№1-кс-760-7998-15
(№760-4180-15-к)

28. 12. 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду, в м. Києві клопотання ОСОБА_3 - про скасування арешту майна,
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 - про скасування арешту майна.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що правомірність фактичного володіння ОСОБА_3 вказаним автомобілем Mercedes-Benz S500 4Matic, кузов НОМЕР_1 підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 09.12.2014р.
Автомобіль переміщено через митний кордон України ОСОБА_3 на підставі доручення №80 від 09.09.2014 виданого на ім`я ОСОБА_3 громадянином України ОСОБА_4 , який перебував за кордоном у довготерміновому відряджені у Посольстві України в Ісламські Республіці Іран.
06.08.2015 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_5 задоволено клопотання прокурора прокуратури Солом`янського району м.Києва ОСОБА_6 про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz S500 4Matic, кузов НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 вважає, що арешт на вказаний автомобіль було накладено необґрунтовано у зв`язку з тим, що предметом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України є безпосередньо офіційні документи, ні він, ні його довіритель ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 170 КПК України. Крім того, відповідно до санкції ч. 4 ст. 358 КК України відсутнє як основне, так і додаткове покарання у вигляді конфіскації чи спеціальної конфіскації. Також, даний злочин не передбачає наявності шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відтак, на думку, ОСОБА_3 , відсутні будь-які підстави для накладення арешту на транспортний засіб.
Також, ОСОБА_3 зазначає, що в зв`язку з оскарженням Київською регіональною митницею, ініційовано провадження в Солом`янському районному суді в зв`язку з порушеннями, на думку митниці, норм Митного кодексу України та КУпАП України.
За результатом розгляду вказаних справ, вилучене в ході оформлення майно, а саме автомобіль марки Mercedes-Benz S500 4Matic, кузов НОМЕР_1 підлягає поверненню в зв`язку з відсутністю порушень митних правил, що підтверджується не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив слідчого суддю:
- скасувати арешт на автомобіль марки Mercedes-Benz S500 4 Matic, кузов НОМЕР_1 ;
- зобов`язати уповноважених осіб прокуратури Солом`янського району м. Києва здійснити дії щодо повернення арештованого майна та усунення перешкод в володінні, користуванні, та розпорядженні вказаним майном.
Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні подане клопотання про скасування арешту з майна підтримав та просив його задовольнити.
Київська місцева прокуратура №9 м. Києва в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином.
Слідчим суддею, з урахуванням положень ст. 174 КПК України, визнано можливим розгляд клопотання у відсутність прокурора, на підставі клопотання якого накладено арешт.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.
Підставою для накладення арешту стало те, що дане майно відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме: є предметом кримінального правопорушення. Крім того, слідчим суддею було зазначено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 3 ст. 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно частини 1 статті 170 КПК України (в редакції, яка діяла на момент розгляду клопотання) арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння .
Таким чином, арешт може бути застосований виключно до підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, однак в рамках даного кримінального провадження як на момент винесення ухвали від 06.08.2015, так і станом на час розгляду клопотання про скасування арешту жодній особі не повідомлено про підозру, відтак станом на день подачі та розгляду клопотання прокурора були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.
Також, відповідно до об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, остання передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа, тобто в даному випадку предметом злочину є підроблений документ, а не будь-які інші предмети чи речі матеріального світу.
Таким чином, автомобіль марки Mercedes-Benz S500 4 Matic, кузов НОМЕР_1 не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до .ч 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz S500 4 Matic, кузов НОМЕР_1 .
Більше того, в силу конструкції норм, визначених ст. 170 КПК України (в редакції, яка діяла на момент накладення арешту), метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.
За змістом вказаних положень закону, передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність в кримінальному провадженні спеціального суб`єкту, вичерпний перелік яких зазначений в статті 170 КПК України, зокрема,- підозрюваного.
З огляду на викладене вище, приходжу до висновку, що подане клопотання є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Київської місцевої прокуратури № 9 здійснити дії щодо повернення автомобіля марки Mercedes-Benz S500 4 Matic, кузов НОМЕР_1 володільцю ОСОБА_3 та усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні вказаним майном.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1