Провадження № 1-кп/185/627/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року м.Павлоград
Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженню від 17 липня 2015 року за № 0001815 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,зареєстрованого та проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були раніше знайомі між собою та підтримували близькі стосунки.

ОСОБА_5 , 16.06.2015 року приблизно о 08.20 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_4 , знаходився неподалік магазину «Продукти 112», розташованого по вул.Дніпровській, в м.Павлограді, Дніпропетровської області.

В той же час, та в тому ж місці, на грунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої ОСОБА_5 побачив у останньої в правій руці мобільний телефон марки «Nokia N-73-1».

У ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір на скоєння відкритої крадіжки зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_5 , того ж дня, приблизно о 08.20 год., стоячи неподалік зазначеного вище магазину «Продукти 112», відкрито, шляхом ривка, викрав з правої руки ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia N-73-1», чорного кольору, imei НОМЕР_1 , чим спричинив останній матеріальний збиток, згідно судово-товарознавчої експертизи № 36/15 від 21.07.2015 року, в розмірі 141 грн.

З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_5 з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

03 листопада 2015 року, під час судового провадження, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, примирився з потерпілою, повністю відшкодував завдану шкоду, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, з іспитовим терміном строком один рік, застосувавши до ОСОБА_5 , відповідно до пп.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1ч.1 ст. 486 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 , також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 ч.1 п.2 КПК України.

Прокурор вважає можливим затвердження угоди про примирення, оскільки вона повністю відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , оскільки угода повністю відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.1 ст. 186 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням позиції потерпілої ОСОБА_4 , а також особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному злочині, суд вважає, що є всі підстави для затвердження угоди від 03 листопада 2015 року між потерпілим та обвинуваченим про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, позовні вимоги відсутні.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 03 листопада 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання з іспитовим терміном один рік, зобов`язавши ОСОБА_5 , відповідно до пп.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

СУДДЯ ОСОБА_7 .