справа № 1282/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000383 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, військовослужбовця призваного по мобілізації, командира бойової машини - командира відділення 1-ї розвідувальної роти військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, судимого 15 жовтня 2015 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 402 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 58 КК України з призначенням покарання - 6 /шість/ місяців службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням в дохід держави десяти відсотків з його грошового забезпечення, -

за ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
05 червня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 178 Цивільного Кодексу України, п. п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17 "Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року "Про право власності на окремі види майна", умисно, усвідомлюючи протиправність своїїх дій, достовірно знаючи про заборону на придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та бажаючи діяти саме таким чином, під час перебування на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 ( Військово-медичний клінічний центр Північного регіону), дислокованої у АДРЕСА_2 , привласнив попередньо знайдені у зоні проведення антитерористичної операції 17 патронів калібру 7,62 мм., які є боєприпасами.

В подальшому, старший солдат ОСОБА_4 у період з 05 червня 2015 року по 07 липня 2015 року по місцю стаціонарного лікування на території військової частини НОМЕР_2 ( Війсьово-медичний клінічний центр Північного регіону), дислокованої у АДРЕСА_2 , військової частини НОМЕР_3 ( Рівненський військовий госпіталь), дислокованої у АДРЕСА_3 та Комунального закладу "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни", розташований за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив незаконне носіння та зберігання бойових припасів - 17 патронів калібру 7,62 мм., а з 07 липня 2015 року по 09 липня 2015 року незаконно зберігав вище згадані бойові припаси за місцем проживання у будинку своєї матері, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та показав, що дійсно, привласнивши у травні 2015 року в зоні АТО 17 знайдених патронів калібру 7,62 мм., залишив їх у своєму рюкзаку з наміром використати під час антитерористичної операції, а згодом про них забув. Після цього, перебуваючи на лікуванні у військовому госпіталі військвої частини А 3306 в м. Харків, виявив вказані патрони в своєму рюкзаку та свідомо залишив їх у себе та продовжив зберігати під час лікування як у вказаному військовому госпіталі, так і в подальшому у Рівненському військовому госпіталі, куди був направлений для продовження лікування, а після лікування - у себе вдома за адресою с. Острожець Млинівського району Рівненської області. 9 липня 2015 року вказані боєприпаси були виявлені та вилучені працівниками Млинівського РВ УМВС України у Рівненській області.

Визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 , пов`язані з придбанням, носінням і зберіганням без передбаченого законом дозволу бойових припасів кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України і така кваліфікація його дій, на переконання суду, є вірною.

Обираючи покарання обвинуваченому, відповідно до загальних положень Кримінального Кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких. Даний злочин ОСОБА_4 вчинив вперше, оскільки вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.10.2015 року засуджений за ч.3 ст.402 КК України за злочин, який вчинив після вчинення цього злочину.

По місцю проживання та за місцем проходження служби ОСОБА_4 характеризується позитивно. ( а.с. 56, 80)

Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щиросердечне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Як видно з матеріалів справи станом на 23.02.2016 року ОСОБА_5 відбув 100 днів службового обмеження для військовослужбовців за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.10.2015 року.

Таким чином, враховуючи, що злочин у даній справі ОСОБА_4 вчинив до постановлення попереднього вироку, то при призначенні йому остаточного покарання за сукупністю злочинів підлягаються застосуванню правила ч. 4 ст. 70 КК України .

При цьому у строк покарання за новим вироком слід зарахувати ОСОБА_4 строк покарання, відбутого за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 15.10.2015 року, перевівши згідно ст. 72 КК України 100 днів службового обмеження для військовослужбовців у 33 дні позбавлення волі з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Враховуючи вище наведені обставини, а також те, що обвинувачений злочин у цій справі вчинив вперше, наявність виключно пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих його покарання обставин, зважаючи на активне сприяння у розкритті злочину, дані які позитивно характеризують його особу, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та, відповідно до ст.75 КК України, рахує можливим призначити йому покарання за ч.1 ст.263 КК України зі звільненням від його відбування з випробуванням, якщо протягом встановленого йому іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

З матеріалів справи видно, що під час досудового розслідування запобіжні заходи до ОСОБА_4 не обирались. Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.369- 371, 374 КПК України,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання 3 /три / роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2015 року у виді 6 місяців службового обмеження для військовослужбовців, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів 3 ( три) роки позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за цим вироком відбуту частину покрання за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2015 у виді 33 / тридцяти трьох/ днів позбавлення волі, попередньо перевівши відповідно до ст.72 КК України відбутих 100 днів службового обмеження для військовослужбовців у 33 / тридцять три/ дні позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного йому за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1/ один/ рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 у відповідності до п.2 ч.1 ст.76 КК України впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: 17 патронів калібру 7,62, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Млинівського відділення Дубенського відділу Головного управління Національної поліції в Рівненській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: