Справа № 449/1341/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2015 м.Перемишляни

11 грудня 2015 року Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000594 від 21.10.2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, тимчасово не працює, раніше несудимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , перебуваючи згідно наказу №1142 від 01.08.2014 року на посаді менеджера із збуту ТОВ Атлантіс, 24.07.2015 року вчинив шахрайство, а саме: шляхом обману та зловживання довірою ФОП ОСОБА_6 , який здійснює підприємницьку діяльність в с. Кореличі Перемишлянського району Львівської області, отримав в с. Кореличі Перемишлянського району гроші в сумі 2276,10 гривень за отриманий товар від ТОВ Атлантіс, згідно накладної №12856 від 15.07.2015 року, які ОСОБА_5 зобов`язався внести на розрахунковий рахунок ТОВ Атлантіс, однак такі не вніс, а заволодів ними.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, так як останній заволодів чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.

ОСОБА_5 29 жовтня 2015 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування, 31 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, згідно якої Лозинський беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Представник потерпілого погоджується з обумовленим видом покарання у виді штрафу в розмірі тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, яке повинен понести обвинувачений. Крім цього, обвинувачений погодився понести покарання за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі тридцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні представник потерпілого просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.190 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 31.10.2015р. між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, й призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді..

Суддя ОСОБА_1