Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 1 -16/2010р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гуменної Н.М.

при секретарі Трембач М.М.

з участю прокурора Коциби Р.Л.

захисника підсудного ОСОБА_1

та представника потерпілих ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу про обвинувачення

за ч.2 ст.286 КК України,

встановив:

11.07.2009 року приблизно о 19 год. - 19 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи мікроавтобусом «Меrcedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись у світлу пору доби у напрямку м. Чоп по правій смузі руху автодорогою «Київ-Чоп» на 685 км. + 650 м. в межах населеного пункту с. Нагірне Сколівського району Львівської області, порушив вимоги п.1.2, п.1.3, п.1.5 ч.1, п.1.10, п. 2.3. "б", п.8.1, п.10.1, п.11.2, п.11.3, п.12.1, п.12.3, п.12.4,-12.7, п.12.9.б, п.13.1, п.13.3 Правил дорожнього руху, а саме: проявив злочинну недбалість та неувагу до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не врахував погодні умови, стан дорожнього покриття, мокрого від дощу, вибрав таку швидкість руху, яка не тільки перевищувала максимально допустиму для руху в межах населеного пункту 60 км/год., але й перевищила максимально допустиму по умовах зчеплення на даному заокругленні повороту - більшу ніж 71 км/год., що призвело до втрати мікроавтобусом поперечної стійності (неконтрольованого заносу), в результаті чого, не справився з управлінням, виїхав в забороненому місці на смугу зустрічного руху, чим поставив водія зустрічного автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер ВS РZ 182, ОСОБА_4 Наджибуля в такі умови, в яких останній не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення транспортних засобів, шляхом застосування екстренного гальмування з моменту виникнення тому небезпеки для руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_4 Наджибуля спричинено смерть, пасажиру ОСОБА_4 - середньої тяжкості тілесні ушкодження, пасажиру ОСОБА_5 - легкі тілесні ушкодження, а сам водій ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний вину у скоєні злочину визнав частково, оскільки незгідний з тим, що смерть водія автомобіля «ВАЗ-2109», ОСОБА_6 настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Після зіткнення автомобілів він бачив, що той був живий і йому надавали медичну допомогу. Судово-медична експертиза однозначно встановити причину смерті ОСОБА_6 не змогла. Крім того, незгідний в частині обвинувачення про те, що він перевищив швидкість більше ніж на 71 км/год., так як точно знає, що рухався зі швидкістю 60-65 км/год. Твердження про перевищення швидкості ґрунтується на висновку експертизи № 2619 від 21.08.2009 року, але експерт у своїх розрахунках не врахував тих обставин, що собака вискочила на дорогу, а також те, що він робив маневр, намагаючись її обїхати.

Розрахунки допустимої граничної швидкості, після якої починається занос експерт робив, виходячи з того, що він рухався по своїй смузі, не змінюючи напрямку по дузі з незмінним радіусом, тобто таким, який відповідає радіусу заокруглення дороги. При виконанні маневру з обїзду собаки, і намаганні повернути мікроавтобус на свою праву смугу руху, він рухався по дузі зі значно меншим радіусом, ніж заокруглення дороги. В звязку з цим, не визнає порушення Правил дорожнього руху, що стосуються перевищення ним швидкості руху. Вважає, що причиною ДТП стало раптове вибігання собаки на його смугу руху і слизька від дощу дорога.

Так, пояснив, що 11.07.2009 року приблизно о 10 год. він мікроавтобусом «Меrcedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1, виїхав з дому у м. Сваляву Закарпатської області до своїх знайомих. З ним їхали двоє його внуків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які сиділи переважно на задніх сидіннях і більше спали. Автотрасу «Київ-Чоп» він досить добре знає і неодноразово нею їздив раніше. По дорозі вони робили зупинки і їхали не поспішаючи. Накрапав дощ, дорога була мокрою, їхав через с. Нагірне Сколівського району Львівської області зі швидкістю близько 60 - 65 км/год. по своїй правій смузі руху в напрямку м. Чоп. Коли рухався на незначний підйом і наближався до правого повороту, відносно його напрямку руху, на дорогу з правого, узбіччя зненацька вискочила велика собака. Він різко вивернув руль вліво до осьової лінії, обїжджаючи собаку, яка зупинилась на проїзній частині ближче до правого краю. Обїхавши її, керував автомобілем впритул до осьової лінії і маючи намір повернутись на середину своєї смуги руху повернув руль праворуч, але мікроавтобус понесло вліво на зустрічну смугу руху і, тоді він застосував гальмування. Повернути мікроавтобус на свою смугу руху йому не вдалося, оскільки його продовжувало нести до лівого узбіччя. Вже коли його мікроавтобус знаходився на зустрічній смузі руху побачив, що зі сторони м. Чоп рухається легковий автомобіль «ВАЗ-2109» зі швидкістю близько 70 - 80 км/год. На його думку, водій зустрічного автомобіля гальмування не застосовував. Незважаючи на те, що він намагався повернути мікроавтобус на свою смугу руху і продовжував гальмувати, сталося зіткнення його мікроавтобуса із зустрічним автомобілем. Внаслідок зіткнення він сильно вдарився лівим коліном та грудьми об кермо. Внуки в цей час спали на задніх сидіннях і тілесних ушкоджень не отримали. З автомобіля спочатку не міг вийти через отримані травми. Пізніше жінка медпрацівник, що першою прибула на місце ДТП, ще до приїзду автомобіля швидкої меддопомоги, зробила йому інєкцію знеболюючого та надала допомогу. Після цього, він вийшов з автомобіля і побачив, що в зустрічному легковому автомобілі знаходиться непритомний травмований водій, якого не могли витягнути з автомобіля через те, що деформувались і заклинили двері. Жінка медпрацівник, та що робила йому укол сказала, що вже зробила знеболюючий укол і водію зустрічного автомобіля, і що той живий. Ще в автомобілі «ВАЗ-2109» на задньому сидінні плакала жінка, а хлопець з тієї машини ходив поруч. Пізніше його забрала машина швидкої медичної допомоги. У скоєному щиро кається.

