Справа № 760/7447/14-к
№ 1-кс/760/2045/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань МГУ Міндоходів Центрального офісу з ОВП підполковника податкової міліції ОСОБА_2 , на підставі матеріалів кримінального провадження № 0000398 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2, ч. 3 ст. 212 КК України, погоджене з старшим прокурором відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

10.04.2014 року слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням та просить накласти арешт на речові докази, а саме грошові кошти, що знаходяться в АТ «Сбербанк Росії» (МФО 320627) на рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Атан-Крим» (код за ).
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 статті 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З поданого клопотання та доданих до нього доказів не вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, належить підозрюваному, обвинуваченому або особам, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями.
Згідно п.п. 2 п. 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
З наданих слідчим документів копії протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 23.01.2014 року, довідки слідчого та документа без назви, підпису, печатки, не вбачається, що вони підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Слідчим також всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України не зазначено достатні підстави, які дають можливість вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього кодексу.
Крім того, слідчий посилається на те, що у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання коштів речовими доказами, які знаходяться на рахунках зазначених підприємств, однак до клопотання не додано останньої.
На підставі викладеного, виходячи з вищезазначених вимог кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна подано до суду без додержання вимог статті 171 КПК України, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань МГУ Міндоходів Центрального офісу з ОВП підполковника податкової міліції ОСОБА_2 , на підставі матеріалів кримінального провадження №0000398 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2, ч. 3 ст. 212 КК України про арешт майна - повернути старшому прокурору відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1