Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5015/15-к
Провадження №: 1-кп/332/428/15
Вирок
Іменем України
11 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0002851, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, має на утриманні неповнолітню дитину доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
13.11.2015 року, ОСОБА_5 , будучи офіційно працевлаштованим на посаді сталевара сталеплавильного цеху № 5 ПАТ «Дніпрспецсталь», перебуваючи у робочий час на території вказаного підприємства за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 81, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав дві металеві затравки ЕШП Р 18-ш, шляхом їх переміщення з території ПАТ «Дніпроспецсталь» на територію ВАТ «Запоріжсталь», тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 , оскільки він був затриманий співробітниками охоронної служби ВАТ «Запоріжсталь» під час перетину контрольно-пропускного пункту № 5 вказаного підприємства.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у вчинені закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

25.11.2015 року між обвинуваченим та представником потерпілого була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді 80 годин громадських робіт.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого, які просили суд затвердити укладену угоду, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду від 25.11.2015 року з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому з`ясовано, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, розкаявся у скоєному та цілком розуміє вимоги п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України. Обставин для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 25.11.2015 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Узгоджене в угоді покарання обвинуваченому, на думку суду, відповідає тяжкості скоєного злочину, особі обвинуваченого, та є достатнім і необхідним для його виправлення й попередження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 25.11.2015 року, укладену між ОСОБА_5 та представником потерпілого Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» у рамках кримінального провадження № 0002851.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ по справі дві металеві затравки ЕШП Р 18-ш, залишити Публічному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна» як законному володільцю.

Речовий доказ оптичний носій інформації із відео файлами записів камер відео спостереження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладання угоди; потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.6-7 ст. 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1