Незважаючи на часткове визнання вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, доведена наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_4 про те, що вони сімєю їхали в м. Київ на автомобілі «ВАЗ- 2109» реєстраційний номер ВS PZ 182, яким керував її чоловік ОСОБА_4 Наджибуля. Вона сиділа на задньому правому сидінні, а на передньому правому пасажирському сидінні - їхній син ОСОБА_5. Як чоловік, так і син були пристебнутими ременями безпеки.

111.07.2009 року приблизно о 19 год. - 19 год. 30 хв. в с. Нагірне Сколівського району Львівської області на автодорозі «Київ-Чоп», вони потрапили в дорожньо-транспортну пригоду. Дощу не було, однак асфальт був мокрий після дощу. Швидкість руху їхнього автомобіля була невелика - близько 60 км/год., оскільки дорога була не дуже хороша. На спідометр не дивилась і швидкість визначила приблизно. Рухались на автомобілі по своїй правій полосі, точніше посередині полоси. Неочікувано, прямо назустріч виїхав мікроавтобус білого кольору «Меrcedes Vito» і зіткнувся з їхнім автомобілем на їхній правій полосі руху. Коли вона побачила мікроавтобус, то від їхнього автомобіля була відстань не більше 1 м. Водій мікроавтобуса їхав, на такій короткій віддалі, що чоловік навіть не встиг відреагувати, щоб уникнути зіткнення чи загальмувати. Як зустрічний мікроавтобус виїхав на їхню полосу руху, чи був попереду них лівий поворот по напрямку їхнього руху, вона сама не бачила, але син їй говорив, що попереду них був лівий поворот. З якою швидкістю їм назустріч рухався зустрічний мікроавтобус не може визначити тому, що все відбулось дуже швидко, але удар від зіткнення був сильний і все, що лежало в багажнику автомобіля під прокладкою полетіло на неї. Свідомість не втрачала, але була в шоці. Син виліз через розбите вікно авомобіля, а чоловіка довго не могли витягнути. Будучи в автомобілі, до прибуття санітарної машини бачила, що люди намагаються відірвати дверку водія та деформовані деталі салону автомобіля залізною трубою, у вигляді лому, щоб витягнути її чоловіка, але їм це не вдавалось. Через 15 хв. побачила похилого віку жінку, яка зробила укол в ліве плече чоловіку. Чітко не знає зробила остання укол чи ні, здається у неї щось не виходило. Безпосередньо перед ДТП вона з чоловіком не розмовляла, син, також, ніяким чином не відволікав батька, він просто слухав музику. Перед зіткненням повернулась трохи ліворуч і діставала із сумки продукти, щоб зробити бутерброди і перекусити, але не встигла тому, що сталось ДТП. Чоловік був без свідомості і не рухався, вона поплескувала його по щоці і кликала, але він не відповідав. Люди, які пробували його витягнути з автомобіля кричали, що є пульс і він живий. «Швидка допомога» приїхала десь через 1 год. - 50 хв. Спочатку їй допомогли вийти з автомобіля, оскільки у неї була сильно викручена нога і дуже боліла, а чоловік ще залишався в салоні. Сина автомобілем швидкої допомоги відвезли у лікарню пізніше. їй відразу ніхто не сказав, що чоловік загинув, а тільки наступного дня повідомили про це. Коли чоловік сідав за кермо авомобіля, то алкогольні напої не вживав;

-показами потерпілого ОСОБА_5 про те, що вони сімєю їхали в м. Київ на автомобілі «ВАЗ- 2109», яким керував його батько ОСОБА_5 Наджибуля. Він сидів на передньому правому пасажирському сидінні, а мати ОСОБА_4 на задньому сидінні справа. Він і батько були пристебнуті ременями безпеки.

