В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2015 Справа №607/9305/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 02 лютого 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Потсдам Федеративної республіки Німеччина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И В:
01 лютого 2015 року, о 01 годині 00 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував на загальному коридорі під`їзду № 2 по вул. С.Петлюри, 10 в м. Тернополі, розпочався словесний конфлікт із ОСОБА_9 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 лютого 2015 року, о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на загальному коридорі під`їзду №2 по АДРЕСА_3 , в ході словесного конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, умисно наніс йому декілька ударів клинком ножа в ділянку грудної клітки та лівої руки, чим спричинив дві рани передньої грудної стінки - в ділянці четвертого міжребер`я зліва і справа, зліва з ушкодженням міжреберної артерії, які не проникли у грудну і черевну порожнини та наскрізне поранення лівої руки з частковим ушкодженням сухожилка латеральної (зовнішньої) голівки трьохголового м`яза плеча і м`язів - розгиначів, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. Показав, що вчинив необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин. Так, 31 січня 2015 року близько 23 години він перебував в гостях у своєї дружини ОСОБА_10 , з якою на той час спільно не проживав за адресою АДРЕСА_2 . Через якийсь час, коли він знаходився за вказаною адресою, то почув дзвінок у домофон. Тоді він з квартири відчинив двері у під`їзді за допомогою домофона та повернувся на кухню, де спілкувався з ОСОБА_10 . За декілька хвилин він почув, що відкрились вхідні двері у квартиру. Коли він підійшов до дверей, то побачив потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у нетверезому стані. Після цього, він запропонував потерпілому вийти із квартири, на що останній відмовився та у них з цього приводу виникла сварка. Він хотів потерпілого виштовхнути з квартири. Під час штовханини вони вийшли в коридор під`їзду. Потім ОСОБА_7 почав тікати, а він у свою чергу побіг за ним з метою поговорити. Проте, потерпілий втік, сівши у таксі.

Крім цього, обвинувачений показав, що з потерпілим він знайомий, оскільки раніше з ним спілкувався з приводу того, щоб ОСОБА_7 припинив зустрічатися з його дружиною ОСОБА_10 . З потерпілим у нього склались неприязні відносини. 31 січня 2015 року він випадково прийшов в квартиру до ОСОБА_10 , з якою разом не проживав. ОСОБА_10 йому не повідомляла, що до неї хтось має прийти. Коли в квартиру прийшов ОСОБА_7 , то почав до нього говорити, що він є ніхто для ОСОБА_10 та має піти з її помешкання. Також, коли він виходив у коридор до ОСОБА_9 , то взяв із кухні ножа з метою захисту, оскільки не знав хто міг прийти у пізній час. Коли розпочалась між ним та потерпілим шарпанина, то у нього в правій руці був ніж. Проте, даним ножем він не погрожував та не застосовував його до потерпілого. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому за допомогою ножа у нього не було. Жодних заходів щодо усунення наслідків, які настали, зокрема відшкодування витрат, понесених потерпілим у зв`язку із лікуванням він не вживав. Цивільний позов, заявлений потерпілим на загальну суму 30000 грн. не визнає. Цивільний позов прокурора прокуратури м.Тернополя про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визнає в повному обсязі. Щодо відшкодування витрат на надання правової допомоги потерпілому заперечив, з тих підстав, що ОСОБА_7 не звернувся із відповідним позовом до початку судового розгляду.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України відносно потерпілого ОСОБА_9 , доводиться наданими в судовому засіданні стороною обвинувачення та потерпілим доказами, а саме.

Показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , з яких слідує, що 01 лютого 2015 року біля 01 години він збирався зайти в гості до ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З ОСОБА_11 він перебував у дружніх відносинах. Також йому було відомо, що ОСОБА_12 проживає сама без чоловіка. Про дану зустріч він з ОСОБА_11 попередньо домовились по телефону. Коли він піднявся у під`їзді на поверх, де проживає ОСОБА_11 , то побачив, як відчинилися вхідні двері і з квартири ОСОБА_11 вибіг обвинувачений, який почав наносити йому удари ножем. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 безпричинно наніс йому один удар ножем в груди зліва, один удар ножем в груди справа, а також три удари ножем у ліву руку. Усього обвинувачений наніс йому п`ять ударів ножем. Коли обвинувачений наносив удари ножем, то кричав, що його вб`є. Припускає, що ОСОБА_4 наніс йому п`ять ударів ножем через ревнощі до дружини. Вказаний ніж був кухонний, він чітко його бачив в руці обвинуваченого. Крім нього та обвинуваченого нікого у під`їзді не було, ОСОБА_11 він не бачив, остання з квартири не виходила. Тоді він почав тікати вверх у напрямку дев`ятого поверху в під`їзді, а обвинувачений, переслідуючи його, біг за ним. При цьому він кричав на допомогу, проте ніхто із мешканців під`їзду не вийшов. Окрім нього та обвинуваченого в під`їзді нікого не було. Коли він вибіг на останній поверх, то побачив коробку, яку взяв у руки та кинув нею в обвинуваченого, що дало йому змогу втекти від ОСОБА_4 з дев`ятого поверху на низ. Вибігши з під`їзду, він направився в сторону зупинки по вул.15 Квітня в м.Тернополі. Увесь цей час його переслідував обвинувачений ОСОБА_4 . Біля магазину «Сільпо», що по вул.15 Квітня в м.Тернополі він сів у таксі, яким поїхав до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживає по АДРЕСА_3 . Після цього, він разом із ОСОБА_13 сіли у таксі та поїхали у травмпункт Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги. У травмпункті йому надали медичну допомогу та повідомили працівників міліції. Загалом йому було проведено оперативне втручання з приводу зашиття реберної артерії та сухожилля на руці. Під час лікування він провів чотири дні в реанімації, один місяць в лікарні на стаціонарному лікуванні та півтора місяці за місцем проживання на амбулаторному лікуванні.

Також потерпілий ОСОБА_7 просить суд призначити обвинуваченому суворе покарання, позбавивши останнього волі, оскільки ОСОБА_4 не усунув негативних наслідків вчинених протиправних дій, не відшкодував понесених витрат на лікування та втрачений заробіток у зв`язку із тривалою непрацездатністю.

Щодо поданого ним цивільного позову, то просить суд задовольнити його в повному обсязі на відшкодування 15000 гривень моральної шкоди, яку обґрунтовує пережитим фізичним болем, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, порушенням нормального способу життя, оскільки був змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я. Також, просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 15000 гривень на відшкодування понесених витрат у зв`язку із лікуванням, що підтверджує копіями чеків з аптек.

