Справа № 743/1544/15-к
Провадження №1-кп/743/130/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2015 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки не встановлено, раніше засудженого:
- 10 травня 2011 року Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст.ст. 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком в 2 роки, та з покладенням на нього обов`язків;
- 13 грудня 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 13 травня 2015 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вирок приведений до виконання,
за ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
1 червня 2015 р., близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_6 , повторно, перебуваючи в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед «FORMULA Colt», який належить ОСОБА_7 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, становить 2 111 грн. 84 коп., спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав в повному обсязі та показав, що він в денний час 1 червня 2015 р. з під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 викрав вказаний велосипед, на якому доїхав до станції «Глинянка», довіз його електропотягом до м.Чернігова. В той же день, біля магазину «Сільпо», збув велосипед незнайомому чоловіку за 400 грн.. Отримані кошти витратив на свої потреби. У вчиненому кається та просив суворо не карати.
На підставі ст. 349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд прийшов до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про доведеність винності ОСОБА_6 у повторному вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки).
Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також відомості про особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає: щире каяття у вчиненому та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, а обставини, що обтяжують покарання відсутні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не одружений, не працює, у лікаря-нарколога та психіатра на обліку не перебуває, не військовозобов`язаний. Матеріали кримінального провадження не містять характеристику на ОСОБА_6 з місця реєстрації та місця фактичного проживання, дані про притягнення його до адміністративної відповідальності.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, будучи засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення та його поведінка свідчить про вперте небажання дотримуватися норм закону, моралі та загально встановлених правил суспільної поведінки.
Тому, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства і покарання ОСОБА_6 необхідно визначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, так як покарання у виді арешту та обмеження волі не відповідають меті його виправлення..
В обов`язковому порядку, у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_6 покарання, необхідно приєднати частину покарання, невідбутого за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 травня 2015 р..
Оскільки 05.11.2015 року, на виконання вироку Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 травня 2015 р., ОСОБА_6 був затриманий для направлення у місця позбавлення волі для відбування покарання, тому строк відбуття покарання останньому слід відраховувати з 05.11.2015 року, зарахувавши в цей строк, час перебування в Чернігівському СІЗО, з 05.11.2015 року по 23.12.2015 року.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні стягнути з ОСОБА_6 ..
По кримінальному провадженню не заявлявся цивільний позов, в ньому відсутні речові докази.
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 травня 2015 р. та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утриманням в Чернігівському СІЗО № 31.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з 05.11.2015 року.
Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання, час перебування під вартою в Чернігівському СІЗО за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 травня 2015 р., з 05.11.2015 року по 23.12.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави, процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи в сумі 368 грн. 28 коп. (а.к.п. 27).
По кримінальному провадженню не заявлявся цивільний позов, в ньому відсутні речові докази.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1