11.07.2009 року приблизно о 19 год. - 19 год. 30 хв. в с. Нагірне Сколівського району Львівської області на автодорозі «Київ-Чоп», вони попали в дорожньо-транспортну пригоду. Дощу не було, але асфальт був мокрий після дощу. Швидкість руху їхнього автомобіля була невелика - близько 70 км/год., оскільки дорога була не дуже хороша. Батько їхав по середині своєї правої смуги руху. Раптом, несподівано прямо їм назустріч з лівого повороту виїхав мікроавтобус білого кольору «Меrcedes Vito» і зіткнувся з їхнім автомобілем, на їхній правій полосі руху. Як виїхав мікроавтобус зі своєї полоси на їхню полосу, він не бачив. Відстань до їхнього автомобіля була в цей момент 2 - 3 м. не більше. Не може уточнити чи зустрічний автомобіль їхав прямо на них чи його занесло на їхню смуху руху, тому що на такій короткій віддалі все відбулось за долі секунди, так швидко, що батько не встиг якось відреагувати, щоб уникнути зіткнення або загальмувати, хоча був досвідченим водієм з хорошою реакцією. Батько не встиг навіть слова сказати або крикнути, як відбулось зіткнення автомобілів. З якою швидкістю їм назустріч рухався мікроавтобус, він не може визначити тому, що бачив його долі секунди, але удар при зіткненні був дуже сильний. Як зустрічний мікроавтобус опинився на їхній смузі руху, як і коли перетнув осьову лінію не знає. Свідомість не втрачав і виліз через розбите вікно автомобіля. Батька довго не могли витягнути з автомобіля. Кермо було практично повністю пошкоджено, залишився тільки трикутник посередині, також погнутий. Батько сидів не рухаючись і він не бачив чи той дихає. Коли торкнувся батькової руки, то ніякої реакції не було. Через якийсь час, прийшла похилого віку жінка, яка підійшла до матері і батька. Зробила укол в ліве плече батькові і не знає чи робила укол матері чи ні. Бачив, що батько лежить без свідомості з відкритими очима і не рухається. Швидкої допомоги не було 40 хв., можливо 1 год., на годинник при цьому не дивився. Коли приїхала «швидка допомога», то батька ще діставали з машини, виривали дверку і відгинали метал. В автомобіль «швидкої допомоги» посадили його разом з мамою і відвезли у лікарню в м. Сколе. Він просив лікарів забрати ще й батька, але вони його не слухали. Про те, що батько помер, йому ніхто не говорив, крім якогось чоловіка на імя ОСОБА_9, який представився начальником дороги, саме він сказав, що батько помер і це його сильно шокувало. Матері допомогли вибратися з автомобіля, уже коли приїхала «швидка допомога». Батько ніколи не вживав алкогольні напої, оскільки дотримувався мусульманської віри. Перед аварією ні він, ні батько не їли та не розмовляли. В цей час, він слухав МПЗ-плеєр;

-показами свідка ОСОБА_10 даними на досудовому слідстві й перевіреними в судовому засіданні про те, що 11.07.2009 року приблизно о 19 год. вона йшла купити хліб, коли пятикласник ОСОБА_9 сказав, що на автодорозі «Київ-Чоп» на повороті аварія і є травмовані. Почувши це, забігла до хати і за 2 - 3 хв. взяла сумку з медикаментами, передзвонила в службу швидкої медичної допомоги м. Сколе та в Орявську амбулаторію і, не переодягаючись, щоб не втрачати час, побігла на місце аварії. Там була за 10 - 15 хв., оскільки живе неподалік. Прийшовши на місце події, побачила білий мікроавтобус «Меrcedes Vito» і червоний автомобіль «ВАЗ-2109». Транспортні засоби стояли зіткнувшись передніми частинами на смузі призначеній для руху в сторону м. Київ, при цьому «Меrcedes Vito» був спрямований на м. Чоп, а «ВАЗ-2109» на м. Київ. В автомобілі «ВАЗ-2109» хлопці розламували передню ліву дверку, щоб витягнути водія, а на задніх сидіннях сильно кричала жінка. Вона спочатку підійшла до автомобіля «ВАЗ-2109» і зробила укол жінці, яка була вся в крові, і у якої явно була пошкоджена права нога, при цьому зробила їй інєкцію одноразовим шприцом внутрішньо-мязево в сідницю: 2 