28.07.2015
Провадження № 1-кс/200/6111/2015
28 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
В С Т А Н О В И В:
У клопотанні, яке надійшло до суду 22.07.15 р. вказано, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи раніше засудженим 03.02.2011 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 121 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та маючи не заняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив новий злочин.
08.02.2015 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився в квартири АДРЕСА_1 , в який тимчасово мешкав ОСОБА_3 , куди в цей же час зайшов раніше йому знайомий ОСОБА_5 .
Знаходячись на кухні квартири, розташованої за вищевказаною адресою 08.02.2015 приблизно о 22 год. 05 хв., де з невстановлених слідством причин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , приблизно о 22 год. 07 хв. 08.02.2015 року знаходячись біля вхідних дверей квартири ножем, який він тримав в правій руці, наніс один удар в область черевної ділянки тулуба ОСОБА_3 , спричинивши останньому ТЯЖКІ тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_3 , з метою захисту від посягання на охоронювані законом права право на життя, діючи умисно, в умовах необхідної оборони, вихопив ніж у ОСОБА_5 та перевищуючи межі необхідної оборони, наніс ножем потерпілому 1 колото-різане поранення бічної поверхні грудної клітини ліворуч в проекції пахвинної ямки, 1 колото-різане поранення на внутрішнє-бічній та задній поверхні правої гомілки в верхній третині, 1 колото-різане поранення на внутрішнє-бічній поверхні лівого стегна в верхній третині, від чого потерпілий ОСОБА_5 помер на місці, тобто в результаті умисного вбивства при перевищенні меж необхідної оборони ОСОБА_3 , настали суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_5 , що являється явно невідповідним між завданою шкодою потерпілому ОСОБА_5 та небезпечності посягання на ОСОБА_3 ..
В результаті умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку СМЕ № 361/84-Е від 06.03.2015 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді 5 саден в лобній ділянці праворуч, садно у верхній та середній третині спинки носа. На бічної поверхні грудної клітини ліворуч в проекції пахвинної ямки колото-різана рана. Від країв вищезазначеної рани розташований раньовий канал зліва направо, знизу уверх, незначно спереду назад довжиною близько 9 см, який сліпо закінчується в товщі м`яких тканинах біля зовнішньої поверхні 4-5 ребер. У товщі раньового каналу виявлено повне розсічення пахової артерії та вени та їх гілок. На внутрішній бічній та задній поверхні правої гомілки у верхній третині, колото-різана рана. Від країв вищезазначеної рани розташований раньовий канал незначно зліва направо, з верху вниз, з заду наперед, довжиною близько 5 см, який сліпо закінчується у товщі м`яких тканин біля задньої пахової артерії та вени та їх гілок. На внутрішній бічній поверхні лівого стегна, у верхній третині колото-різна рана. Від країв вищезазначеної рани розташований раньовий канал справа наліво, зверху вниз, довжиною близько 14 см, який сліпо закінчується на задній поверхні стегнової кістки. У товщі раньового каналу виявлено повне розсічення гілок глибокої стегнової артерії та вени. Нерівномірне кровонаповнення судин внутрішніх органів. Масивні інфільтруючи крововиливи у м`яких тканинах раньового каналу правої гомілки, раньового каналу внутрішньої бічної поверхні лівого стегна; раньового каналу бічної поверхні верхньої третини грудної клітини ліворуч та пахової артерії. Крапкові крововиливи під плеврою легень серця та великих судин темно-червона рідка кров. Смерть ОСОБА_5 наступила від колото-різаних поранень грудної клітини та внутрішньої поверхні стегна, ліворуч; внутрішньо-задньої поверхні правої гомілки з ушкодженням численних поверхневих та глибоких судин і ускладнилася гострою крововтратою, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа та даними додаткових методів дослідження.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 118 КК України, а саме умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.
«28».07.2015 р. ОСОБА_3 вручено повідомлення про нову підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 118 КК України.
Таким чином приймаючи до уваги характер вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, факт відсутності постійного місця роботи та реєстрації, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання спробам ОСОБА_3 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також приймаючи до уваги стан здоров`я підозрюваного, необхідно обрати останньому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, просить обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню, за наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
У судовому засідання прокурор не довів: 1) наявність обґрунтованої підозри, оскільки як у клопотанні так і у судовому засіданні взагалі не навів доказів про це; 2) наявність існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, оскільки злочин вчинено 08.02.15 р. та до теперішнього часу поведінка підозрюваного не надавала підстав про припущення існування такої підозри. Оскільки особисте зобов`язання є самим м`яким запобіжним заходом, то доводити н6еможливісь застосування більш мякого запобіжного заходу необхідності взагалі немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 193, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровуській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосереднього до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .