н/п 1-кс/640/8472/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
встановив:
Заявник про час, дату та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з"явився. 08.12.2015 ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою просив розглянути скаргу без його участі, скаргу просив задовольнити (а.с.12).
Враховуючи вказану вище заяву, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності заявника.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за їх відсутності.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
При цьому слідчий зазначив, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_6 , що надійшло з виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, встановлено, що аліменти на користь ОСОБА_4 періодично перераховуються. У зв`язку з чим в діях ОСОБА_6 відсутня злісність ухилення від сплати аліментів (а.с.42-43 кр.пр.).
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, виходячи зі змісту заяви потерпілої ОСОБА_4 , є перевірка обставин, пов`язаних із тривалим, систематичним (злісним) ухиленням ОСОБА_6 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Тобто, необхідною умовою для притягнення до кримінальної відповідальності за злісну несплату аліментів є наявність судового рішення, що набрало законної чинності і зобов`язує особу сплачувати аліменти.
Так, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 24.11.2011 з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 27.07.2011 і до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
На виконання вищевказаного рішення Київським районним судом м.Харкова 24.11.2011 видано виконавчий лист (а.с.8).
Постановою державного виконавця Краматорського міського управління юстиції від 17.04.2013 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2018/2-327211/13 від 24.11.2011 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з 27.07.2011 і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. (а.с.9).
Розрахунком державного виконавця встановлена заборгованість ОСОБА_6 по виконавчому листу №2018/2-3272/11/13 від 08.12.2011р. на користь ОСОБА_4 за період з 01.10.2012 по 20.10.2015 у розмірі 11 123 грн. 14 коп.(а.с.42).
Проте, в ході досудового розслідування не було виконано доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій. Так, не було встановлено місцезнаходження та місце роботи ОСОБА_6 та не допитано його про причини несплати аліментів за рішенням суду; не допитано в якості свідка державного виконавця з приводу того чи вручено ОСОБА_6 постанову про відкриття виконавчого провадження та причини несплати ним аліментів; не перевірені покази ОСОБА_7 з приводу того, що ОСОБА_6 виїхав на постійне місце проживання до Китаю та що він замість сина сплачує аліменти.
За таких обставин постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 19.11.2015 є передчасною та підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Оскільки заявник вказує, що копію постанови від 19.11.2015 ОСОБА_4 отримала лише 27.11.2015, та скарга подана заявником до суду 04.12.2015, отже, відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, слідчий суддя вважає не пропущеним строк звернення заявника до суду зі скаргою.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1