Справа № 309/2379/15-к
Провадження № 1-кп/309/277/15

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000870 від 25.06.2015 року в м. Хуст справу про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Березово та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, непрацюючого; раніше не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2015 року о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив. Таємно виліз на паркан дворогосподарства АДРЕСА_3 , власником якого являється потерпілий ОСОБА_4 , звідки шляхом застосування фізичної сили у вигляді ривків з фасадної частини будинку викрав одну камеру візуального спостереження марки «Hikvision», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 3490,95 грн., чим саме спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав. Суду пояснив, що 14 червня 2015 року о 23 годині він зустрівся зі своїми знайомими біля стадіону в м.Хуст з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по прізвиську « ОСОБА_9 ». В ході розмови йому повідомили, що на вулиці Лаборця в м.Хуст встановлені відеокамери. Він пішов до будинку потерпілого виліз на паркан і вирвав із стіни будинку камеру відеоспостереження. Зіскочив з паркану і втік вулицею до стадіону «Авангард». Потім він зустрівся із Волос ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про крадіжку нічого їм не розповів. Пішов додому, камеру зберігав у себе вдома. Коли його викрили працівники міліції добровільно видав камеру відеоспостереження.

Вина обвинуваченого стверджується показами потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_12 , письмовими доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що виявив крадіжку і по запису камери відеоспостереження виявив осіб, що могли бути причетні до крадіжки. Він побачив, що по вулиці неодноразово прогулювалася ОСОБА_12 і зрозумів, що їй може бути щось відоме.Потерпілий спитав її про це. ОСОБА_12 заперечувала причетність до крадіжки і він звернувся в Хустський МВ, яким був розшуканий ОСОБА_6 . Потерпілий заявив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4900 грн., 5000 грн. моральної шкоди та витрати по оплаті надання юридичної допомоги. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 погодився на заміну йому пошкодженої камери відеоспостереження на нову на пропозицію обвинуваченого ОСОБА_6 . Потерпілий просив обрати обвинуваченому міру покарання згідно з вимогами закону.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що про крадіжку камери спостереження дізналась від потерпілого ОСОБА_4 , який після події особисто підходив до неї і повідомив, що у нього з будинку викрали камеру спостереження, і на запису із інших камер зафіксовано, що в день події, приблизно за півтори години до злочину вона прогулювалась по вулиці, де проживає потерпілий. Потерпілий зробив висновок, що вона теж причетна до крадіжки. ОСОБА_12 йому повідомила, що в той день дійсно прогулювалась із своєю донькою по вулиці, де проживає ОСОБА_4 , але про крадіжку камери спостереження із його будинку їй нічого невідомо. Із обвинуваченим ОСОБА_6 вони знайомі давно. В день події з обвинуваченим вони дійсно зустрічались, прогулювались втрьох ще з одним їх товаришем ОСОБА_13 біля стадіону. Під час прогулянки ОСОБА_13 та ОСОБА_6 відлучались від неї, куди саме не повідомили, але через 10-15 хвилин повернулись знову на стадіон. Після повернення ОСОБА_6 сказав, що в нього є на продаж камера спостереження і спитав, чи немає в неї знайомих, кому можна її продати. Вона загадала, про одного свого знайомого, який раніше питав чи не знає вона когось в кого можна купити камеру спостереження, зателефонувала йому і домовилась про зустріч. Наступного дня ОСОБА_6 повинен був принести камеру спостереження, але на зустріч не прийшов, камеру для продажу не приніс, і вона зрозуміла, що він її залишив собі.

Вина обвинуваченого стверджується і письмовими матеріалами справи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 4/,

- протоколом огляду місця події /а.с.6/

- протоколом огляду речей /а.с.27/,

- висновком судово-товарознавчої експертизи / а.с. 30-33/

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 185 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками крадіжка, тобто таємне заволодіння чужим майном.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно /а.с. 39/.

При обранні міри покарання ОСОБА_6 суд враховує характер суспільно-небезпечного діяння злочин середньої тяжкості, особу винного, раніше не судимий.

Обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 визнання вини .

Обтяжуючих покарання обставин суд не знайшов.

Суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до наслідків злочину, раніше не судимий і приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_4 по справі заявлено цивільний позов про стягнення 4900 грн. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позову зазначив про те, що повернута камера відеоспостереження знаходиться в несправному стані, тому потерпілий ставить питання відшкодування її вартості. Потерпілому було завдано моральної шкоди, яка полягає у перенесених хвилюваннях у зв`язку із викраденням та пошкодженням майна, його боязні та його членів сім`ї за настання більш тяжких наслідків.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 виявили згоду на відшкодування взамін пошкодженої камери відеоспостереження новою камерою такої ж марки, в частині моральної шкоди та відшкодування витрат по оплаті юридичної допомоги потерпілому просив відмовити.

Суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3490,95 грн. у разі незнаходження компромісу по заміні камери відеоспостереження.

Вимога ОСОБА_4 щодо відшкодування витрат по наданню правової допомоги не підлягає до задоволення, оскільки у відповідності до ст.120 КПК України витрати по наданню правової допомоги потерпілому покладені на потерпілого.

В частині стягнення моральної шкоди позов підлягає до часткового задоволення в розмірі 1000 грн., оскільки потерпілим і його представником доведено, щ діями ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України,

суд
З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ст.185 ч.1 КК України та засудити до штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 1360 гривень.

Цивільний позов задоволити частково.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 повернути нову камеру візуального спостереження марки «Hikvision» взамін пошкодженої потерпілому ОСОБА_4 . У разі неповернення камери візуального спостереження марки «Hikvision» стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 суму в розмірі 3490,95 грн. Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 1000 грн. моральної шкоди.

У відшкодуванні витрат по наданню правової допомоги представника потерпілого - відмовити.

Речовий доказ: пошкоджену камеру візуального спостереження марки «Hikvision» повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирається .

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .