Справа № 692/1083/15-к
Провадження № 1-кс/692/172/15

У Х В А Л А
Крім того, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження щодо дій ОСОБА_9 , в діях якого слідчим не вбачається кримінального правопорушення за ст.ст. 364, 366, 382 КК України. При цьому слідчим не було витребувано ряд документів з ТОВ «Баришівська зернова компанія» щодо його посади, наявності вільного робочого місця та листування з КВІ на підтвердження вчинення ним злочину. Не допитано свідка ОСОБА_10 керівника ТОВ «Баришівська зернова компанія» та ОСОБА_11 , на користь якого з засудженої стягуються кошти.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 підтримав свою скаргу та просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Прокурор підтримав думку слідчого.
Дослідивши матеріали скарги, перевіривши доводи скаржника, суд дійшов до на ступного.
Відтак, оскаржувана постанова слідчого стосується лише дій ОСОБА_8 , а щодо решти осіб рішення по даному кримінальному провадженню не приймалося, оскільки правомірність дій працівників ТОВ «Баришівська зернова компанія» та ОСОБА_6 є предметом розслідування інших вищезазначених кримінальних проваджень.
З матеріалі досудового розслідування вбачається, що ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20.08.2014 року ОСОБА_8 замінили невідбуту частину покарання а виправні роботи. Підставою для прийняття такого рішення був гарантійний лист за підписом заступника гендиректора ТОВ «Баришівська зернова компанія» ОСОБА_9 про її працевлаштування. Згідно письмових пояснень ОСОБА_9 від 19.09.2014 року, у зв`язку з ліквідацією підрозділу «Молочно-товарної ферми» Баришівської зернової компанії (відділок Славія) в Драбівському районі, посада, на яку видавався гарантійний лист ліквідована. З письмових пояснень ОСОБА_8 від 06.01.2015 та заступника начальника Золотоніського МРВ КВІ ОСОБА_6 від 18.02.2015, які допитані в якості свідків, вбачається, що через ліквідацію посади в ТОВ «Баришівська зернова компанія» ОСОБА_8 було відмовлено в працевлаштуванні. 18.09.2014 року ОСОБА_7 видано направлення до Драбівського РЦЗ інспектором Драбівського РП Золотоніського МРВ КВІ ОСОБА_14 . З копії довідки Драбівського районного центру зайнятості від 30.09.2014 року № 01-20/1766 вбачається, що ОСОБА_8 перебувала в них на обліку з 19.09.2014, статус безробітної надано з 19.09.2014 по 26.09.2014. Припинено реєстрацію у зв`язку з самостійним працевлаштуванням. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_8 є фізичною особою підприємцем, дата проведення її реєстрації 26.09.2014 року. З копій розрахункових даних засудженої ОСОБА_8 за період з жовтня 2014 по травень 2015 року остання відраховує до державного бюджету визначену судом частку від свого доходу у розмірі 20 %, що підтвердженого зібраними слідством квитанціями.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Таким чином суд вважає, що органом досудового розслідування в повній мірі зібрані докази та надано їм правильну оцінку щодо відсутності в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України. Дані докази підтверджують факт проходження ОСОБА_8 виправних робіт. Твердження скаржника ОСОБА_4 про те, що фізична особа - підприємець не може, як самозайнята особа, відбувати таким чином виправні роботи суд вважає помилковим, оскільки діяльність останньої спрямована на отримання прибутку, що дає їй можливість відраховувати частину визначену судом до державного бюджету. Крім того, п.7.10 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 № 270/1560 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 січня 2004 № 16/8615, передбачено, що якщо засуджена особа є сама приватним підприємцем, то сума щомісячних утримань визначається виходячи з прогнозованого прибутку. Кінцевий розрахунок здійснюється за підсумками року, виходячи з розміру отриманого нею прибутку.
Решта документів, на які вказує скаржник, на думку суду не є суттєвими для розслідування, і не можуть спростувати зібрані докази.
Також суд вважає, що усна заява прокурора про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.383 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 має неприязні стосунки з ОСОБА_8 , підлягає направленню до Драбівського РВ УМВС для прийняття рішення згідно законодавства.
Керуючись ч.2 ст.9, ст.ст. 306, 307, 309 слідчий суддя, -
Копію ухвали направити до Драбівського РВ УМВС України для розгляду заявленої усно під час розгляду скарги заяви прокурора ОСОБА_3 щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.383 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали учасникам провадження буде оголошений 09.09.2015 року о 14 год. 25 хв.

Слідчий суддя Драбівського районного

суду Черкаської області ОСОБА_1