Крім цього, потерпілий просить стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 2000 гривень.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , з яких вбачається, що 01 лютого 2015 року близько 01 години до нього додому приїхав потерпілий ОСОБА_7 , у якого він побачив порізи куртки, футболки, а також порізи на руці під грудьми. У потерпілого текла кров, усі його речі, у яких він був одягнутий також були в крові. У його квартирі вони перебували близько 20 хвилин. Далі він викликав таксі, на якому вони разом поїхали в травмпункт Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги. Зі слів потерпілого йому відомо, що у той вечір він мав зустрітися з ОСОБА_11 , з якою перебував у дружніх відносинах. Проте, коли потерпілий піднявся на поверх, де проживає ОСОБА_11 , то на нього напав обвинувачений ОСОБА_4 , який завдав йому тілесні ушкодження ножем.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 31 січня 2015 року близько 22 години до неї за місцем її проживання ( АДРЕСА_2 ) прийшов чоловік обвинувачений ОСОБА_4 , з яким вони в подальшому спілкувались. Біля 23 години, коли вона з обвинуваченим перебували в квартирі, то почула, що подзвонив домофон та через якийсь час відкрились вхідні двері у квартиру. Після цього, обвинувачений ОСОБА_4 вибіг в коридор квартири. Далі вона почула крик, шум, лайку, штовханину. По голосу вона впізнала потерпілого ОСОБА_9 , який зайшов до неї в квартиру. Коли вона підійшла ближче, то побачила, як обвинувачений виштовхував потерпілого з коридору квартири в тамбур на загальний коридор під`їзду. Серед крику вона чула, як ОСОБА_4 казав потерпілому, щоб останній вийшов з квартири. Вказаний конфлікт тривав близько двох хвилин. Крім штовханини, жодних ударів, які б потерпілий та обвинувачений наносили один одному вона не бачила. З приводу чого виник конфлікт між потерпілим та обвинуваченим їй не відомо. З потерпілим ОСОБА_9 вона перебувала у дружніх відносинах. Під час конфлікту вона не бачила в руках обвинуваченого ножа. Перед тим, як прийшов потерпілий, вона з обвинуваченим знаходились на кухні у своїй квартирі. Коли обвинувачений вибігав з кухні в коридор на звук відчинення дверей, то вона не бачила, щоб ОСОБА_4 брав ножа. Однак, цього дня з її квартири зник кухонний ніж, і де він знаходиться на сьогоднішній день їй не відомо. Про те, що мав прийти до неї потерпілий ввечері 31 січня 2015 року вона з останнім не домовлялась. Після того, коли потерпілий та обвинувачений вийшли з її квартири, то обвинувачений ОСОБА_4 пішов за адресою, де мешкає його мати, оскільки на той час вона з чоловіком ОСОБА_4 проживали окремо. На наступний день 01 лютого 2015 року обвинувачений прийшов до неї додому та розповів їй про те, що 31 грудня 2015 року у нього з потерпілим відбулась бійка, під час якої він наніс ОСОБА_9 удари ножем. Проте, жодних слідів крові в квартирі та під`їзді вона не бачила.

Крім вказаних вище показань потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину підтверджується дослідженими під час проведення судового розгляду письмовими доказами:

Карткою обліку інформації, яка надійшла по телефону до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області, з якої слідує, що 01 лютого 2015 року о 02 годині 40 хвилин лікар першої міської лікарні приймального відділення повідомив про те, що до закладу охорони здоров`я самостійно звернувся ОСОБА_7 з діагнозом колото-різані рани передньої поверхні грудної клітки.

Протоколом огляду місця події від 03 лютого 2015 року, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення злочину, зокрема коридор другого під`їзду п`ятого поверху, що знаходиться по АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_4 і розташування предметів у ній.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02 лютого 2015 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , який близько 00 годин 01 лютого 2015 року, перебуваючи на загальному коридорі під`їзду по вул.С.Петлюри в м.Тернополі в ході конфлікту спричинив йому тілесні ушкодження.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 16 березня 2015 року, у якому потерпілий ОСОБА_7 відтворив обставини події, а саме, на місці вчинення злочину в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , детально показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень 01 лютого 2015 року близько 01 години обвинуваченим ОСОБА_4 .

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №393 від 20 квітня 2015 року, з якого слідує, що у ОСОБА_9 при госпіталізації 01.02.2015 у Тернопільську міську комунальну лікарню, були виявлені дві рани передньої грудної стінки - в ділянці, четвертого міжребер`я зліва і справа, зліва з ушкодженням міжреберної артерії, які не проникали у грудну і черевну порожнини; та наскрізне поранення лівої руки з частковим ушкодженням сухожилка латеральної (зовнішньої) голівки трьохголового м`яза плеча і м`язів-розгиначів.

В ході первинної хірургічної обробки ран, яка була проведена відразу після поступлення в стаціонар, була прошита міжреберна артерія, проведено розкриття, ревізію наступне дренування плевральної порожнини (замкнутий проміжок між легенями і грудною стінкою) та зшивання сухожилка латеральної голівки трьохголового м`яза лівого плеча іммобілізацією кінцівки гіпсовою пов`язкою.

Травма грудної клітки у своєму клінічному перебігу супроводжувалась розвитком запальних змін легень і плеври.

Зазначені вище ушкодження виникли від дії гострих предметів незадовго де госпіталізації, що підтверджується їх характером та описаними у медичних документах властивостями.

