Провадження № 1-кп/331/401/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» серпня 2015 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Знам`янка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, працевлаштованого помічником начальника групи охорони та ІНФОРМАЦІЯ_2 , сімейний стан розлучений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) за заступних обставин.
Так, 26 червня 2015 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у себе дома, за адресою: АДРЕСА_2 , звернулась до раніше знайомого ОСОБА_5 з проханням закласти до ломбарду її золотий годинник, так як в неї був відсутній оригінал паспорту громадянина України. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 домовились про те, що останній від свого імені укладе договір фінансового кредиту з ломбардом ЮК «Демос», згідно якого, за золотий годинник отримає грошові кошти в розмірі 300 гривень, які ОСОБА_5 повинен буде передати ОСОБА_4 .
Після цього, 27 червня 2015 року, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні ломбарду ЮК «Демос» за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, будинок 89, уклав від свого імені договір фінансового кредиту, згідно якого, заклав у заставу годинник із золота 585 проби, вагою 19,35 грам, який було оцінено у 4540 гривен 29 копійок та отримав у кредит грошові кошти в розмірі 400 гривень. Отримані, у ломбарді, кошти в сумі 300 гривень ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 , а залишок в сумі 100 гривень залишив собі, якими розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Під час досудового розслідування, 20 липня 2015 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , на підставі вимог ст. ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення, яка відповідно до ст. 471 КПК України разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Виходячи зі змісту даної угоди, потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердно розкаявся у вчиненому і зобов`язався визнати обвинувачення в судовому засіданні.
Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і останній погодився на його призначення. Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним або обвинуваченим.
Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого між ним та потерпілою виду та розміру покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 20 липня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
- золотий годинник 585 проби, вагою 19,35 грам, який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_4 залишити у потерпілої ОСОБА_4 , як законного володільця (т. 2, а.п. 26-27).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим з підстав: призначення судом покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором з підстав затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1