Чернівецький районний суд Вінницької області
Справа №1-119/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Шалак Л.В.,

з участю прокурора Поліщука О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого,на утриманні неповнолітній син, раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

6 листопада 2010 року близько 16 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходячись в будинку, який належить гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та який розміщений в с. Скорачий Яр, Чернівецького району, маючи намір на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, скоїв крадіжку двох сокир вартістю75 гривень за одну сокиру, згідно довідки ПП ОСОБА_3, на загальну суму 150 гривень, та однієї ручної пилки по дереву вартістю 27 грн., згідно з довідки вартості ПП ОСОБА_3, належних ОСОБА_2, після чого викрадене привласнив та з місця події зник, завдавши гр. ОСОБА_2, матеріального збитку на загальну суму 177(сто сімдесят сім )грн.

ОСОБА_4 Вікторович свою вину у вчинені злочину визнав повністю, суду показав, що 6 листопада 2010 року , біля 12 год. 00 хв. до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив бути за водія його автомобіля, оскільки він вживав спиртні напої. Коли ОСОБА_1 прийшов до ОСОБА_5, то вони сіли в його автомобіль та поїхали в центр смт. Чернівці. По дорозі вони зустріли Валерія, прізвища якого ОСОБА_1 не памятає, після чого поїхали в кафе «Атлант». ОСОБА_1 пояснив, що він деякий час посидів з товаришами в кафе, пізніше вийшов на вулицю та сів в автомобіль, де чекав хлопців. Через деякий час з кафе вийшли Валерій та ОСОБА_5 та сказали, що потрібно їхати в м. Могилів-Подільський, щоб забрати знайомого Сергія. Після того, як вони повернулися з м. Могилів-Подільський, то одразу ж поїхали в с. Скорачий Яр, Чернівецького району. Коли вони приїхали до будинку ОСОБА_2, то її донька ОСОБА_6 сказала, щоб вони поїхали в с. Абрамівська Долина та забрали її матір. Приїхавши до вказаного будинку де знаходилася ОСОБА_2, вони зустріли двох хлопців : Миколу та Андрія, які були знайомі ОСОБА_5. Після цього вони зайшли в будинок в якому спала ОСОБА_2, яка була в стані алкогольного спяніння, та намагалися її розбудити, але їм це не вдалося. Після чого вони сіли в автомобіль та поїхали в с. Скорачий Яр. ОСОБА_1 пояснив, що коли вони приїхали до будинку ОСОБА_2, її донька впустила їх в будинок, де вони почали розпивати горілку, яку привезли з собою. ОСОБА_1 горілки не пив, так як мав керувати автомобілем, тому вийшов на вулицю щоб попалити. Коли він проходив через веранду будинку, то помітив, що на підлозі лежали дві сокири та пилка по дереву, які він взяв та переніс до багажника автомобіля ОСОБА_5, для того щоб перевезти їх в с. Мазурівка та пізніше забрати собі. Коли вони приїхали в с. Мазурівка, ОСОБА_1 забрав собі із багажника автомобіля дві сокири та пилку, які переніс до свого домоволодіння та заховав у дровах біля будинку.

В скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Потерпіла по справі ОСОБА_2 суду показала, що 6 листопада 2010 року, вона пішла до своєї знайомої ОСОБА_7, яка проживає в с.Абрамівська Долина ,Чернівецького рйону, та залишилася у неї переночувати, оскільки уже було пізно і вона не хотіла йти додому вночі. ОСОБА_6 вона пояснила, що її дочка залишилася вдома. 7 листопада 2010 року , коли ОСОБА_2 повернулася додому та зайшла в будинок, то виявила відсутність двох нових сокир та пилки по дереву , які зберігалися на веранді її будинку. Після цього, вона запитала свою дочку де поділися, вище зазначені, речі, то вона не могла дати відповідь, оскільки сама не знала. Богдана розповіла, що 6 листопада 2010 року, біля 16 год.00 хв., до неї приїхали ОСОБА_5, ОСОБА_1 та хлопці на імя Валерій, Микола та Вадим, прізвищ яких вона не знає. Зі слів доньки ОСОБА_2 дізналася, що хлопці були в стані алкогольного спяніння та привезли із собою горілку, яку розпивали в її будинку. ОСОБА_6 розповіла, що ОСОБА_1 не пив і доволі часто виходи на вулицю. Пізніше хлопці випили всю горілку, сіли в автомобіль та поїхали в невідомому напрямку. ОСОБА_2 пояснила, що сокири та пилку вона придбала в жовтні 2010 року. За дві сокири вона заплатила 178 гривень та 50 гривень за пилку.

Крім повного визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину підтверджується матеріалами кримінальної справи:

- довідкою вартості ПП ОСОБА_3 (а.с.19-20);

- протоколом ОМП від 30.11.2010р. (а.с. 13).

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 299 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик і допит свідків, включених до списку, що додається до обвинувального висновку, а обмежився допитом підсудного, потерпілої та дослідженням матеріалів справи.

Здобуті на досудовому слідстві та досліджені в судовому засіданні докази є внутрішньо погодженими між собою і в сукупності доводять вину підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного за місцем проживання характеризується позитивно, що підтверджується довідкою- характеристикою (а.с. 23), за наявності обставини, яка помякшує покарання щиросердне каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, та за відсутності обставини, що обтяжує відповідальність підсудного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів буде покарання у вигляді громадських робіт .

Питання про речові докази підлягають вирішенню у відповідності до положень статті 81 КПК України.

Запобіжний захід, обраний щодо підсудної, зміни не потребує.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт терміном 150(сто пятдесят) годин.

Запобіжний захід, обраний щодо засудженого, до набрання вироком законної сили залишити без змін підписку про невиїзд.

Речові докази по справі:

- поліетиленовий пакет з вмістом двох сокир та пилки, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Чернівецького РВ УМВС, повернути власнику ОСОБА_2

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення

Суддя Суперсон С.П.