Справа №295/5670/14-к

УХВАЛА
Іменем України

14.04.2014 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 , прокурора прокуратури м. Житомира ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що 12.04.2013 близько 07 години 55 хвилин ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_1 , керував технічно справним автомобілем марки Toyotа Camry, державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно вищезазначеного свідоцтва належить ОСОБА_6 .

Рухаючись вказаним транспортним засобом по вул. Жуйка в районі будинку №55 у м. Житомирі в напрямку вулиці Великої Бердичівської, ОСОБА_5 в порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, а саме п. 2.3 б) Бути уважним і стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п.2.9 а) Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасниками, п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водіїв повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год, а також порушив вимоги дорожньої розмітки цих же правил п.1.3 та переїхав подвійну суцільну лінію та виїхав на смугу зустрічного напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 та після цього зіткнувся з автомобілем марки ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 .

Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_8 помер.

Необережні дії водія ОСОБА_5 , які виразились у порушенні вимог п. п. 2.3 б), 2.9 а) , 10.1,12.1, 12.4, а також вимоги дорожньої розмітки п.1.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди та її наслідками.
Таким чином, своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

У клопотанні слідчий зазначив докази, які свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий просить обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства, незаконно впливати на потерпілого, свідка та вчинити інший злочин.

Зазначені обставини, зазначає слідчий, свідчать про наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому зазначає, що у ході розслідування не виявлено обставин, які б зумовлювали обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого заходу процесуального впливу.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання. Крім того, прокурор зазначив, що підозрюваний під час скоєння ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння та проживає за межами міста Житомира.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину повністю та пояснив, що готовий компенсувати в повному обсязі потерпілим завдану шкоду та виконувати всі покладені на нього обов`язки, що від слідства не має наміру приховуватися та заперечив можливість впливати на потерпілого та свідків, у зв`язку із чим просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, свідків, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.п. 1, 3, 5).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Під час розгляду клопотання, з урахуванням досліджених матеріалів кримінального провадження встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчим та прокурором не було доведено наявність об`єктивних та обґрунтованих підстав (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може протягом дії досудового слідства під час перебування на свободі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також не наведено доказів щодо обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом відхиляються доводи прокурора про те, що факт перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння під час ДТП та проживання за межами міста Житомира може свідчити про наявність обґрунтованого ризику переховування від досудового слідства та незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки зазначені доводи не доведені прокурором та не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження. Крім іншого, ст. 177 КПК України не пов`язує наявність зазначених фактів з існуванням визначених статтею ризиків.

Із пояснень підозрюваного, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_5 постійно у холодну пору року проживає у АДРЕСА_1 , а у теплу погоду у матері в АДРЕСА_2 , що можливості та намірів якось незаконно вплинути на родичів потерпілого чи свідків у підозрюваного не має, що мати та тітка підозрюваного надали та у подальшому будуть надавати матеріальну допомогу сім`ї потерпілого, що підтверджується розпискою від 14.04.2014 р., зазначили, що ОСОБА_5 навчається на 5 курсі Національного університету ім. Т.Г. Шевченка, на утриманні має дворічну доньку та дружину, що дуже шкодує про вчинену ДТП та прикладе максимально зусиль для відшкодування родичам померлого всіх понесених витрат та сприятиме проведенню слідчих дій.

У відповідності із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши у сукупності матеріали та пояснення сторін кримінального провадження, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи можливість підозрюваного внести заставу, слідчий суддя вважає, що для особи підозрюваного застосування саме такого запобіжного заходу є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі досудового слідства, оскільки ОСОБА_5 не є небезпечним для суспільства, постійно проживає в одному місці, має на утриманні малолітню дитину, сталі соціальні зв`язки, навчається на 5 курсі Національного університету ім. Т.Г. Шевченка не має наміру ухилятися від досудового слідства та готовий виконувати покладені на нього зобов`язання особистого характеру.

Керуючись ст. ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду міста Житомира.

Підозрюваний або заставодавець не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо нього, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а також, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, та якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1