Утворення наведених вище ушкоджень за обставин, на які у своїх показаннях посилається ОСОБА_7 , не виключається.

Вказані вище ушкодження не властиві для утворення при падінні з висоти власного росту (на площині).

Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження не були небезпечними для життя (п п. 2.1.2. і 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995)), однак, потягли за собою тривалий (більше 21 день) розлад здоров`я і, за цією ознакою, відповідно до п. п. 2.2.1 (в) і 2.2.2 цих Правил, належать до середньої тяжкості.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №202 від 09 лютого 2015 року, з якого слідує, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові громадянина ОСОБА_7 , відібраного в лікувальному закладі 01.02.2015 року о 02 годині 10 хвилин, виявлено етиловий спирт в концентрації - 1,98%о(проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.

За функціональною оцінкою, зазначена концентрація алкоголю в крові гр-на ОСОБА_7 може відповідати показникам середнього ступеня алкогольного сп`яніння.

Протоколом огляду речей від 06 лютого 2015 року, яким встановлено, що на передній частині футболки, яка належить ОСОБА_9 , в середній третині 2 наскрізні щілиноподібні пошкодження тканини, перше пошкодження знаходиться у центральній частині з передньої сторони, на 38 см. вище від нижнього краю і на 2,5 см. вправо від умовної середньої лінії та на 28,5 см. вліво від правого бокового шва, має косо вертикальний довжник, 1,9 см. довжини. Друге пошкодження у лівій половині передньої частини на 39 см. вище від нижнього краю і на 6,8 см. вліво від умовної середньої лінії та на 17 см. вправо від лівого бокового шва, 4,0 см. довжини, нерівні краї та закруглені кінці.

Крім цього, протоколом огляду речей від 06 лютого 2015 року встановлено, що на чоловічих штанах синього кольору (джинси), які належать ОСОБА_9 виявлено: на передній поверхні правої половини брюк, у верхній частині, на відстані 12 см. від верхнього краю та 13 см. від правого бокового шва, розташована пляма бурого кольору, округлої форми, з чіткими контурами, яка ущільнює та просякає тканину, розмірами 8х8 см. На цій поверхні розташована пляма бурого кольору, подовгуватої форми, з чіткими контурами, яка ущільнює та просякає тканину, розмірами 2,5х1 см. На передній поверхні лівої половини брюк, у верхній частині, на відстані 9,5 см. від верхнього краю та 20 см. від лівого бокового шва на ділянці 4х5 см., розташовано 4 плями бурого кольору, округлої форми, з чіткими контурами, які ущільнюють та просякають тканину. На цій же поверхні, на відстані 20,5 см. від верхнього краю та 3,5 см. від лівого бокового шва на ділянці 27х19 см., розташовано 13 плям темно-бурого кольору, округлої та подовгуватої форми, з чіткими контурами, які ущільнюють та просякають тканину.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи речових доказів №22 від 29 квітня 2015 року, з якого вбачається, що на переді фуфайки в середній третині (центральна і ліва частини) виявлено 2 наскрізні пошкодження тканини, у властивостях яких відобразилися ознаки дворазової дії гострого предмета з різним механізмом утворення та властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа, зокрема:

*праве пошкодження № 1 по локалізації збігається з відповідним тілесним ушкодженням грудей у потерпілого (непроникаюче поранення правої половини передньої поверхні на рівні 4-го міжребер`я) і виникло від колючо-ріжучої дії клинка ножа;

*ліве пошкодження № 2 по локалізації та напрямі довжника також збігається з відповідним тілесним ушкодженням грудей у потерпілого (непроникаюче поранення лівої половини передньої поверхні на рівні 4-го міжребер`я з ушкодженням міжреберної артерії) і утворилося від колючо-ріжучої та ріжучої дій клинка ножа з переважанням ріжучої дії.

Одночасно слід вказати, що на лівій верхній кінцівці у потерпілого відмічено 2 рани у суміжних частинах нижньої третини плеча та верхньої третини передпліччя з раневим каналом між ними, які виникли від одноразової колючо-ріжучої дії клинка ножа без пошкодження одягу.