мілілітри анальгіну і 1 мілілітр димедролу, щоб провести знеболення і уникнути травматичного шоку. Десь в цей же час, до неї підійшла жінка, видно медик, з попутньої машини і сказала, що в чоловіка, який перебував за кермом автомобілія «ВАЗ-2109» ледь прощупується пульс і, що йому терміново необхідно вколоти знеболююче, при цьому показала пластиковий тюбик з голкою, додавши, що це знеболююче «кетанов», але вона не може його витиснути. Шприц в такому вигляді і медпрепарати їй не зустрічались, напевно щось імпортного виробництва. Нахилившись до травмованого, через розбите скло правої дверки прощупала пульс, але він був слабкий. Тоді зробила йому інєкцію одноразовим шприцом внутрішньо-мязево в праве плече: 1 мілілітр знеболюючого «кетанов», серцевий препарат сульфокамфокаін 2 мілілітри, щоб провести знеболення, уникнути травматичного шоку та підсилити роботу серця, хоча чоловік продовжував перебувати без свідомості і практично без ознак життя. Також, у чоловіка крім того, що не можна було прощупати пульс, не спостерігалось дихання. Оглянувши очі, вона побачила, що очні яблука нерухомі, а зіниці розширені. В цій ситуації необхідно було зробити штучний непрямий масаж серця, однак це було неможливо з двох причин, по-перше, водія не можна було витягнути з салону через те, що він був затиснутий між сидінням і пошкодженою рульовою колонкою, по-друге грудьми дотикався до рульової колонки, практично висів на ній і скоріше за все мав переломи кісток грудної клітки. Пригадує, що жінка, яка продовжувала сидіти на задніх сидіннях, питала її хто вона така і які уколи робить, на що дала їй вичерпну відповідь. Далі оглянула хлопця, смуглявого і високого, який вже знаходився поруч із автомобілем, напевно він виліз сам через розбите скло дверей автомобіля. Серйозних травм вона у нього не виявила, тільки подряпину з правої сторони на спині. Цей хлопець був при повній свідомості, але дуже переляканий, в стані шоку. Він відмовився від запропонованого заспокійливого - крапель валеріани. При цьому, запитав, що з батьком, на що вона йому дала нечітку відповідь, щоб не завдати ще морально-психологічної травми, не бажаючи казати, що шансів на те, що батько виживе немає. Після цього, ще оглянула водія з «Меrcedes Vito», у якого було травмоване праве коліно і грудна клітка, підозрюючи сильний забій коліна і можливі перелами кісток грудної клітки, зробила інєкцію одноразовим шприцом внутрішньо-мязево: 2 мілілітри анальгіну і 1 мілілітр димедролу. Вже після цього, першою приїхала санітарна машина з Орявської амбулаторії десь за 10 - 15 хв. В цей санітарний автомобіль забрали жінку з автомобіля «ВАЗ» і її сина, а також поклали їхні сумки та документи. Ще через 20 хв. на місце події приїхала машина швидкої допомоги з Сколівської ЦРЛ, якою забрали водія мікроавтобуса «Меrcedes Vito» та дитину - його внучку, в якої травм не було, але та була дуже налякана. Речей водій з мікроавтобуса не забирав тому, що на місці ДТП залишився його внук, який не отримав тілесних ушкоджень. Водій з мікроавтобуса дуже переживав через те, що загинула людина, при цьому казав, що швидко не їхав, що його понесло, більше про обставини дорожньо-транспортної пригоди нічого не говорив, в основному висловлював жаль з приводу загибелі іншого водія. На момент коли приїхала Орявська «швидка», водій з автомобіля «ВАЗ» був мертвий, його вдалося витягнути з машини, відірвавши дверки. Запаху алкоголю від водія не чула. З працівників «швидкої», які приїхали на місце санітарними машинами ніхто вже інєкцій не робив, оскільки вона сказала, кому і які інєкції були нею введені. Не звернула уваги чи тримав в руках водій з автомобіля «ВАЗ» хліб чи булку і чи були залишки їжі у порожнині рота. В правій руці водія «ВАЗ» вона нічого не бачила, а ліву руку не могла бачити з правої сторони, так як її затиснуло між лівою дверкою;

- показами свідка ОСОБА_11 даними на досудовому слідстві й перевіреними в судовому засіданні про те, що він 11.07.2009 року приблизно о 19 год., знаходячись вдома, зі сторони дороги почув звук не дуже сильного удару. Коли виглянув у вікно, то по праву сторону від будинку, в сторону м. Чоп побачив два автомобілі, що зіткнулись передніми частинами. Він відразу вибіг на дорогу і побачив, що білий мікроавтобус «Меrcedes Vito» і червоний автомобіль «ВАЗ-2109», зіткнувлись на смузі призначеній для руху в сторону м. Київ, при цьому «Меrcedes Vito» був спрямований на м. Чоп, а «ВАЗ- 2109» на м. Київ. Коли підбігав, то з автомобіля «ВАЗ-2109» через праве переднє розбите скло дверей на дорогу виліз смуглявий високий хлопець, який скаржився на болі в спині, з мікроавтобуса з задніх пасажирських дверок вийшла дівчинка, а за нею хлопчик. На задніх сидіннях автомобіля «ВАЗ-2109» сильно кричала жінка, а водій сидів нерухомо, схилившись вперед на розламане кермо. Слідом за ним, майже відразу, на дорогу вибіг його брат ОСОБА_12 Крім них на дорозі спочатку нікого не було, або він не помітив. Вже з автомобілів, які зупинялись повиходили водії та підійшли до машин, які зіткнулись. Побачивши, що люди в автомобілі «ВАЗ-2109» серйозно травмовані, він крикнув комусь з дітей, щоб бігли за лікарем, маючи на увазі фельдшера ОСОБА_13, яка живе неподалік на відстані близько 150 м. від місця аварії. Водія мікроавтобуса він відразу не побачив тому, що був біля автомобіля «ВАЗ-2109» разом з братом та ще якимось чоловіком, напевно водієм з попутніх автомобілів, намагався відкрити ліву передню дверку, щоб витягнути з салону водія та надати допомогу, але дверка з частиною кузова були настільки деформовані, що їм ніяк не вдавалось її відкрити. Ручка з зовнішньої сторони на дверці при спробах її відкрити відламалась. Навіть коли відкрили обидві праві дверки і пробували з середини відкрити передню ліву дверку у них нічого не виходило. Хтось з присутніх пробував чи є пульс у водія з автомобіля «ВАЗ» і казав, що той ще живий, кричали, що потрібно викликати «швидку допомогу». Він в службу швидкої допомоги не телефонував, оскільки намагався відкрити дверку автомобіля. В цей час, до водія підходила якась жінка, очевидно з автомобіля, який зупинився, і пощупавши пульс сказала, що водій живий. ОСОБА_4 ця жінка мала в руках не шприц, а пластикову капсулу з голкою, казала, що то знеболююче, назву не може пригадати. Вона спробувала ввести препарат у ліве плече, але у неї не виходило тому, що рідина з капсули не витискалась. Стосовно медикаментів він не обізнаний, таких капсул раніше не бачив. Через 15 хв. після них, на місце дорожньо-транспортної пригоди прийшла фельдшер ОСОБА_13 Вона спочатку оглянула жінку в автомобілі, обличчя якої було все в крові і, яка скаржилася, що у неї сильно болить нога. Цю жінку буквально завалило сумками з багажника і він допоміг їх повідкидати. З автомобіля жінка не виходила і залишилась сидіти на задніх сидіннях. Фельдшер ОСОБА_13 зробила їй укол, а потім до фельдшера підійшла жінка, яка не могла ввести знеболююче та сказала ОСОБА_10, що водій ще живий і йому терміново потрібно зробити знеболююче, при цьому, показувала свою капсулу. Після цього, фельдшер оглянула водія автомобіля «ВАЗ» і зробила йому укол одноразовим шприцом в праве плече, нахилившись до нього через праву дверку, тому, що ліву дверку відкрити так і не вдавалось. Які ліки ОСОБА_13 вколола водію не знає. Останній не відреагував на укол. Вони, також, відкрили задню ліву дверку і пробували відсунути назад сидіння водія та смикали за сидіння, але сидіння назад не вдавалось відсунути. Хтось з людей пропонував витягнути водія через праву дверку, однак він цього не робив, зважаючи на те, що невідомо наскільки серйозні травми у водія і чи це не спричинить більшої шкоди. Водій продовжував перебувати без свідомості і практично без ознак життя. Він не бачив, щоб той дихав, чи хоч раз ворухнувся, до того ж, мужчина був досить масивної тілобудови і затиснутий між сидінням та пошкодженою рульовою колонкою. Не дивлячись на те, що водій був пристібнутий ременем безпеки, він грудьми дотикався практично повністю до розламаного керма. Надавши допомогу людям з автомобіля «ВАЗ», ОСОБА_13 оглянула водія та пасажирів з мікроавтобуса «Меrcedes Vito», при цьому, також, зробила укол водієві з мікроавтобуса «Меrcedes Vito» та наклала йому шину на травмоване коліно. Вже після цього, приїхала санітарна машина з Орявської амбулаторії десь за 10 - 15 хв. Приїхавший лікар підійшла до них, попросила відійти від дверки, і оглянувши водія автомобіля «ВАЗ» сказала, що той вже мертвий. На цей момент, їм нарешті вдалося відкрити ліву дверку, відірвавши її за допомогою лому. Тоді, він побачив, що в лівій руці, яка до цього була затиснута між сидінням і дверкою, водій продовжував тримати шматок білого хліба. До цього часу, він бачив рідину біля рота водія, але думав, що то жовтява піна, а коли побачив хліб у руці, то зрозумів, що в роті водія та біля нього були залишки хліба. Відірвавши дверку, вони витягнули водія, перенесли та поклали на асфальт позаду автомобіля «ВАЗ». В Орявський санітарний автомобіль забрали жінку з автомобіля «ВАЗ» і високого смуглого хлопця. Також, бачив, що жінка забрала з машини документи. Після цього, ще через 15-20хв. на місце приїхала машина швидкої медичної допомоги Сколівської ЦРЛ, якою забрали водія мікроавтобуса «Меrcedes Vito» та його внучку. Запаху алкоголю він не чув ні від одного з водіїв. З водієм мікроавтобуса він не спілкувався, а тільки підійшов глянути, коли йому накладали шину на коліно. На місці ДНІ залишився хлопчик з мікроавтобуса «Меrcedes Vito», який не отримав тілесних ушкоджень;

