Провадження №11-сс/772/418/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем : ОСОБА_5
за участю :
прокурора : ОСОБА_6
скаржника : ОСОБА_7
слідчого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2015 року на постанову слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 від 12 серпня 2015 року щодо закриття кримінального провадження №0000648 від 08.12.2012 року, -
в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2015 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 від 12 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000648 від 08.12.2012 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2015 року, скасувати постанову слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 від 12 серпня 2015 року щодо закриття кримінального провадження №0000648 від 08.12.2012 року, кримінальну справу направити для подальшого досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що з 08.12.2012 року досудове розслідування проводилось по факту неправомірних дій службових осіб та незаконного рішення про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , правова кваліфікація якого 23.07.2012 року була внесена в ЄРДР за ч.1 ст.190 КК України.
Оскільки кримінальна справа за № 0000648 має ознаки службового злочину, передбаченого ст.364 КК України , суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, не врахував, що є достатньо доказів наявності в діях ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ознак кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, які не були досліджені судом.
Заслухавши доповідача, думку скаржника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити та направити кримінальне провадження для подальшого розслідування за ст..364 КК України, прокурора ОСОБА_6 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, звернув при цьому увагу на те, що рішення щодо квартири приймалось колегіально, воно не скасовано, під час досудового розслідування не встановлені факти зацікавленості та корисливого мотиву передачі у власність цієї квартири, перевіривши матеріали провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000648, обговоривши доводи апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як встановлено під час судового розгляду слідчим ОСОБА_8 12.08.2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000648, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 08.12.2012 року.
Відповідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження .
З пояснень слідчого ОСОБА_8 вбачається , що слідство проводилось в межах ст.190 КК України, оскільки в Єдиний реєстр досудових розслідувань було внесено повідомлення, щодо вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Відповідно ОСОБА_7 було роз`яснено його право оскаржити бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України .
Поcкільки доказів вчинення відносно ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України здобуто не було винесено постанову про закриття кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження №0000648 убачається , що дійсно 23.07.2014 року до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_7 від 08.12.2012 року та вказано, що 20.11.2012 року до 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області звернувся ОСОБА_7 , 1953 р.н. із письмовою заявою , в якій просить прийняти міри до ОСОБА_9 , який в 2008 році зловживаючи своїм службовим становищем надав дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_11 , зазначено правову кваліфікацію ст.190 ч.1 КК України.

В ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_8 було досліджено та проаналізовано докази та рішення судів , зокрема : ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2013 року , Апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2013 року та Вищого спеціалізованого суду України від 12.12.2013 року , яким в задоволенні скарг ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження щодо злочинних дій судді ОСОБА_12 , які передбачені ст.ст. 190, 364, 365, 375 КК України; відносно ОСОБА_13 за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст. 364, 365, 366, 383, 384 КК України та відносно ОСОБА_11 за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст. 190, 383, 384 КК України , відмовлено. Також, згідно відповіді виконавчого комітету Вінницької міської ради приватизація кв. АДРЕСА_1 проведена законно, а підставі поданих документів.
16.01.2009 року згідно Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 20, а саме п.1.222 ОСОБА_11 передано право приватної власності на кв. АДРЕСА_1 . За заявами ОСОБА_7 щодо шахрайських дій не встановлено складу злочинів, тому провадження закриті, прийняті судами рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 12.12.2013 року визнані законними.
Крім того, було встановлено , що рішення про приватизацію кв. АДРЕСА_1 на сьогоднішній день діє та не визнано незаконним. В ухвалі суду дано юридичний аналіз складу шахрайства та, враховуючи те, що сам скаржник ОСОБА_7 не заперечував, що з березня 1995 року був зареєстрований та проживав у підвідомчому гуртожитку АТ « Інфракон» в квартирі АДРЕСА_1 , немаючи будь якого документа про право власності, зроблено висновок щодо правомірності закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України відносно ОСОБА_7 .
Слідчий суддя належним чином перевірив законність та вмотивованість постанови про закриття кримінального провадження , відповідність даної постанови вимогам ст.93 ч.2 КПК України.

Твердження апеляційної скарги, що суд неправильно застосував закон, оскільки на думку ОСОБА_7 слідчим мало перевірятись питання щодо кримінального провадження за ст.364 КК України є безпідставними.
Вимоги ОСОБА_7 щодо направлення кримінального провадження для проведення досудового розслідування за ст.. 364 КК України задоволенню не підлягають, оскільки виходять за межі компетенції апеляційного суду.
За таких обставин , суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 422 КПК України суд апеляційної інстанції , -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 вдмовити .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2015 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_8 від 12 серпня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000648 від 08.12.2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4