Провадження № 1-кп/521/554/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі: головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9

представника служби у справах дітей

Одеської міської ради у Малиновському районі ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001571 від 18 березня 2015 року, відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Татарбунарського району, Одеської області, громадянина України, українця, студента 3-го курсу «Одеського професійного ліцею морського транспорту», зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч 1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
17 березня 2015 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 42 розташованого по вулиці Кострова у місті Одесі, умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна та визначивши об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон «Nokia 220 DS» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , з СІМ-карткою мобільного оператора «Life», яка матеріальної цінності не представляє, належний ОСОБА_9 , який знаходився у її рідного брата ОСОБА_8 , підійшов до останнього та засунувши руку до лівої зовнішньої кишені куртки, відкрито викрав вказаний мобільний телефон.

Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав суду, що він 17 березня 2015 року о 20 годині 20 хвилин, знаходячись по вулиці Кострова у місті Одесі, побачив раніш незнайомого йому ОСОБА_11 та вирішив у останнього викрасти майно. Він ( ОСОБА_7 ) підійшов з заду до ОСОБА_8 , та однією рукою закрив йому рота, іншою з карману останнього викрав мобільний телефон, після чого з місця злочину втік за гаражи. Через деякий час коли він повертався додому, його зустрів ОСОБА_8 та попросив віддати йому мобільний телефон, на що він повідомив останньому, що ніякого телефону у нього немає, після чого направився додому. Телефон він через деякий час продав.

Окрім повного визнання своєї вини, вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом неповнолітнього обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння неповнолітнім обвинуваченим і його законним представником та законним представником потерпілого, обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, у зв`язку з добровільним відшкодуванням останнім завданих збитків. Цивільний позов не заявляли і заявляти не будуть. У питанні, щодо міри покарання просила ОСОБА_7 не позбавляти волі.

Суд кваліфікує дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 за частиною 1 статті 186 КК України, за кваліфікуючою ознакою: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При визначені виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, скоєння кримінального правопорушення уперше, позитивну характеристику за місцем реєстрації та навчання, думку потерпілого щодо покарання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставина яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину, щодо малолітнього.

Враховуючи викладені обставини, наявність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням позиції державного обвинувача, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді двох років позбавлення волі з випробуванням строком на один рік, та думку законного представника потерпілого, яка підтримала позицію прокурора, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_7 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановленої у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 104 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов законним представником потерпілого не заявлявся.

Витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним за ст. 186 ч 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироку законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з населеного пункту /місто Одеса/, в якому він проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти суд про зміну свого постійного місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на співробітників Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області.

Вирок суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після його оголошення і припиняє свою дію після набрання вироку законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1