Єдиний унікальний № 500/7298/15-к
Провадження № 1-кп/500/574/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
22 грудня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002491, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Каланчак Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2015 р.н., перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
26 вересня 2015 року, приблизно о 18:00 19:00 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , таємно викрала мобільний телефон марки «LG» модель «E-400» вартістю 520 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якої грошей не було, та флеш карткою марки «MicroSD» об`ємом 8 GB вартістю 80 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 615 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. В ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини злочину та щиро розкаялася в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема перелік та вартість викраденого нею майна. Так, обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 26 вересня 2015 року вона з чоловіком ОСОБА_7 та братом останнього, приблизно о 19:00 годині, проходили по вул. Суворова, де вона пішла в туалет. Була темна пора доби і, коли вона підсвітила своїм мобільним телефоном ділянку вулиці, то побачила на землі на узбіччі біля паркану мобільний телефон, який забрала собі. Вона витягнула з телефону сім-картку та викинула її. Через добу вона віддала вказаний телефон своїй сестрі. А через деякий час її сестра повідомила, що перебуває в міліції через цей телефон, у зв`язку з чим вона приїхала до міліції і розповіла як усе відбулося, після чого мобільний телефон був повернутий потерпілій працівниками міліції.

Цивільний позов потерпілої вона визнає частково, в розмірі 1 000 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , а також дослідженням документів, що стосуються розміру цивільного позову та особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її вина у вчиненні злочину також в повному обсязі підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що 26 вересня 2015 року, приблизно о 18:00 19:00 годині, в темну пору доби вона перебувала на прилеглій до її будинку території, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , прибирала на вулиці, підмітаючи листя. Оскільки у неї не було кишень, вона поклала телефон біля паркану з боку вулиці і перейшла прибирати територію всередині двору. Вона знала, де вона поклала телефон, залишила його там і перебувала поряд, оскільки чекала дзвінок. Проте коли вона повернулася до телефону, його там не виявилося. Вона намагалася знайти телефон, а коли це не дало результатів, намагалася подзвонити на свій номер, але телефон був поза зоною досяжності, у зв`язку з чим вона зрозуміла що телефон був викрадений, про що вона повідомила працівників міліції. У неї був викрадений мобільний телефон марки «LG» модель «E-400» вартістю 520 грн. з сім-карткою та карткою пам`яті.

Викрадений мобільний телефон їй був повернутий, але без сім картки. Крім того мобільний телефон мав механічні пошкодження корпусу та сенсорного екрану, і на відновлення телефону вона має витратити 1 300 грн. Крім того, вона сплатила ще 150 грн. за діагностику телефону. Тому діями обвинуваченої їй була заподіяна матеріальна шкода на суму 1 450 грн., які вона просить стягнути з обвинуваченої. Телефон для неї становить цінність, оскільки він був подарований їй чоловіком, який помер. Також потерпіла зазначила, що з телефону частково зникла інформація, необхідна їй для роботи, яку їй довелося відновлювати, що суттєво вплинуло на результати її роботи та створило їй незручності. Крім того, з телефону зникла особиста інформація, розголошення якої вона хотіла б уникнути. У зв`язку з викладеним їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в загальному розмірі 2 000 грн.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченої, її молодого віку, те, що вона має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2015 р.н., а також позиції потерпілої суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винуватій ОСОБА_5 достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу в нижніх межах санкції, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності у призначенні більш суворих видів покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася, запобіжні заходи відносно неї не застосовувалися, і клопотання про це не подавалися.

При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілою ОСОБА_6 , з урахуванням його уточнення в судовому засіданні про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 на її користь 1 450 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, яка полягає у витратах, які вона має понести за відновлення її телефону, 2 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, яку вона зазнала внаслідок зникнення з телефону особистої інформації, суд керується положеннями ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, у відповідності до якої моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон марки «LG» модель «E-400» вартістю 520 грн. з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн. та флеш карткою марки «MicroSD» об`ємом 8 GB вартістю 80 грн., який належить ОСОБА_6 , причому викрадене майно, за виключенням сім-картки вартістю 15 грн., було повернуте потерпілій. Крім того, внаслідок вчинення злочину мобільний телефон потерпілої зазнав механічних пошкоджень, у зв`язку з чим він потребує ремонту, вартість якого, згідно даним акту технічного висновку від 18.12.2015 р., наданого потерпілою, складає 1 300 грн. Крім того, згідно квитанції №22704 від 18.12.2015 р. потерпіла ОСОБА_6 витратила 150 грн. за діагностику телефону. У зв`язку з викладеним цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки сума матеріальної шкода повністю підтверджена наданими потерпілою документами.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , суд враховує характер злочину, глибину душевних страждань потерпілої, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 підлягає стягненню 700 грн. в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та у зв`язку зі зникненням важливої для неї інформації, що вплинуло на звичайне протікання її способу життя та вимагало від неї додаткових зусиль направлених на відновлення становища, яке існувало до вчинення злочину.

Обвинувачена ОСОБА_5 цивільний позов потерпілої визнала частково, а саме в розмірі 1 000 грн. в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) 1 450 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 700 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 2 150 (дві тисячі сто п`ятдесят) гривень. В іншій частині позову ОСОБА_6 відмовити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1