Справа № 495/6452/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

28.07.2008 року рішенням Білгород-Дністровським міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-2428/2008 було стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 аліменти на користь потерпілої ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ? частини, з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожитого мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, а саме, до 05.07.2023 року, починаючи з 24.12.2007 року. Зазначене рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області набрало законної сили 08.08.2008 року, однак обвинувачений ОСОБА_3 жодних заходів щодо його виконання не вжив, аліменти на утримання дитини не сплачував та ухилявся від здійснення законних виплат.

Таким чином, починаючи з 01.01.2013 року по 27.12.2013 року обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 164 КК України, за який вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2013 року визнано винним за ч.1 ст. 164 КК України та засуджено до 100 годин громадських робіт. Після виконання вироку обвинувачений ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив скоювати злочин.

Так, після притягнення його до кримінальної відповідальності, тобто з 01.11.2014 року і по 18.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), при цьому жодного разу не здійснював платежі на користь дитини (аліментів), реальних заходів по працевлаштуванню та виплаті аліментів не робив, на обліку в Білгород-Дністровському центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 18.06.2015 року відповідно до розрахунку, виданого відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області складає 4954 грн. 20 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються, допитом потерпілої ОСОБА_7 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілої ОСОБА_7 та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Раніше він перебував у шлюбі з ОСОБА_7 . Мається малолітній син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з матір`ю. На даний час шлюб, укладений між ним та потерпілою ОСОБА_7 , розірваний. Після постановлення вироку суду він сплатив аліменти лише в розмірі 300 грн., оскільки у нього не було можливості. На даний час в нього виникли труднощі, він не працює та не має можливості сплачувати аліменти, у зв`язку з чим виникла заборгованість. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Запевнив суд, що в подальшому буде сплачувати заборгованість по аліментам на утримання його сина.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що на теперішній час шлюб між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 розірваний. Після постановлення вироку від 27.12.2013 року обвинувачений сплатив лише 300 грн. аліментів. На сьогоднішній день заборгованість склала 4654 грн. 20 копійок. У вихованні свого сина він участі не приймає. Просила призначити суворе покарання обвинуваченому.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, щиро розкаявся в скоєному, враховується думка потерпілої ОСОБА_7 щодо призначення йому суворої міри покарання.

. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку

.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