Справа №№ 148/2500/15-к
В И Р О К

Іменем України

24 грудня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, гр. України, з неповною середньою освітою, заміжня, не працююча, на утриманні одна неповнолітня дитина,, не судима, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
27.10.2015, близько 16:00 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , рухаючись на автомобілі ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього, перебуваючи в с. Шура-Копіївська, Тульчинського району, Вінницької області, проїжджаючи повз квартал № 1, на території якого розташований фруктовий сад, що належить ПАТ «Дружба ВМ». Проїжджаючи повз квартал № 1, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 здійснити крадіжку плодів яблук, які росли на яблунях у фруктовому саду, на що ОСОБА_4 погодилась. Припаркувавши автомобіль біля лісосмуги, на відстані близько 200-300 м від кварталу № 1, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 зайшли на територію фруктового саду. Проникнувши на територію саду, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрали 150,5 кг яблук сорту «Ранет Симеренка», внаслідок чого спричинили ПАТ «Дружба ВМ» матеріального збитку на загальну суму 752,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю і суду показав, що дійсно 20.10.2015 року, вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_5 поїхали в с. Шура-Копіївська по гриби. Перебуваючи в лісосмузі біля садка, вони вирішили нарвати яблук. Зайшовши в садок вона почали рвати яблука, де були викриті охороною. В скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати. Завдані збитки відшкодовували повністю.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги позицію учасників судового розгляду, а також повне і беззастережне визнання вини обвинуваченою, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб в судовому засіданні доведена в повному обсязі і її дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченої, яка характеризується позитивно, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, сприяння в розкритті злочину.

Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, представника потерпілого, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, яка щиро розкаялась у вчиненому злочині, запевнила суд, що стала на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі вину обставини, а також те, що її виправлення можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити її від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Відповідно до ст. 76 п. п. 2, 3, 4 КК України засудженій ОСОБА_4 забороняється виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, а також засуджена зобов`язана повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи і періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: