АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 637/206/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/999/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінального провадження №0000016 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року у відношенні

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановила:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки з встановленням обов`язків , передбачених п.п. 2, 3, 4, ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 614,90 гривень за проведення судово-криміналістичної (хімічної) експертизи № 112 від 29.01.2015 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.100 КПК України.

Як зазначено у вироку, в кінці червня на початку липня 2014 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_8 , на смітнику поблизу мосту, розташованого с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області, поблизу свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , знайшов дикоростучий кущ рослини коноплі і, усвідомлюючи, що дана рослина є наркотичною, маючи намір, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, зірвав листя коноплі, незаконно придбавши таким чином особливо небезпечний наркотичний засіб, помістив їх в карман та переніс у використовуване ним підвальне приміщення, розташоване у житловому будинку АДРЕСА_2 де зірване листя рослини коноплі висушив та подрібнив, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, після чого помістив його в газетний згорток та зберігав у підвальному приміщенні для особистого вживання без мети збуту.

21.01.2015 року при проведенні обшуку співробітниками Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області підвального приміщення, яке використовується ОСОБА_8 та розташоване у житловому будинку у житловому будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено два металевих сита, пластикову кришку синього кольору, на якій містяться залишки речовини рослинного походження зовні схожих на рослину коноплі, два металевих наперстка, один з яких знаходився в корці, скляну банку ємністю 3 літри, в якій знаходиться речовина рослинного походження зовні схожа на насіння коноплі, газетний згорток з подрібненою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору масою 8,9112 грам, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - каннабісом, (у перерахунку на суху речовину) становить 8,2010 грам, обіг якого заборонено.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу.

При цьому посилається на те, що покарання у вигляді обмеження волі, призначене ОСОБА_8 є занадто суворим, враховуючи тяжкість вчиненого їм кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого.

Також зазначає, що висновок суду про неможливість призначити ОСОБА_8 покарання в вигляді штрафу лише на підставі того, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштованим, на думку захисника є незаконним, оскільки ці обставини на які посилається суд не передбачені вимогами 53 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, призначити йому покарання у вигляді штрафу,оскільки вважає, що покарання у вигляді обмеження волі є занадто суворим, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та даних про його особу.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Суд, ухвалюючи вирок, з достатньою повнотою дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України, що не оспорюють автори апеляційних скарг.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, офіційно ніде не працює.

У якості пом`якшуючих обставин суд, відповідно до ст. 66 КК України визнав, що обвинувачений визнав себе винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, з`явився із зізнанням, що свідчить про щире каяття, сприяв розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінив в сукупності всі обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку, що покарання ОСОБА_8 слід обрати у наближенні до мінімальних меж санкції ч.1 ст.309 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, і обґрунтовано дійшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що на даний час він працює, проте офіційно не працевлаштований. Цими ж обставинами керувався і суд першої інстанції, мотивуючи не застосування до ОСОБА_8 покарання у вигляді штрафу.

Доводи захисника, що висновок суду про неможливість призначити ОСОБА_8 покарання в вигляді штрафу лише на підставі того, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштованим, є незаконним, оскільки ці обставини на які посилається суд не передбачені вимогами 53 КК України, є необґрунтованими.

Так статті 50,53,65, КК України чи ч.1 ст. 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_8 не містять імперативних застережень, щодо умов обов`язкового призначення покарання у вигляді штрафу за наявності інших більш суворих видів покарання, передбачених санкцією цієї статті.

Таким чином, застосування менш суворого виду покарання у даному випадку штрафу є правом, а не обов`язком суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни за доводами, викладеними в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 23 березня 2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий-

Судді: