч.З, 186 ч. 2 КК України. Умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчинені ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.І ст. 186 КК України.

При призначенні підсудним покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ними злочину, роль та ступінь участі у злочинних діяннях кожного з підсудних, особи винних, крім того, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується негативно, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, раніше судимий.

ОСОБА_8 по місцю проживання характеризується позитивно, раніше судимий.

ОСОБА_7 - по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не судима, має на утриманні 4-х дітей.

Обтяжуючими покарання ОСОБА_7 обставинами суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння; ОСОБА_4 - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочинів. Вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_8 спростовується висновком медичного освідування від 16.11.08 р. (а.с. 17), згідно якого останній станом на 07 год. 16.11.08 р. є тверезим.

Пом'якшуючою покарання ОСОБА_6 обставиною суд визнає його щире каяття. Пом'якшуючих покарання обставин щодо інших підсудних суд не вбачає.

З врахуванням викладеного, покарання підсудному ОСОБА_8 слід призначити у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 296 ч.2 КК України, та враховуючи що даний злочин був вчинений ним до його засудження 15.12.09 р., на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Покарання ОСОБА_7 - за ст.296 ч.2 КК України - у вигляді обмеження волі в межах санкції цієї статті, за ст.186 ч.І КК України - у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, остаточно призначити покарання на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186, ч.З ст.296 КК України - у вигляді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями відповідних частин статей. На підставі ст..70 КК України поглинути менш суворе покарання більш суворим, на підставі ст..71 КК України остаточно призначити покарання, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.08 р.

Разом з тим, зважаючи на те, що на утриманні ОСОБА_7 знаходиться 4 дітей, ОСОБА_6 позитивно характеризується та щиро розкаявся у скоєному, суд приходить до висновку про те, що їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства, відтак доцільно звільнити їх від покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України, встановивши обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільні позови слід задовольнити частково. Враховуючи, що ОСОБА_9 Ю, не представлено доказів на підтвердження необхідності втрат в сумі 701, 35 грн. (відсутні відповідні лікарські призначення тощо), в позові в цій частині слід відмовити. Підлягає стягненню на користь ОСОБА_9 з ОСОБА_4 150 грн. викрадених грошей., з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 - матеріальна шкода в сумі 302 грн.

Виходячи з вимог ст.23 ЦК України суд при визначенні розміру грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди враховує характер та суспільну небезпечність вчинених злочинів, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань потерпілих, особи винних, їх ставлення до вчиненого та позицію щодо потерпілих, а також вимоги розумності та справедливості і оцінює їх у 7000 грн. -з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_9; з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 4500 грн.; з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 - 2500 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В решті вимог слід відмовити.

Підстав змінювати обрані запобіжні заходи суд не вбачає.

Речові докази підлягають поверненню ОСОБА_10 відповідно до ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.З КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки; визнати винним за ст.186 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підстав ст.71 КК України ОСОБА_4 частково приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.08 р. на підставі ст.72 КК України, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років.

ОСОБА_7 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки; визнати винною за ст.186 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки. В силу ст.76 КК України покласти на засуджену наступні обов'язки:

*не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

*повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_6 Арманича визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 296 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, встановленим вироком Ярмолинецького райсуду від 15.12.09 р., призначити ОСОБА_6 Арманичу остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 Арманича від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжні заходи до вступу вироку в законну силу щодо засуджених залишити без

змін.

Позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 Арманича, ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_9 7000 грн. відшкодування моральної шкоди; з ОСОБА_4 - 150 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 302 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 4500 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди; з ОСОБА_4 - 2500 грн. відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В решті вимог відмовити.

Речові докази справі (а.с.41, 42) - повернути ОСОБА_10.

Вирок може бути оскаржений та на нього прокурором може бути внесено апеляційне подання до апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд на протязі 15 днів з часу його проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: підпис

Копія вірна:

Суддя Ярмолинецького райсуду Л.М.Грох