- показами свідка ОСОБА_12 даними на досудовому слідстві й перевіреними в судовому засіданні про те, що він 11.07.2009 року приблизно о 19 год., знаходився неподалік від свого будинку, коли зі сторони дороги почув звук удару, а коли побачив, що його брат ОСОБА_11 вибіг з дому на дорогу, побіг слідом за ним. По правій стороні від їхнього будинку в сторону м. Чоп стояли білий мікроавтобус ОСОБА_14 Левицкий - Ой, мама і червоний автомобіль «ВАЗ-2109», які зіткнувшись передніми частинами на смузі призначеній для руху в сторону м. Київ, при цьому ОСОБА_14 Левицкий - Ой, мама був спрямований на м. Чоп, а «ВАЗ-2109» на м. Київ. Коли підбіг, то з автомобіля «ВАЗ-2109» через праве переднє розбите скло дверки на дорогу виліз смуглявий високий хлопець, який скаржився на болі в спині. З мікроавтобуса з задніх пасажирських дверок вийшла дівчинка, а за нею хлопець. На задніх сидіннях автомобіля «ВАЗ- 2109» сильно кричала жінка, а водій сидів нерухомо, схилившись вперед на розламане кермо. Крім них з братом на дорозі спочатку нікого не було, а можливо він не помітив. Вже з автомобілів, які зупинялись повиходили водії та підійшли на місце аварії. Брат крикнув комусь з дітей, щоб ті бігли за лікарем. Побачивши, що брат не може відкрити дверку в автомобілі «ВАЗ-2109» зі сторони водія, він пішов додому і взявши невелику монтіровку, повернувся з нею. Водія мікроавтобуса він відразу не побачив тому, що був біля автомобіля «ВАЗ-2109» разом з братом та ще якимось чоловіком, напевно водієм з попутніх автомобілів, намагався відкрити ліву передню дверку, щоб витягнути з салону водія та надати допомогу, але дверка з частиною кузова були настільки деформовані, що їм ніяк не вдавалось її відкрити. Ручка з зовнішньої сторони на дверці при спробах її відкрити відламалась. Навіть коли відкрили обидві праві дверки і пробували з середини відкрити передню ліву дверку у них нічого не вийшло. Хтось з присутніх пробував чи є пульс у водія з автомобіля «ВАЗ» і казав, що той живий, кричали, що потрібно викликати «швидку». Особисто він не телефонував, оскільки намагався відкрити дверку автомобіля. В цей час до водія підходила якась жіїгка, мабуть медпрацівник, з автомобіля, який зупинився і прощупавши пульс сказала, що водій живий. Ця жінка тримала в руці пластикову капсулу з голкою, казала, що це знеболююче, назву не може пригадати. Вона спробувала ввести препарат у ліве плече, але у неї не виходило тому, що рідина з капсули не витискалась. Таких капсул він раніше не бачив. Через 10 15 хв. після них на місце аварії прийшла фельдшер ОСОБА_13 Вона спочатку оглянула жінку в автомобілі «ВАЗ-2109», обличчя якої було все в крові і яка скаржилася, що у неї сильно болить нога. Цю жінку буквально завалило сумками з багажника і брат їх повідкидав в сторону, але з автомобіля жінка не виходила, а залишилась сидіти на задніх сидіннях. Фельдшер ОСОБА_13 зробила їй укол. В цей час до фельдшера підійшла та жінка медик, яка не змогла ввести знеболююче і сказала їй про це. Ще сказала, що водій живий і йому терміново потрібно зробити знеболююче, при цьому, показувала свою капсулу. Після цього, ОСОБА_13 оглянула водія автомобіля «ВАЗ» і зробила йому укол одноразовим шприцом в праве плече, нахилившись до нього через праву дверку, тому, що ліву дверку відкрити так і не вдавалось. Які ліки фельдшер вколола водію він не знає. На укол останній ніяк не відреагував. Вони, також, відкрили задню ліву дверку і пробували відсунути назад сидіння водія та смикали за сидіння, але сидіння назад не вдавалось відсунути. Хтось з людей пропонував витягнути водія через праву дверку, але інші заперечували, мотивуючи, що невідомо які та наскільки серйозні травми у водія і чи це не спричинить більшої шкоди. Водій продовжував перебувати без свідомості і практично без ознак життя. Він не бачив, щоб той дихав чи хоч раз ворухнувся, до того ж мужчина був досить масивної тілобудови і затиснутий між сидінням та пошкодженою рульовою колонкою. Не дивлячись на те, що водій був пристібнутий ременем безпеки, він грудьми дотикався практично повністю до розламаного керма. Надавши допомогу людям з автомобіля «ВАЗ», ОСОБА_13 оглянула водія та пасажирів з мікроавтобуса «Меrcedes Vito», при цьому, також, зробила укол водієві з мікроавтобуса «Меrcedes Vito» та наклала йому шину на травмоване коліно. Вже після цього, приїхала санітарна машина з Орявської амбулаторії десь за 10 - 15 хв. Приїхавший лікар підійшла до них, попросила відійти від дверки, і оглянувши водія автомобіля «ВАЗ» сказала, що той вже мертвий. На цей момент, їм нарешті вдалося відкрити ліву дверку, відірвавши її за допомогою лому. Тоді, він побачив, що в лівій руці, яка до цього була затиснута між сидінням і дверкою, водій продовжував стискати в лівій руці невеликий шматок білого хліба. До цього часу, він бачив рідину біля рота водія, але думав, що то жовтява піна, а коли побачив хліб у руці, зрозумів, що в роті водія та біля нього були залишки хліба. Відірвавши дверку, вони витягнули водія, перенесли та поклали на асфальт позаду автомобіля «ВАЗ». В Орявський санітарний автомобіль забрали жінку з автомобіля «ВАЗ» і високого смуглого хлопця. Також, бачив, що вона забрала з машини документи. Після цього, через 20 хв. на місце події приїхав автомобіль швидкої медичної допомоги зі Сколівської ЦРЛ, яким забрали водія мікроавтобуса «Меrcedes Vito» та дівчинку. Запаху алкоголю він не чув ні від одного з водіїв. З водієм мікроавтобуса не спілкувався. На місці ДТП залишився хлопець з мікроавтобуса «Меrcedes Vito», який не отримав тілесних ушкоджень;

