гСправа № 187/707/15-к Провадження №1-кп/0187/141/15
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 року смт. Петриківка
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Лобойківка Петриківського району
Дніпропетровської області, українця,
громадянина України, освіта вища,
не працює, розведеного, має на утриманні
неповнолітніх дітей:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою:
раніше судимий :
23.05.2015 року Петриківським райсудом
по ст. 190 ч.1 КК України до сплати
штрафу 850 грн ( сплачений)
у вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч.2 ст.185 КК України
В період часу з жовтня 2010 року по травень 2013 року ОСОБА_6 надавав допомогу по веденню бухгалтерського обліку ОСОБА_5 на підприємстві «Азимут К». Фінансові операції проводились за допомогою електронної розрахунково - інформаційної програми «Інтернет-клієнт-банк» доступ до якої здійснювався за допомогою електронного пароля, який знав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Після припинення надання послуг по веденню бухгалтерського обліку в травні 2013 року ОСОБА_5 не змінював пароль до електронної розрахунково -інформаційної програми «Інтернет-клієнт-банк».
26.02.2014 перебуваючи за місцем свого мешкання, в домоволодінні^ розташованому за адресою: АДРЕСА_1 перевіривши за допомогою належного йому ноутбуку мар«Дел 1750» доступ до електронної розрахунково - інформаційної програми «Інтернет-клієнт-банк» ГШ «Азимут К» ОСОБА_6 виявив, що пароль до рахунку підприємства не змінено та він має прямий доступ до нього, тоді в ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, за допомогою вищевказаної програми.
Для чого, повторно, 26.02.2014 о 00:38 год ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого мешкання, в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за допомогою влаштованої на належний йому ноутбук марки «Дел 1750» електронної розрахунково -інформаційної програми «Інтернет-клієнт-банк», діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав грошові кошти в сумі 10 000 грн., які належать приватному підприємству « Азимут К», умисно переказавши їх з допомогою вищевказаної електронної розрахунково - інформаційної програми з банківського розрахункового рахунку ГШ «Азимут - К» № НОМЕР_1 на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 .
28.02.2014 о 10:07 год ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії та діючи з єдиним умислом на досягнення злочинного результату, спрямованого на викрадення грошових коштів, які належать які належать приватному підприємству « Азимут К», аналогічним чином, таємно викрав грошові кошти в сумі 6000 грн., які належать ОСОБА_5 , умисно переказавши їх з допомогою вищевказаної електронної розрахунково - інформаційної програми з банківського розрахункового рахунку ГШ «Азимут - К» № НОМЕР_1 на свій розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 .В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_6 заподіяв приватному підприємству « Азимут К» матеріальний збиток на загальну суму 16 000 гривень.
Потерпілий ОСОБА_5 в суді пояснив, що з 2005 по 2008 рік він працював директором на підприємстві « Азимут К», із ОСОБА_11 уклали угоду, що він буде допомагати у веденні бухгалтерії, він знав пароль доступу до грошей. В 2013 році він, ним як директором підприємства було взято у Приватбанку. В квітні 2014 року він виявив відсутність 16 000 грн , які йому було видано банком на ліміт. Заявив цивільний позов і просив стягнути із обвинуваченого матеріальну шкоду спочатку в розмірі 26 202 грн88 коп з урахуванням процентів пені, які йому в Господарському суді пред`явив Приватбанк. Збільшив позовні вимоги до 28 029 грн 11 коп з урахуванням стягнення судового збору відповідно ухвали господарського суду. Не заперечує застосувати до ОСОБА_12 амністію і звільнити його від покарання.
Винуватість ОСОБА_12 крім його показів та показів потерпілого підтверджується :
-витягом із ЕРДР від 13.03.2014 року відповідно якого ОСОБА_5 звернувся із заявою про те, що невідома особа заволоділа 16 000 грн за допомогою розрахункової програми ( а.с.28),
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненні повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченого, який скоїв злочин, що відноситься до категорії середньої тяжкості, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, але потерпілий ОСОБА_5 до нього претензій не має, характеризується за місцем реєстрації добре, має неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнає повністю та щиро розкаявсяу вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин.
Обтяжуючих вину обставин під час судового розгляду не встановлено.
Із врахуванням викладеного, суд вважає, що для виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75,76 КК України
В ході судового засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про застосування відносно нього ч.1 п.«в» ЗУ «Про амністію у 2014 році», у зв`язку з тим, що на момент скоєння злочину він має на утриманнінеповнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,та не позбавлявся батьківських прав.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження, копії свідоцтва про народження вбачається, що обвинувачений на день набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2014 році» має неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , він не позбавлений батьківських прав., а тому він може бути звільнений від покарання на підставі п.«в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.
З наслідками застосування амністії обвинувачений ОСОБА_6 ознайомлений та не заперечує проти її застосування. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 26.02.2014 року, тобто до дня набрання чинності (19.04.2014р.) Закону України «Про амністію у 2014 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнав повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 амністії, передбачених ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.8 ЗУ «Про амністію у 2014 році», судом не встановлено, амністія до нього раніше не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_6 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2014 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення із ОСОБА_6 грошових коштів на суму 28 029 грн 11 коп на користь приватного підприємства « Азимут К», ский визнав обвинувачений в повному обсязі і тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, суд
З А С У Д И В
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один ) рік.
Відповідно до положень ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Звільнити ОСОБА_6 . від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію у 2014 році».
Стягнути із ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі у 28 029 грн 11 коп на користь Приватного підприємства « Азимут К», який розташований в с. Червонопартизанське Петриківського району, вул. Тургенева, 2 Дніпропетровської області.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області, через Петриківський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1