Справа № 2513-2222/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2012 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Іващенка А.І.

секретаря - Шевкун О. Є.

з участю: прокурора Цуцол К.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України , не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого-

За ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2012 року біля 10-00 год. ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на ганку будинку , за місцем свого мешкання за адресою в с.Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно руками штовхнув свого батька ОСОБА_2, від чого останній впав та вдарившись тазом об землю, в внаслідок падіння останній, відповідно до висновку експерта №134 від 24.10.2012 року отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому крила лівої здухвинної кістки без зміщення відламків, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоровя строком понад 21 день.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України злочину визнав повністю, розкаявся в скоєному та надав показання, що дійсно під час конфлікту, що виник між ним та його батьком, штовхнув його з ганку так, що в нього зламалась кістка, про те він цього не хотів, зазначив, що з потерпілим вони помирились, будь яких претензій один до одного немає. Цивільний позов прокурора визнав в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні дав показання, стосовно обставин даного злочину та зазначив, що він не наполягає, щоб його сина підсудного ОСОБА_1 позбавили волі та просив суворо не карати , ніяких претензій до підсудного він не має.

Відповідно до ч.З ст.299 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та потерпілого, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України злочину доведена повністю, дії підсудного органом досудового слідства правильно кваліфіковано, в умисних діях, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоровя.

Обставини, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_1 є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Обставини, що згідно ст.66 КК України помякшують покарання ОСОБА_1 суд вважає щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину .

Обговорюючи питання про призначення покарання ОСОБА_1 у відповідності до ст. 65 КК України, Суд в повній мірі приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу підсудного, умови його проживання, сімейний стан, обставини, які помякшують та обтяжують покарання підсудного, та враховує, що злочин вчинено вперше та невеликої тяжкості тому, суд вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_1 покарання в межах санкції відповідної статті КК України та застосувати ч.І ст. 69 КК України і перейти до іншого більш мякого основного покарання , не зазначеного в санкції частини статті у виді - громадських робіт, оскільки позбавлення або обмеження волі за скоєння даного злочину з урахуванням обставин даної справи буде для підсудного досить суворим покаранням а застосувати виправні роботи не є можливим у звязку з відсутністю постійного місця роботи підсудного, а для сплати штрафу у нього немає коштів та майна..

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд - залишити без змін.

Обговорюючи питання про цивільний позов прокурора суд, у відповідності з п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі слід стягнути з підсудного на користь держави.

Речові докази по справі слід вирішити відповідно до вимог КПК..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 335 КПК України, Суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ч.І ст..69 КК України у виді у виді 240 (двісті сорок ) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили, підписку про невиїзд - залишити без змін.

Цивільний позов прокурора Н-Сіверського району Чернігівської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фінансового відділу Н-Сіверської районної державної адміністрації ( р/р 1913 в УДКУ Чернігівської області, МФО 853592, код 02006403, ) - матеріальну шкоду в сумі 3658 ( три тисячі шістсот пятдесят вісім ) гривень 60 копійок, на відшкодування витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 294 (двісті девяносто чотири) гривень за проведення експертизи.

Речові докази по справі: футболка та кухонний ніж, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Н-Сіверського РВ УМВС- знищити, після набрання вироком законної сили.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржений до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляції через Новгород-Сіверський районний суд.

Головуючий: А.І.Іващенко