Вищевказаний клинок ножа, відповідно до властивостей пошкоджень на фуфайці і характеру тілесних ушкоджень у потерпілого, повинен мати добру заточку ріжучої кромки леза і близько 1,9 см ширини клинка на рівні утворення правого пошкодження № 1 на фуфайці та відповідного поранення правої половини грудей у потерпілого. Судово-медичних даних щодо інших метричних характеристик клинка ножа (довжина, товщина спинки, стан вістря тощо) в ході проведеної експертизи речових доказів не отримано.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №167 від 17 березня 2015 року, яким встановлено, що кров ОСОБА_9 належить до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №166 від 17 березня 2015 року, яким встановлено, що кров ОСОБА_4 належить до групи 0 (І) з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №168 від 07 квітня 2015 року, яким встановлено, що у слідах на брюках типу "джинси", що належать потерпілому ОСОБА_7 (об. № 1-4), знайдена кров.

Встановлено, що це кров людини.

При серологічному дослідженні у зазначених об`єктах виявлені антигени В і Н та

ізогемаглютинін анти-А.

Кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи В(ІІІ) з ізогемагютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0.

Кров громадянина ОСОБА_4 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою AB0.

Таким чином, кров у вказаних слідах може походити від особи (осіб) групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0 і може належати потерпілому ОСОБА_7 .

У випадку можливого змішування крові двох і більше осіб в одних і тих же слідах, домішка крові особи групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, а саме громадянина ОСОБА_4 , не виключається.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №281 від 14 травня 2015 року, яким встановлено, що у сліді на футболці, що належить потерпілому ОСОБА_7 (об. № 1), знайдена кров.

Встановлено, що це кров людини.

При серологічному дослідженні у зазначеному об`єкті виявлені антигени В і Н та ізогемаглютинін анти-А.

Кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи В(ІІІ) з ізогемагютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0.

Кров громадянина ОСОБА_4 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою AB0.

Таким чином, кров у вказаному сліді може походити від особи (осіб) групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою AB0 і належати потерпілому ОСОБА_7 .

У випадку можливого змішування крові двох і більше осіб в одному і тому ж сліді, домішка крові особи групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, а саме громадянина ОСОБА_15 , не виключається.

Висновком експерта, складеним за результатом проведеної судово-медичної експертизи №712 від 27 травня 2015 року, з якого вбачається, що з огляду на характер і розташування виявлених у ОСОБА_9 поранень лівої половини передньої грудної стінки і лівої руки, утворення їх за обставин, на які вказував і показував підозрюваний ОСОБА_4 , під час слідчого експерименту 25.05.2015 року, не виключається.

Відомостей які б пояснювали виникнення поранення правої половини грудної стінки у ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 , немає.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25 травня 2015 року, у якому ОСОБА_4 як підозрюваний відтворив обставини вчинення ним злочину та детально показав наступне. ОСОБА_4 повідомив, що коли він знаходився вдома, то побачив ОСОБА_9 , який зайшов в квартиру. Між ними виникла шарпанина. В подальшому ОСОБА_4 зайшов в кухню, де взяв кухонного ножа, та коли підійшов до ОСОБА_9 , який продовжував стояти біля порогу вхідних дверей ... між ними суперечка продовжувалась та в ході шарпанини ОСОБА_4 , тримаючи в руці кухонний ніж наніс декілька ударів ним в руку ОСОБА_9 . Вказаний механізм нанесення удару ОСОБА_4 відтворив, а саме, підійшов до статиста та приклав кулькову ручку до лівої руки статиста. Після цього ОСОБА_4 повідомив, що в ході шарпанини вони з ОСОБА_9 перемістились в тамбур, де штовханина між ними продовжилась. В ході шарпанини ОСОБА_4 , виштовхуючи ОСОБА_9 , наніс йому удар кухонним ножем в ліву половину грудної клітки. Вказаний механізм нанесення удару ОСОБА_4 відтворив, а саме розмістив статиста в положення, в якому ОСОБА_7 знаходився в тамбурі та приставив кулькову ручку до лівої половини грудної клітки статиста. Після цього ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_7 , коли він його виштовхав на загальний коридор, вийшов із під`їзду.

