Справа № 584/1241/15-к
Провадження № 1-кп/584/96/15
В И Р О К
Іменем України
11.12.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження № 0000313 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харків, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , але фактично мешкаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 30 червня 2015 року близько 03 год. 00 хв., разом із неповнолітніми ОСОБА_7 , засудженим вироком Путивльського районного суду від 13 серпня 2015 року, та ОСОБА_8 , засудженим вироком Путивльського районного суду від 13 серпня 2015 року, перебуваючи біля будинку №42 по вул. Луначарського у м. Путивль, помітили автомобіль марки «ВАЗ 2103», д/н НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_6 , та вирішили ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , залишився неподалік від автомобіля та виконував роль спостерігача на випадок викриття їх злочинних дій, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до вказаного автомобіля, останній розбив вітрове скло передніх водійських дверцят, простягнув руку до салону і відчинив двері, таким чином не маючи ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, без дозволу власника, потрапив до салону автомобіля. Після цього ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виштовхали вказаний автомобіль з подвір`я будинку АДРЕСА_3 , звідти на вул. Горького, а по ній до вул. Свободи, де намагались завести двигун, пошкодивши при цьому замок запалення. Після того, як вони завели двигун автомобіля, разом поїхали по вулицях м. Путивль та, зупинившись біля магазину «24 години» по вул. Кірова, 73 у м. Путивль, повторно намагалися запустити двигун автомобіля , але у них не вийшло. Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виштовхали автомобіль до вул. Енгельса у м. Путивль, де покинули його в районі ТОВ «Пташине подвір`я».

Таким чином, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 умисно незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 2103», д/н НОМЕР_1 , вартістю 20000 грн., здійснивши його протиправне вилучення у власника ОСОБА_6 , всупереч його волі та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Такими умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та суду показав, що 30 червня 2015 року о 03:00 годині ОСОБА_7 запропонував угнати автомобіль «ВАЗ 2103», що знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 , на що він та ОСОБА_8 погодились. З цією метою він залишився неподалік від автомобіля, спостерігати, щоб ніхто їх не побачив, а ОСОБА_7 , розбивши скло, відчинив дверцята і сів за кермо, потім вони втрьох виштовхали цей автомобіль на вул. Карла Маркса у м. Путивль, звідти на вул. Горького, а після на вул. Свободи, намагаючись при цьому завести двигун. Коли автомобіль завівся, вони втрьох поїхали кататись по м. Путивлю. Зупинившись біля магазину «24 години» по вул. Кірова у м. Путивль, вони знов намагались завести автомобіль, але у них нічого не вийшло і вони виштовхавши його на вул. Енгельса у м. Путивль, покинули його біля ТОВ «Пташине подвір`я».

Такі показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ніким з учасників процесу не оспорюються, тому суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, за обставин, зазначених у вироку, доведена повністю.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має молодий вік та скрутне матеріальне становище, вибачився перед потерпілим, відсутність претензій як матеріального, так і морального характеру з боку потерпілого, відсутність тяжких наслідків та корисливого мотиву, та роль обвинуваченого у злочині, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи наведе в сукупності, обставини скоєного, відсутність корисливого мотиву, та роль обвинуваченого у злочині, а також обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зважаючи на молодий вік обвинуваченого, а також на те, що він є раніше не судимим, суд вважає за можливе застосувати положення ст.69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч.2 ст.289 КК України, і призначити обвинуваченому покарання у виді арешту, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується додаткового покарання у виді конфіскації майна, що передбачене у санкції ч.2 ст.289 КК України, то суд, враховуючи положення ст.77 КК України і постанови Верховного суду України від 12 вересня 2011 року №5-15кс-11, дійшов висновку про відсутність підстав для його застосування до обвинуваченого у зв`язку з відсутністю у діях останнього корисливого мотиву, оскільки відповідно до ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено вироком Путивльського районного суду від 13 серпня 2015 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 необхідно залишити тримання під вартою, зарахувавши у строк відбування покарання термін перебування під вартою з 04 листопада 2015 року.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, зарахувати у строк відбуття покарання термін його перебування під вартою з 04 листопада 2015 року по 10 грудня 2015 року включно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 грудня 2015 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1