Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 1-247/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2010 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Іценко Ю.О., з участю прокурора Сухоноса А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, інваліда Ш групи, ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 ККК України не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2010 року близько 12 год. 00 хв. підсудний ОСОБА_1, з метою заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав із тумбочки палати № 10 хірургічного відділення Прилуцької ЦМЛ мобільний телефон марки «ОСОБА_2 - Т 250 І», вартістю 450,00 грн., що належить потерпілому ОСОБА_3 Після чого з викраденим зник, чим завдав потерпілому матеріальних збитків.

Як у ході досудового, так і під час судового слідства підсудний свою вину у пред»явленому обвинуваченні визнав повністю, розкаявся у вчиненому та підтвердив факт таємного викрадення мобільного телефону із палати, де лікувався разом із потерпілим. Проте телефон вже повернутий. Просить при призначенні міри покарання врахувати його інвалідність.

Після роз»яснення судом вимог ст. 299 КПК України, підсудний просить не досліджувати матеріали справи, проти чого не заперечував прокурор, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин, так як такі ніким не оспорюються.

Оцінюючи наведене в сукупності, оскільки ОСОБА_1 таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що його умисні дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч.І ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Щире каяття та активне сприяння розкриттю (явка з повинного) злочину суд визнає обставинами, що пом»якшують покарання підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, як злочину середньої тяжкості; особу винною, як таку, що негативно характеризується за місцем проживання (а.с. 27-29), притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 31), у той же час є інвалідом ПІ групи (а.с. 39).

Враховуючи викладені обставини, з метою виправлення та попередження вчинення нових злочинів суд вважає, що міра покарання підсудному повинна бути обрана у межах інкримінованої йому частини статті саме у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (один) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України засудженого зобов»язати періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заопбіжний захід засудженому - підписка про невиїзд, залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення даного вироку, а засудженим з дня вручення йому копії.

Головуючий суддя: О.Ільченко