Аналізуючи зібрані та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, доведеною у повному обсязі, а його доводи про те, що він не умисно наніс тілесні ушкодження потерпілому ножем, суд оцінює критично, так як вони повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 наданими в суді, які є логічними, послідовними, взаємоузгоджуються та доповнюються іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, не викликають сумнівів у суду, з яких встановлено фактичні обставини події, згідно з якими дії обвинуваченого були цілеспрямованими. Таким чітким спрямуванням, що встановлено в ході судового розгляду, а саме, неприязними відносинами між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які у них склались раніше, до вчинення злочину, характер, локалізація, кількість нанесених ударів, в тому числі, в ділянку грудної клітки, де знаходяться життєво важливі органи, знаряддя злочину ніж, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, підтверджують наявність умислу в ОСОБА_4 на вчинення вищевказаних протиправних дій.

Спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим свідчить про спрямованість умислу на спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому.

З врахуванням наведеного, показання ОСОБА_4 про відсутність у нього умислу на спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, суд сприймає як намагання завадити встановленню істини у кримінальному провадженні, зменшити ступінь своєї вини та міри відповідальності, уникнути покарання за умисний злочин, оскільки, оцінюючи в сукупності дослідженні в судовому засіданні докази, суд виходить з сукупності всіх обставин і бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 суспільно-небезпечного характеру своїх дій, передбачення їх суспільно-небезпечних наслідків і бажання їх настання.

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 122 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного його вік, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, майновий стан, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, існує наявність ризиків, зокрема, переховуватись від суду, уникаючи покарання, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боки потерпілого.

Тому, цивільний позов прокурора прокуратури м.Тернополя про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 4071 (чотири тисячі сімдесят одну) гривню, затрачених на лікування потерпілого від злочину підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В частині відшкодування моральної шкоди, то суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги розумності і справедливості, а також фізичний біль і страждання, яких потерпілий ОСОБА_7 зазнав у зв`язку з одержанням тілесних ушкоджень, тривалим часом реабілітації, поведінка та байдуже ставлення обвинуваченого після вчинення злочину, відповідно до ст.23, ст.1167 ЦК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_9 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, задовольнивши в цій частині позовні вимоги повністю.

В задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовити, оскільки в судовому засіданні потерпілим не представлено доказів, які б підтвердили понесені ОСОБА_9 витрати на вказану в позові суму. Наявні в матеріалах кримінального провадження копії товарних чеків з аптек не може бути доказом з точки зору належності та допустимості.

Заперечення сторони захисту щодо задоволення клопотання потерпілого про відшкодування витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що дана вимога повинна викладатись у формі цивільного позову та заявлятись до початку судового розгляду, суд до уваги не приймає, оскільки, відповідно до ст.118 КПК України, витрати на правову допомогу є одним із видів процесуальних витрат.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_9 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, відповідно до договору про участь представника у кримінальному процесі від 15 жовтня 2015 року, квитанції про оплату послуг №17 від 22 жовтня 2015 року, ордера РН-041№081 від 22 жовтня 2015 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована та проживає без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати за кожною вимогою прокурора, суду.

Строк виконання покладених обов`язків встановити до набрання вироку законної сили, але не пізніше 22 лютого 2016 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід або накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 мінімальних заробітних плат.

Цивільний позов прокурора прокуратури м.Тернополя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації 4071 (чотири тисячі сімдесят одну) гривню, затрачених на лікування потерпілого від злочину (р/р0001 в ГУДКСУ в Тернопільській області; Код 0; МФО 838012, одержувач обласний бюджет Тернопільської області, код надходження 24060300).

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_4 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 15 000 грн. матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_9 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілого ОСОБА_9 процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_16