№ 207/4492/15-к
№ 1-кп/207/106/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2016 року м. Дніпродзержинськ .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000981 за звинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська , громадянина України , не працюючого , освіта середня технічна , не одруженого , не має на утриманні неповнолітніх дітей, який мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого :

1. 16 червня 2006 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 , ч. 2 ст. 309 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі . Звільнений від відбування покарання на іспитовий строк 3 роки ;

2. 3 березня 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 , ч. 2 ст. 309 , ч. 1 ст. 71 КК України 2001 року до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна . Звільнений 6 грудня 2011 року умовно-достроково на 2 роки 2 місяці 25 днів ,

за ч. 1 ст. 185 , ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

10 липня 2015 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна , знаходячись за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний намір , скориставшись відсутністю уваги зі сторони потерпілої ОСОБА_6 , таємно , з корисливих мотивів , шляхом вільного доступу викрав майно , що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме :

- мобільний телефон «Леново А859» вартістю 720 гривень ;

- ланцюжок із жовтого металу вагою 4,7 г. , проби 585 , довжиною 45 см, вартістю 940 гривень ;

- кулон із жовтого металу вагою 1,37 г. , проби 585 , вартістю 620 гривень , а всього на загальну суму 2280 гривень .

Заволодівши викраденим майном , ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд , чим завдав потерпілій матеріальну шкоду суму 2280 гривень .

Повторно , 15 липня 2015 року приблизно о 10.30 годині ОСОБА_5 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна , знаходячись в магазині «Ого» за адресою : АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний намір , таємно , із корисливих мотивів , шляхом вільного доступу викрав майно , що належить потерпілій ОСОБА_7 , а саме :

- мобільний телефон «Самсунг GT-E 1200» вартістю 600 гривень ;

- мобільний телефон «Нокіа 108 DS» вартістю 1100 гривень ,

а всього на загальну суму 1700 гривень .

Заволодівши викраденим майном , ОСОБА_4 розпорядився ним на власний розсуд , чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 1700 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і пояснив , що 10 липня 2015 року приблизно о 19.00 годині зустрів свою знайому ОСОБА_6 та запросив її до себе додому . У нього вдома разом розпивали алкогольні напої , після чого потерпіла пішла спати . У цей час пішов по справам . Повернувшись , розбудив потерпілу та сказав , що йому треба йти та розійшлись . Через 30-40 хвилин прийшов додому , біля будинку його чекала ОСОБА_6 , яка сказала , що в неї зникли речі . Зайшли до квартири і стали шукати золоті прикраси та телефон , але не знайшли їх . ОСОБА_6 пішла , невдовзі знайшов її речі за диваном . Наступного дня продав золотий кулон , ланцюжок та мобільний телефон .
15 липня 2015 року приблизно о 9.00 годині зайшов до магазину «Ого» , щоб придбати кран . Побачив , що продавця немає , а за прилавком лежали мобільний телефон та косметичка , у якій був ще один мобільний телефон . Викрав їх та вийшов з магазину . Один телефон продав на базарі , інший телефон здав у ломбард . Злочини вчинив через наркотичну залежність . На даний час пройшов курс реабілітації та влаштувався на роботу . Згоден відшкодувати матеріальні збитки .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження , в тому числі обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не досліджував доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються . При цьому суд враховує , що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин , немає сумнівів у добровільності їх позиції . Судом роз`яснено учасникам судового провадження , що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку .

Крім повного визнання вини вина ОСОБА_4 підтверджується іншими доказами по справі :

протоколом огляду місця події від 15 липня 2015 року ( а.с. 13 14 ) , з якого слідує , що об`єктом огляду є приміщення магазину «Ого» за адресою : м. Дніпродзержинськ , вулиця Слайковського , 6 . На момент огляду двері та замикаючі пристрої в робочому стані . В ході огляду слідів та предметів не виявлено ;

довідкою ПТ «Ломбард Скарбниця» від 31 липня 2015 року ( а.с. 18 ) , з якої слідує , що ОСОБА_4 15 липня 2015 року до ломбарду закладав мобільний телефон «Samsung Е1200» ;

висновком про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта оцінки від 15 липня 2015 року ( а.с. 26 ) , з якого слідує , що сума нанесеного збитку , без урахування НДС , складає : мобільний телефон «Samsung GT-E1200» 600 гривень , мобільний телефон «Nokia 108DS» 1100 гривень , мобільний телефон «Леново А859» 720 гривень , золотий ланцюжок 585 проби , вагою 4,8 г. 940 гривень , золотий овальний кулон 585 проби, вагою 1,38 г. 620 гривень ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 17 вересня 2015 року ( а.с. 44 47 ) з якого слідує , що у магазині «Ого» за адресою : м. Дніпродзержинськ , вулиця Слайковського , 6 , ОСОБА_4 показав прилавок , з-під якого він викрав два мобільні телефони «Самсунг» та «Нокіа» 15 липня 2015 року . Пояснив , що в приміщенні хтось був , але він залишився непоміченим ;

іншими доказами по справі .

Таким чином , ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ) , та кримінальне правопорушення , передбачене ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) , вчинена повторно .

При призначенні покарання суд враховує , що ОСОБА_4 раніше судимий , не працює , позитивно характеризується за місцем проживання , його щире каяття у вчиненні злочину , по справі не наступило тяжких наслідків , шкоду не відшкодовано , тому вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі . На підставі ст. 75 , 76 КК України 2001 року звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

Суд вважає необхідним задовольнити цивільні позови частково , стягнувши ринкову вартість викраденого майна згідно висновку про незалежну оцінку від 15 липня 2015 року на підставі ст. 1166 ЦК України 2003 року , запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 КПК України , суд

З А С У Д И В

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 185 , ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року , та призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 185 КК України 2001 року - у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі ,

за ч. 2 ст. 185 КК України 2001 року - у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України 2001 року ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України 2001 року ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 2 роки .

На підставі ст. 76 КК України 2001 року зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи ; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2280 гривень . У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 відмовити .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1700 гривень .

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1