Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0004234 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою Голосіївський районний суд м. Києва повернув прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва (на даний час Київської місцевої прокуратури № 1) обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004234 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, для усунення виявлених недоліків.

Цією ж ухвалою, керуючись вимогами ст. 315 КПК України, суд залишив без змін запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою та визнав його продовженим до 09 лютого 2016 року включно.

Повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував його невідповідністю вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки він взагалі не містить викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, а містить лише формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Крім того, висунуте формулювання обвинувачення є неповним та неточним, зокрема відсутня вказівка на причинний зв`язок між діянням винного та шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого; не вказана форма вини.

Враховуючи ці та інші недоліки, суд першої інстанції дійшов до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому перераховані в ухвалі недоліки, у своїй сукупності, виключають можливість прийняття матеріалів кримінального провадження до судового розгляду і повинні бути усунуті в порядку, визначеному ст. 314 цього Кодексу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року та ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії судового засідання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме порушенням вимог ст.ст. 291, 314 КПК України, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення суд явно вийшов за межі вимог, передбачених цим Кодексом.

Як зазначається у скарзі прокурора, вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року ОСОБА_7 було засуджено за вчинення інкримінованого йому злочину на 5 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва цей вирок було скасовано, з призначенням нового судового розгляду в тому ж суді в іншому складі суду. Під час судового розгляду даного кримінального провадження суддею ОСОБА_9 , було здійснено новий автоматичний перерозподіл цього кримінального провадження, а його розгляд було передано судді ОСОБА_10 . При цьому, останньою, в порушення вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва, призначено не новий судовий розгляд, а підготовче судове засідання, що не було передбачено ухвалою суду апеляційної інстанції.

Крім цього, як вважає прокурор, в ухвалі суду про повернення обвинувального акта прокурору, не наведені належні і достатні мотиви, а також обґрунтування прийнятого рішення, у зв`язку з чим воно протирічить положенням чинного КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив залишити ухвалу суду без змін; пояснення захисника, яка заперечувала проти задоволення скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до вказаної норми закону, зазначене рішення суд має право прийняти лише під час підготовчого судового засідання, призначеного судом після отримання обвинувального акта.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та обґрунтовано звертається увага в апеляційній скарзі прокурора, підставою для призначення підготовчого судового засідання стало не отримання судом обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , який було складено слідчим та затверджено прокурором 26.08.2014 року та який надійшов до суду 27 серпня 2014 року, а здійснення повторного автоматичного розподілу матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , які надійшли до Голосіївського районного суду м. Києва 26 червня 2015 року після скасування Апеляційним судом м. Києва вироку, який було ухвалено щодо ОСОБА_7 .
До того ж, в ухвалі суду апеляційної інстанції від 11.06.2015 року, якою було скасовано вирок суду щодо ОСОБА_7 та призначено новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суду, не було зазначено про те, що новий судовий розгляд необхідно починати зі стадії підготовчого судового засідання.
Більш того, після повернення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Голосіївського районного суду м. Києва та здійснення автоматичного розподілу судової справи між суддями, суддя ОСОБА_9 одразу призначила зазначене кримінальне провадження до судового розгляду і до часу здійснення його повторного автоматичного розподілу 12.11.2015 року, після якого судову справу було передано судді ОСОБА_10 , по ній було проведено декілька судових засідань.
За таких обставин, незважаючи на недоліки суддя ОСОБА_10 не мала жодних правових підстав для призначення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу ІV цього Кодексу в іншому складі суду, тобто починаючи з судового розгляду, оскільки стадія підготовчого провадження фактично була завершена.

З огляду на це, рішення суду, прийняте за результатами підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акта прокурору через його невідповідність вимогам КПК України не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки воно ухвалене без дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року про повернення прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києваобвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004234 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,підлягає скасуванню, оскільки її постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а за матеріалами зазначеного кримінального провадження необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду.
Що ж стосується клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу її підзахисному з тримання під вартою на особисте зобов`язання, то колегія суддів не вбачає законних підстав для його задоволення, оскільки рішення суду, прийняте за результатами підготовчого судового засідання в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, окремому оскарженню не підлягає, а тому питання щодо зміни чи залишення без змін запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 взагалі не може бути предметом апеляційного розгляду.
Крім того, враховуючи те, що судом апеляційної інстанції призначений новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у суді першої інстанції, питання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого, за наявності відповідного клопотання, згідно вимог ст. 331 КПК України, повинен вирішувати саме суд першої інстанції під час судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 331, 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Голосіївського районного суду м. Києва від 10 грудня 2015 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004234 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повернуто прокурору прокуратури Голосіївського району м. Києва для усунення виявлених недоліків скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії судового розгляду.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на особисте зобов`язання відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/2271/2016

Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України

Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1