АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 547/415/13-к
Номер провадження 11-сс/786/99/2013
Головуючий у 1-й інстанції Любицький В.О.
Доповідач Гавриш В. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді Гавриша В.М.,

суддів Гонтар А.А. Денисенко Л.М.

секретар Жура Н.Л.

з участю прокурора Каменєва В.В.

скаржника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали справи за апеляцією громадянина ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області від 25 березня 2013 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Семенівського районного суду від 25 березня 2013 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Семенівського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2, погоджене з прокурором прокуратури Семенівського району та накладено арешт на вантажні автомобілі НОМЕР_1, які належать на праві власності фізичній особі підприємцю ОСОБА_1, способом заборони відчуження зазначених автомобілів в будь-який спосіб і будь-яким особам.

Як встановлено досудовим розслідуванням, зазначені вище автомобілі були використані невстановленими особами для заволодіння шахрайським шляхом насіння сої 19.03.2013 року в кількості 116 т. 146 кг. на загальну суму 509 157 грн., яке знаходилось на зберіганні на території Семенівського відділення в смт. Семенівка Полтавської області ТОВ Кононівський елеватор, яке належить громадянину ОСОБА_3 та являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

На ухвалу слідчого судді подана апеляція ОСОБА_1, в якій скаржник просить скасувати ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду про накладення арешту на майно, а саме двох належних йому на праві власності вантажних автомобілів марки МАН шляхом заборони їх відчуження у будь-який спосіб і будь-яким особам, в звязку з тим, що йому не було відомо про злочинні наміри невстановлених слідством осіб щодо заволодіння насінням, а органами досудового розслідування не встановлено його причетність до цієї оборудки та викрадення зерна сої.

Апелянт також вважає, що незаконними діями органами досудового розслідування та місцевим судом були порушені вимоги ст. 170 КПК України, оскільки арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану суспільно небезпечним діянням до переліку яких він не відноситься.

Одночасно ОСОБА_4 звертає увагу щодо порушення положень п. 5 ст. 171 КПК України та термінів подачі клопотання про арешт майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня з моменту вилучення майна, в той час коли автомобілі були затримані 19.03.2013 року, а клопотання подано та винесена ухвала слідчого судді лише 25.03.2013 року.

На переконання ОСОБА_4 місцевим судом були порушені положення ст. 173 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які правові підстави докази про причетність ОСОБА_1 до вчинення кримінального проступку.

Заслухавши суддю доповідача, виступ ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, заперечення прокурора Каменєва В.В., перевіривши обґрунтування апеляції і обговоривши доводи апеляції та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не знаходить підстав до задоволення апеляції, виходячи з наступного.

В апеляційній інстанції встановлено, що 19.03.2013 року було відкрито кримінальне провадження з фактом заволодіння шахрайським способом насінням сої, яке зберігалося на Кононівському елеваторі в смт. Семенівці Полтавської області належним потерпілому ОСОБА_3 загальною масою 113т 146 кг. на загальну с3уму 509 157 грн. з використанням двох вантажних автомобілів з причепами належними громадянину ОСОБА_1

/ а. с. 1 /

При проведенні досудового слідства встановлено, що з метою заволодіння майном потерпілого були використані підробні документи від імені ОСОБА_3, однак працівниками правоохоронних органів вантажні автомобілі з викраденим були затримані, що ОСОБА_1 в апеляційній інстанції не заперечує.

Таким чином, зазначені вантажні автомобілі в даному кримінальному провадженні є не тільки речовими доказами, але й знаряддям вчинення злочину.

Нарешті в апеляційній інстанції також встановлено, що дане кримінальне провадження не завершене, а громадянин ОСОБА_1, який є приватним підприємцем, не заперечує, що в своїй підприємницькій діяльності продовжує безперешкодно і вільно користуватися цими вантажними автомобілями, наміру по їх продажу не має.

За таких умов та ураховуючи перелічені конкретні обставини по даному кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає обгрунтованих підстав до скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляція громадянина ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію громадянина ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Семенівського районного суду Полтавської області від 25 березня 2013 року про накладення арешту на вантажний автомобіль НОМЕР_2 з причепом д.н.з. ВІ 7503ХР та вантажний автомобіль НОМЕР_3, які належать на праві власності фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 способом заборони їх відчуження у будь-який спосіб і будь-яким особам без змін.

С У Д Д :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7