Справа № 544/1321/15-к
№ пров.1-кп/544/113/2015
Номер рядка звіту 36
В И Р О К
іменем України
06 жовтня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 06.08.2015р., за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Харківці Пирятинського району Полтавської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України несудимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 03 липня 2015 року, знаходячись на території цвинтаря в с.Харківці Пирятинського району Полтавської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на наругу над могилою з корисливих мотивів, таємно викрав з місця поховання ОСОБА_6 металеву раму вагою 100кг вартістю на момент вчинення злочину за 1 кг 3,20грн., а всього на суму 320грн., при цьому пошкодивши пам`ятник. Після скоєного ОСОБА_5 залишив місце події, викрадене обернув у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 заподіяний матеріальний збиток на суму 320грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Суду пояснив, що 03 липня 2015 року він прийшов на могилу діда, що розташована на цвинтарі в с.Харківці, де шляхом демонтажу гробниці витягнув металеву раму, яку ввечері забрав та здав на металобрухт, за що отримав гроші. В скоєному щиро кається, просить суд суворо його не карати, шкоду потерпілій відшкодує.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпіла ОСОБА_4 просить суворо не карати обвинуваченого, шкода їй не відшкодована.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує за ч.3 ст.297 КК України як наруга над могилою, вчинена з корисливих мотивів.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.3 ст.297 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України несудимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , всі пом`якшувальні покарання обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає, що обвинувачений загрози для суспільства не становить, соціально адаптований, має на утриманні двох малолітніх дітей, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства та вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 залишити без змін особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, і призначити покарання за даним законом у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_5 залишити без змін особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1