Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/1075/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.12.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винним та призначено покарання за ч.2 ст.187 КК України сім років позбавлення волі .

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати в сумі 131,04 грн.

Інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_8
захисник-адвокат ОСОБА_9 ,
обвинувачений ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 визнано винним за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин:

01.11.2014 р. близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля ЗОШ № 16. що по пров. Фортечному, 7, м. Кіровограда, разом із ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 (відносно яких судом ухвалено вирок), які також перебували в стані алкогольного сп`яніння, помітили раніше незнайомого їм ОСОБА_12 , який проходив повз них.

Маючи та реалізовуючи умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , з корисливого мотиву, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 підійшли до ОСОБА_12 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 наніс останньому один удар ногою по тулубу, від якого потерпілий впав на землю, після чого, з метою подолати опір потерпілого, стали наносити хаотичні удари ногами в область голови та тулуба. Подолавши опір потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_7 з неповнолітнім ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відкрито заволоділи речами останнього а саме: курткою Colins, вартістю 765 грн., туфлями вартістю 320 грн., джинсами Colins, вартістю 387 грн., мобільним телефоном Lenovo A369i, вартістю 1 129,20 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора «МТС», вартістю 15 грн., грошовими коштами в сумі 2 000 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 4 616,20 грн. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: перелому кісток носу зліва, синця навколо лівого ока з крововиливом в білкову оболонку, на спинці носу з садном, в лівій вушній раковині по передній та задній поверхні, та саден на лобі справа, зліва з синцем, лівій скроневій ділянці з синцем, тім`яній ділянці голови зліва (3), на лобі справа, правій вилицевій ділянці, тім`яно-скроневій ділянці справа (2), тім`яній ділянці справа, тім`яно - потиличній ділянці справа, тім`яній ділянці зліва, що утворились від не менше 15 травматичних впливів, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1247 від 10.11.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.
В апеляційних скаргах:
- прокурор просить вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та засудити за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві приватної власності.

Не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого. Санкцією ч.2 ст.187 КК України передбачене призначення обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Всупереч вимог п.1 ч.1 ст.65, ч.2 ст.69 КК України суд першої інстанції, не навівши мотивів свого рішення, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.187 КК України, не призначив останньому обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, тобто не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, що відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

- обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Ленінського районного суду. Призначити обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`яке покарання за вчинені злочини та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Вважає, що судом допущено істотні порушення кримінального процесуального законодавства.

Заперечує наявність обтяжуючої обставини, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, та зазначає, що вона не встановлена, оскільки щодо неї працівникам стало відомо тільки зі слів обвинуваченого на першому допиті без участі захисника. Дана обставина має бути встановлена тільки медичним освідуванням, а цього зроблено не було. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано те, що він за місцем проживанням характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, попросив пробачення у потерпілого, у вчиненому щиро кається, що призвело до призначення жорстокого покарання. За наявності такої кількості пом`якшуючих обставин просить призначити покарання без ізоляції від суспільства, оскільки він став на шлях виправлення та усвідомлює суспільну небезпечність своїх діянь.

Вважає, що суд міг призначити йому покарання нижче від найнижчої межі із застосуванням ст..75 КК України. Просить дослідити докази, які були не належним чином досліджені в суді першої інстанції, а саме ті, що характеризують особу обвинуваченого та щодо пом`якшуючих обставин.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив стосовно апеляційної скарги обвинуваченого; захисника-адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступник висновків.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове слідство і судовий розгляд у ньому проведені з дотриманням вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованого на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказах, які зібрані у передбаченому кримінально-процесуальним законом порядку та належно оцінені судом в їх сукупності, є обґрунтованим. Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України кваліфіковані правильно та сумнівів не викликають, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються.

Відповідно до ч.1 ст.404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи міру покарання засудженому, суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, особу засудженого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не займається суспільно-корисною працею, вперше притягується до кримінальної відповідальності; обставини що пом`якшують покарання - щире каяття; обставини що обтяжують покарання - скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням усіх обставин справи було призначене мінімальне покарання.

За вказаних обставин, які належним чином були досліджені судом першої інстанції відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, щодо призначення йому покарання із застосуванням ст.ст.69,75 КК України, а вирішення судом питання щодо призначення покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, яке є необхідним та достатнім для її виправлення і перевиховання було обґрунтованим таким, що відповідає принципам кримінального права.

Однак призначаючи основне покарання суд помилково не призначив додаткове покарання, а саме конфіскацію майна, яка у відповідності до санкції ч.2 ст.187 КК України є обов`язковою, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, про наявність підстави, передбаченої ст.409 КПК України, яка тягне за собою скасування вироку в частині призначення покарання ОСОБА_7 та ухваленні нового вироку, призначивши покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.187 КК України, яке є необхідним та достатнім для її виправлення і перевиховання з конфіскацію всього належного йому майна.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Кіровоградської області ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст.187 КК - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

В решті вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою,- у той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2