-показами судово-медичного експерта ОСОБА_15 даними на досудовому слідстві й перевіреними в судовому засіданні в порядку доповнення до проведеної судмедекспертизи № 575 від

21.07.2009року трупа ОСОБА_4 Наджибуля, який пояснив, що в ході проведеної судмедекспертизи діагноз про алергічну реакцію можливо встановити тільки на підставі клінічних даних, які можуть визначатись в межах від приблизно 30 хв. до 5 9 діб після введення лікарського препарату. При зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_6, яких-небудь міхурчастих утворень на шкірі і слизових оболонках, а також плямистих утворень, в тому числі в ділянці крапкової рани на правому плечі виявлено не було. Крім того, вважає, що укол водію автомобіля «ВАЗ» фельдшер робила коли той був в стані клінічної смерті, якщо б був інший стан, то від укола залишився синець або було б почервоніння. У результаті деформації грудної клітки, могли бути пошкоджені ребра, внаслідок чого виникає порушення функцій дихання, наступає травматичний шок, який є безпосередньою причиною смерті. У будь-якому випадку травматичний шок призводить до смерті. Також, стверджує, що малоймовірно, щоб особа при таких тілесних ушкодженнях могла вижити. Якщо громадяни іноземної держави відмовляються від розтину, як це було в даній ситуації, то згідно Указу Президента України № 6 «Про поховання іноземних громадян» він не вправі цього робити. Водій «ВАЗ» не міг померти внаслідок асфексїї, оскільки ознак механічної асфексії в очах, а також крововиливи на шиї, лиці, синюха і крапкові крововили не виявлено;

-додатковими письмовими поясненнями судово-медичного експерта ОСОБА_15 від 30.02. 2010 року вх. № 370, де детально описана причина смерті ОСОБА_6 Наджибули; /а.с. 246-249/

-показами лікаря-анестезіолога ОСОБА_16 даними на досудовому слідстві й оголошеними в судовому засіданні, який на друге запитання: «Чи були підстави, з огляду на тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6, застосування медичних препаратів у вигляді інєкції: 1 мілілітр кетанов, 2 мілілітри сульфокамфокаін, та чи могла вказана інєкція призвести до смерті?» - дав відповідь, що він, ознайомившись із актом судмедекспертизи № 575 від 21.07.2009 року трупа ОСОБА_6 Наджибуля, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.07.2009р., може прокоментувати, що лікарські препарати перебувають в переліку медикаментів для надання меддопомоги дорослому населенню, як кетанов, так і сульфокамфокаін. Препарат кетанов використовується для купування помірного та сильного болю, як при травмах різної важкості, так і при оперативних втручаннях. В свою чергу сульфокамфокаін використовується для стимулювання серцевої системи та дихання. Дані медичні препарати не могли призвести до смерті ОСОБА_6 Враховуючи тяжкість тілесних ушкоджень та обставини ДТП, при яких ОСОБА_6 перебував в салоні автомобіля, затиснутий деформованими деталями, і медпрацівник ОСОБА_10 не мала можливості провести повне обстеження та надати інші реанімаційні заходи такі, як непрямий масаж серця та штучне дихання;

-протоколом огляду місця події від 11.07.2009 року, схемами та іншими додатками до нього, з якого вбачається, де, коли сталась дорожньо - транспортна пригода і як розташовані обєкти по відношенню до елементів дороги та яка слідова база при цьому утворилась; /а.с.3-12/

-протоколом відтворення обставин і обстановки події від 15.07.2009 року з якого вбачається, що ОСОБА_3 на місці показав, де на даній ділянці 11.07.2009 року знаходився його мікроавтобус «Меrcedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1, на якому він їхав зі швидкістю близько 60 - 65 км/год. по своїй правій смузі руху в напрямку м. Чоп, коли йому на смугу руху на відстань 1,25 м. від правого краю вибігла і зупинилася собака, через що ОСОБА_3, обїжджаючи її, різко прийняв ліворуч впритул до осьової лінії. Вказав, що мав намір повернути правіше, але його мікроавтобус, понесло вліво і, тоді він застосував гальмування. Вказане місце знаходилось на віддалі 19.9 м. від місця, де на дорогу вибігла собака. Коли автомобіль ОСОБА_3 був в стані заносу, рухався по зустрічній смузі руху та подолав відстань 11,2 м. і знаходився на відстані 16,2 м. від місця зіткнення, тоді він побачив зустрічний автомобіль НОМЕР_2, який рухаючись зі швидкістю близько 70 - 80 км/год. знаходився на віддалі 41,9 м. від його мікроавтобуса та на віддалі 25,7 м. від місця зіткнення; /а.с. 88-91/

-актом судово-медичної експертизи № 575 від 21.07.2009 року, згідно якого ОСОБА_6 Наджибуля, отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, які можуть бути віднесені до тяжких по ознаці небезпеки для життя, як в час спричинення так і в подальшому післятравматичному процесі і в даному випадку, очевидно, могли призвести до настання смерті; (а.с. 75-88)

-актом судово-медичної експертизи № 395 від 15.07.2009 року, згідно якого ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: травматичний вивих правого стегна, синці чола з права, нижньої губи, лівого плеча, правої гомілки, рвані рани правої брови, нижньої губи справа, садна правої вилиці, лівої гомілки, правої ступні; (а.с. 29-30)

-актом судово-медичної експертизи № 396 від 15.07.2009 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження, а саме: садна грудей справа, садна лівого передпліччя, садна обох колін, підшкірний крововилив живота; (а.с. 34)

-актом судово-медичної експертизи № 394 від 15.07.2009 року, згідно якого ОСОБА_3 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме: підшкірний крововилив правого коліна, садно правого коліна, синець лівого плеча, клінічно гематроз правого колінного суглобу; (а,с. 2425)

-висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №1/366 від 23.07.2009 року згідно якого, мало місце зустрічне зіткнення транспортних засобів, повздовжні осі яких в початковий момент зіткнення знаходились під кутом 165°±5° один відносно одного, та в первинний момент повздовжня вісь мікроавтобуса «Мегсесіез Уіїо», реєстраційний номер НОМЕР_1, знаходилась під кутом 16-18° відносно лівого краю дороги, а повздовжня вісь автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер В 8 Р2 182, знаходилась під кутом 180-185°. Зіткнення автомобілів «Меrcedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1, та «ВАЗ-2109», реєстраційний номер В8 Р2 182, відбулось на проїзній частині дороги ближче до її лівого краю (в напрямку м. Чоп), на ділянці зафіксованих уламків та осипу скла, в місці кінцевого розташування транспортних засобів; (а.с. 4450)

-висновком автотехнічної експертизи № 1/365 від 20.07.2009 року, згідно якого автомобіль «Меrcedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 перед ДТП був у технічно справному стані; (а.с. 55-58)

-висновком автотехнічної експертизи № 1/367 від 21.07.2009 року, згідно якого автомобіль «ВАЗ-2109», реєстраційний номер ВS PZ 182 перед ДТП був у технічно справному стані; (а.с. 63-66)

-висновком судової автотехнічної експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди № 2619 від 21.08.2009 року, згідно якого вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Меrcedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_3, який мав би: рухаючись автомобілем «Меrcedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 бути уважним і постійно стежити за дорожньою обстановкою; вибрати швидкість руху такою, яка б давала змогу постійно

контролювати рух та безпечно керувати ним, але не більше як 60 км/год., оскільки рух відбувався в межах населеного пункту; вести транспортний засіб по своїй смузі руху, при підїзді до ділянки дороги, яка має правий поворот йому слід було шляхом гальмування (при необхідності, але не обовязково екстренного) зменшити швидкість руху керованого ним транспортного засобу, що дало б можливість при незмінному радіусі кривизни, виконати безпечний проїзд даної ділянки дороги, не виїжджаючи на смугу зустрічного руху.

При заданих вихідних даних (передусім стосовно характеру зафіксованих слідів бокового юзу мікроавтобуса) причиною настання даної ДТП є та обставина, що водій автомобіля «Меrcedes Vito», реєстраційний номер А1 4064 СЕ - ОСОБА_3 на ділянці дороги із поворотом праворуч вибрав таку швидкість руху, яка не тільки перевищувала максимально допустиму для руху в межах населеного пункту 60 км/год., але й перевищила максимально допустиму по умовах зчеплення на даному заокругленні повороту - більшу ніж 71 км/год., що призвело до втрати мікроавтобусом поперечної стійності (неконтрольованого заносу) та до його виїзду на смугу зустрічного руху, чим поставив водія зустрічного автомобіля «ВАЗ-2109», реєстраційний номер ВS РZ 182, ОСОБА_5 Наджибуля в такі умови, в яких останній не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення транспортних засобів шляхом застосування екстренного гальмування, з моменту виникнення йому небезпеки для руху. (а.с. 121-127)

Твердження підсудного ОСОБА_3 про те, що смерть водія автомобіля «ВАЗ-2109», ОСОБА_6 настала не внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і швидкість керованого ним автомобіля була 60 - 65 км/год., а також те, що експерт у своїх розрахунках не врахував тих обставин, що собака вискочила на дорогу і він робив маневр, намагаючись її обїхати, тому причиною ДНІ стало раптове вибігання собаки на його смугу руху і слизька від дощу дорога, суд до уваги не приймає і розцінює дачу таких показів як форму захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки вони дійсним обставинам справи не відповідають і спростовуються наведеними вище зібраними й дослідженими доказами по справі.

Суд, вважає доведеним факт порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3, який керував транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 Наджибуля, заподіяло середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_4 та заподіяло легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5, тобто вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обираючи підсудному вид і розмір покарання, суд враховує тяжкість вчиненого з необережності злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, сам отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження при вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як помякшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого з необережності злочину, особу винного, який позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також те, що належний підсудному транспортний засіб необхідний йому для пересування, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він став інвалідом Ш групи, обставини справи, в тому числі помякшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, думку представника потерпілих, який просить не карати суворо підсудного та не позбавляти його волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, й призначити йому покарання - 4 /чотири/ роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 /два/ роки.

На підставі п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально- виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-2109», реєстраційний номер ВS РZ 182 - повернути ОСОБА_4; мікроавтобус «Меrcedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 без зняття арешту до вирішення цивільного позову - повернути ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДКЦ при ГУМВСУ у Львівській області на рахунок УДК у Львівській області: р/р 00808 МФО 825014 за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №1/366 від 23.07.2009 року - 1690 грн. 20 коп., судової автотехнічної експертизи №1/365 від 20.07.2009 року - 703 грн. 80 коп., судової автотехнічної експертизи №1/367 від 21.07.2009 року -703 грн. 80 коп.; в дохід державного бюджету України за проведення судової автотехнічної експертизи № 2619 від 21.08.2009 року по дослідженню механізму та розвитку дорожньо-транспортної пригоди - 717 грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний

суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Н.Гуменна