Провадження № 11-сс/780/504/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19.11.2015

УХВАЛА
Іменем України
19 листопада 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 , співвласників майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та їх представників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні внесеному до ЄДРДР за № 0001653 щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Як видно з ухвали слідчого судді, слідчий звернувся із клопотанням погодженим із прокурором прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001653 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року клопотання слідчого задоволено частково, накладено арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та заборонено розпоряджатися зазначеною квартирою. В іншій частині в задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтовав тим, що є достатні підстави вважати, що вказане у клопотанні нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відповідає критеріям, зазначеним у п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є предметом кримінального правопорушення. Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення, в якому на законних підставах проживають будь-які особи, не допускається, тому слідчий суддя, відмовив в частині заборони використовувати дане майно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в межах кримінального провадження № 0001653 в іншій частині залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що арешт можна накласти лише в тому разі, коли така особа - власник майна, перебуває у статусі підозрюваного чи обвинуваченого у відповідному кримінальному провадженні. Вважає, що навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, а тому правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасним та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно який йдеться у клопотання, не повідомлено про підозру.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення співвласників майна та їх представників в підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна, а саме те, що квартира, на яку слідчим суддею накладено арешт була предметом попереднього договору між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_11 з іншої, що не заперечували в суді і співвласники, та те, що відповідно до договору кошти були передані як аванс за отримання в майбутньому зазначеної квартири, а тому слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку що майно відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України, та з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Щодо доводів захисника про те, що арешт на майно накладений неправомірно, оскільки ні одній особі не пред`явлено підозру в даному кримінальному провадженні, то вони є необґрунтованими, оскільки хоча підозра по справі нікому непред`явлена, однак, як вбачається з ухвали слідчого судді, арешт на майно був накладений з інших підстав, які передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України, а той же час захисник оскаржує ухвалу з підстав передбачених частиною першою вищезазначеної статті.

Не може бути достатньою підставою для скасування рішення слідчого судді і неповідомлення власника майна про накладення арешту. Крім того, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково, а потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст.309 КПК України.
До того ж в апеляції взагалі йде мова про квартиру за АДРЕСА_3 в той час, як слідчий суддя наклав арешт на квартиру за АДРЕСА_4 .

Враховуюче вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області є законною та обгрунтованою, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст. 422 КПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А:
Апреляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , та перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та заборонено розпоряджатися зазначеною квартирою - залишити без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3