Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/332/15-к
У Х В А Л А
14.12.2015 року м.Виноградів
03.02.2015 року до суду надійшов обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2015 року головуючим у справі визначено суддю ОСОБА_6 .
Під час судового розгляду 02.12.2015 року обвинувачений, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заявили відвід судді ОСОБА_6 з тих підстав, що суддя, яка приймала участь у даному кримінальному провадженні не забезпечила явки в судове засідання свідка ОСОБА_8 , не здійснила його привід, чим порушила принцип рівності та змагальності .
При розгляді відводу обвинувачений та захисник ОСОБА_5 підтримали подану заяву.
Прокурор заперечував проти задоволення відводу.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду не з`явились, однак надали письмові заяви в яких просили слухати справу у їх відсутність. Проти задоволення даного клопотання заперечили, посилаючись на його необґрунтованість та намагання сторони захисту затягнути судовий процес.
Суддя, якому заявлено відвід, при розгляді відводу не був присутній, пояснення не надавав.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали справи, на які посилалися учасники судового розгляду, приходжу до таких висновків.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) суддя, не може брати участі у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до записів зроблених у журналі судового засідання у справі №299/332/15к від 22.10.2015 року, суддя ОСОБА_6 відмовила у задоволенні клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , а також не долучила до матеріалів справи фотокопії протоколу його допиту. 02.12.2015 року ухвалою суду захиснику ОСОБА_7 відмовлено у клопотанні про відновленні судового слідства з метою допита даного свідка. Вважаючи, що суддя не всебічно дослідила матеріали справи, відмовила у допуску головного свідка захисту, чим порушила принцип рівності та змагальності у судовому процесі, що в свою чергу свідчить про її неупередженість обвинувачений та його захисники звернулись до суду із заявою про її відвід.
Зважаючи на той факт, що вирішуючи питання про відвід, суддя не має права проводити дослідження всіх матеріалів кримінального провадження та надавати їм оцінку в судовому засіданні, а лише спирається на конкретні факти, що свідчать про можливість неупередженості судді. Враховуючи пояснення учасників процесу, в яких вказано, що суддя ОСОБА_11 неодноразово викликала в судове засідання свідка ОСОБА_8 , який не з`являвся в судове засідання через те, що перебував на заробітках в Російській Федерації. Дії судді, які викликають сумніви у її упередженості у сторони захисту, зроблені вже на стадії дослідження доказів та судових дебатів, яка не передбачає допити свідків та залучення додаткових доказів, суд не знаходить прямих доказів, щоб свідчили про неупередженість судді ОСОБА_6 .
Приймаючи до уваги, що справа слухається вже 10 місяців, клопотання про відвід судді подано на стадії судових дебатів і його задоволення буде сприяти значному затягуванню розгляду справи, зважаючи на існуючу кількість свідків та відсутність будь яких підтверджень того, що вищевказаний свідок буде в подальшому з`являтися в судове засідання. Суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні даної заяви, при цьому роз`яснюючи, що сторона захисту може під час оскарження вироку суду в апеляційному провадженні посилатися на порушення їх процесуальних прав, що в свою чергу може призвести до скасування або зміни рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372 КПК України,
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1