Справа № 346/953/15-к
Провадження № 1-кп/346/95/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

cекретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 1-кп/346/95/2015 про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня , не одруженої , раніше судимої, останній раз вироком Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року за ст.ст.185 ч.1, 357 ч.3 КК України до штрафу в сумі 850 грн., не працюючої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.2 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Кримінальне правопорушення обвинуваченою було вчинено за таких обставин.

Обвинувачена ОСОБА_4 , 7 січня 2015 року близько 04.00 год., знаходячись в будинку за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, маючи на меті заволодіння чужим майном, викрала мобільний телефон марки «Самсунг С3520» вартістю 550 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинула, спричинивши потерпілому майнову шкоду на суму 550 грн.

Свою вину в судовому засіданні обвинувачена визнала в повному обсязі і пояснила, що вона дійсно 6 січня 2015 року близько 18.00 год. заїхала в гості до потерпілого ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . В гостях у потерпілого вона допомогла потерпілому в приготуванні їжі, розмовляла з останнім, а в подальшому попросила залишитись переночувати, оскільки була пізня година. Прокинувшись з ранку, вона побачила, що потерпілий спав в іншій кімнаті, де вона на столі побачила мобільний телефон марки «Самсунг». Вона взяла даний телефон, положила його в кишеню та поїхала додому. В подальшому вона здала викрадений у потерпілого телефон в ломбард «Сапфір», отримавши за це 200 грн., які витратила на власні потреби.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачена щиро кається і просить суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позицій.

Вина обвинуваченої знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і її дії слід кваліфікувати за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої суд не знаходить.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд визнає її щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання вини в повному обсязі, відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, прохання потерпілого суворо не карати обвинувачену.

Враховуючи наявність зазначених декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину , з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції статті 185 ч.2 КК України.

Остаточне покарання суд визначає за сукупністю злочинів згідно п.4 ст.70 КК України, оскільки обвинувачена після постановлення вироку в справі , винна ще і в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку Коломийського міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року за ст.ст.185 ч.1, 357 ч.3 КК України, яким була засуджена до штрафу в сумі 850 грн.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100,368 КПК України.

Керуючись ст.ст.373,374,375 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і,застосувавши ст.69 КК України, призначити покарання 240 годин громадських робіт.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 лютого 2015 року у вигляді штрафу в сумі 850 грн. і остаточно призначити покарання у вигляді 240 годин громадських робіт та штраф в сумі 850 грн., який виконується окремо.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Самсунг С3520» ,який зберігається у потерпілого ОСОБА_5 , залишити потерпілому ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1