Справа № 463/3872/15-к
Провадження № 1-кс/463/694/15
У Х В А Л А
13 серпня 2015 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Личаківського району м.Львова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора Личаківського району м.Львова, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України суддями апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Просить зобов`язати прокурора Личаківського району м.Львова внести вказані вище відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 15 липня 2015 року він звернувся до прокуратури Львівської області із заявою щодо проведення досудового розслідування, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України суддями апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Дана заява була скерована в прокуратуру м.Львова, в подальшому в прокуратуру Личаківського району м.Львова. 10 серпня 2015 року він отримав лист-відповідь, яким прокурор Личаківського району м.Львова повідомив про те, що відсутні підстави для внесення відомостей, зазначених у заяві щодо незаконних рішень суддів апеляційного суду Львівської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вважає, що такими діями прокурор не виконав вимоги ст.214 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з мотивів викладених у такій, просить скаргу задоволити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі. При цьому, 12 серпня 2015 року подав письмові заперечення на скаргу, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що він не згідний із судовими рішеннями, прийнятими суддями апеляційного суду Львівської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Снятинської сільської ради та ін. про визнання рішення нечинним та визнання недійсним Державного акту на право постійного користування землею. Вважає, що такі рішення постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно листа-відповіді прокурора Личаківського району м.Львова від 29 липня 2015 року, ОСОБА_3 було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладених в його заяві від 15 липня 2015 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно зі ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» визначає, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльність судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, Вища кваліфікаційна комісія суддів, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.

У відповідності до вимог п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.п.4 п.2.1 наказу Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань» до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_3 не згідний з процесуальними діями суддів апеляційного суду Львівської області під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до Снятинської сільської ради та ін. про визнання рішення нечинним та визнання недійсним Державного акту на право постійного користування землею. Станом на сьогоднішній день, в діях суддів компетентним органом не встановлено наявності порушення суддями вимог щодо їх статусу, посадових обов`язків чи присяги судді, до дисциплінарної відповідальності такі не притягались. ОСОБА_3 було оскаржено рішення апеляційного суду Львівської області в касаційному порядку та до Верховного Суду України, а тому фактично останній скористався своїм правом на оскарження рішення з якими не згідний у визначеному законом порядку.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що дії прокурора Личаківського району м.Львова з приводу невнесення заяви ОСОБА_3 від 15 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань є правомірними, оскільки дії з приводу яких подана скарга були оскаржені у визначеному законом порядку та були предметом перевірки судом касаційної інстанції та Верховним Судом України.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

у х в а л и в :
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Личаківського району м.Львова, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1