Дата документу Справа № 333/5401/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/5401/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1 ,
Провадження №11кп/778/1919/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003005 від 29 червня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Догмарівка, Генічеського району, Херсонської області, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
6 жовтня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 6 (шести) місяців арешту. Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 1 липня 2015 р. Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вищевказаний вирок суду щодо нього змінити і знизити йому покарання до 5 місяців арешту, або призначити йому умовний термін покарання.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 29 червня 2015 р. приблизно о 08 год., знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав металеву кришку вартістю 362 грн., яка належала потерпілому ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, і наполягала на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, оскільки вони учасниками судового провадження не оспорювалися.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка. Таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України, та з дотриманням вимог ст.65 КК України. При цьому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який свою вину визнав повністю, але раніше був судимий.

З урахуванням викладеного, фактичних обставин провадження і відомостей про особу обвинуваченого у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді арешту, в межах санкції статті за скоєне ним кримінальне правопорушення. При цьому суд першої інстанції належним чином вмотивував своє рішення.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі правильність висновків суду не спростовують і підстав для зміни судового рішення не дають.

Фактично обвинувачений не навів доводів того, що суд не врахував при обранні йому покарання. Апеляційна скарги має лише прохання про пом`якшення покарання для можливості після звільнення працевлаштування.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 вересня 2015 року, яким ОСОБА_6 , засуджено за ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4