Справа № 1-26/11
Провадження №
В И Р О К

іменем України

22.11.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретарів Євтушок Ю.О., Шереметьєвої Т.В., Солдатенко В.С.

потерпілої ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має вищу освіту, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2008 р. близько 17-ї години ОСОБА_4 в приміщенні павільйону розташованого на автостоянціі по вулиці Святоюріївській, 16, в м. Вишневому Києво-Святошинського району Київської області, на підставі раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, яку він влаштував, в ході якої виражався на адресу ОСОБА_1А нецензурною лайкою, застосував до останньої фізичне насильство - наніс їй удари кулаками по голові, тулубу та інших частинах тіла, а також вихопив з рук потерпілої металеву підставку з під квітів, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, підшкірної гематоми волосяної частини голови, крововиливів лівої молочної залози, спини, лівої верхньої і нижньої кінцівок, рани правої кисті, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, та показав, що 10.11.2008 р. близько 17-ї години він з потерпілою знаходився в магазині в м. Вишневому по вул. Святоюріївській. В той день у магазині відмічали день народження охоронця і всі вживали спиртні напої, у нього з потерпілою виникла сварка за гроші, за пянку, за його доньку, яку вона виганяла з будинку. Потерпіла вціпилася йому в обличчя нігтями, потім хотіла вдарити його металевою підставкою з під квітів, а він забрав у неї цю підставку. В момент бійки поруч з ними нікого не було.

В судовому засіданні також були досліджені пояснення ОСОБА_4, що містяться в матеріалах перевірки № 390 Києво-Святошинського РВ заяви ОСОБА_1 від 10.11.2008, згідно яких того дня близько 17-ї години він приїхав на територію автостоянки, що знаходиться за адресою по вулиці Святоюріївській, 16 у м. Вишневому Києво-Святошинського району, Київської області. Коли він зайшов до павільйону, там знаходилася потерпіла в стані алкогольного спяніння зі своїми знайомими. Між підсудним та потерпілою виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 вціпилася йому в обличчя своїми нігтями, він її відштовхнув та поїхав з місця події щоб припинити сварку.

Не дивлячись на заперечення підсудного, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 показала, що з підсудним проживала у цивільному шлюбі, вони разом займалися одним бізнесом. До події у неї з підсудним були вже не приязні відносини. 10.11.2008 року близько 17-ї години він влаштував із нею сварку та став на неї виражатися нецензурними словами, потім став її бити кулаками по голові та по інших частинах тіла. Після цього вдарив металевою підставкою по пальцю правої руки, після чого вона втратила свідомість. Коли прийшла до свідомості, попросила продавця магазину викликати працівників міліції, промила рану на пальці та побігла до швидкої допомоги, яка знаходилася біля магазину. Коли їй надали медичну допомогу вона зателефонувала сину, щоб той її забрав з лікарні, після чого поїхала до міліції та написала заяву на підсудного, там їй дали направлення до СМЕ

Крім того винність підсудного у вчиненні даного злочину підтверджується:

- даними із скарги потерпілої ОСОБА_1 від 15.06.2010 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області, в якій викладені наведені вище обставини вчинення даного злочину;

- даними з висновку експерта № 240/Д від 23.08.2011 р., згідно якого при судово-медичному обстеженні 11.11.2008 р. у ОСОБА_1 мались: підшкірна гематома волосистої частини голови, синці лівої молочної залози, спини, лівої верхньої та нижньої кінцівки, рана пальця правої кисті; згідно наданій медичній документації та висновку консультанта нейрохірурга КОБ СМЕ у ОСОБА_1 мались: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синець лівої молочної залози, синці верхніх і нижніх кінцівок; згідно висновку консультанта нейрохірурга КОБ СМЕ в наданих щоденниках історії хвороби відсутня деталізація обєктивної неврологічної симптоматики і її клінічна оцінка; регрес обєктивної неврологічної симптоматики до 3-х неділь після події. До легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя відносяться - закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, підшкірна гематома волосистої частини голови, а також рана пальця правої кисті; синці лівої молочної залози, спини, верхніх і нижніх кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Винність підсудного у вчиненні даного злочину також підтверджується:

- даними, що містяться в матеріалах перевірки заяви ОСОБА_1 № 8882 від 10.11.2008 р. Києво-Святошинського РВ, дослідженими в процесі судового слідства, а саме: в заяві ОСОБА_1 від 10.11.2008 року, згідно якої вона просить прийняти міри до ОСОБА_4, який 10.11.2008 р. безпричинно наніс їй тілесні ушкодження; поясненнях потерпілої, які аналогічні тим, що вона давала в судовому засіданні; актом судово-медичного обстеження № 441 11.11.2008 р. з висновками, аналогічними викладеним у висновку експерта № 240/Д від 23.08.2011 р., а також в матеріалах аналогічного змісту справи Києво-Святошинського РВ про адміністративне правопорушення № 390, в яких наявна постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.01.2009 р., згідно якої ОСОБА_4 за даним фактом визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що показання, які потерпіла давала суду, є послідовними та підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі, свідчать про скоєння ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Показання підсудного про те, що він захищався від потерпілої, суд оцінює критично, оскільки показання підсудного в судовому засіданні суперечать його ж показанням, які він давав працівникам міліції під час проведення ними перевірки заяви ОСОБА_1 від 10.11.2008 р. в тій частині, що коли в магазині між ОСОБА_1 та ним відбулася сварка, то там знаходилися знайомі потерпілої. В судовому засіданні підсудний пояснив, що в магазині нікого крім нього та потерпілої нікого не було. Суд розцінює ці показання як спосіб захисту підсудного та як намагання уникнути відповідальності за вчинені дії.

Твердження захисника підсудного про те, що судово-медична експертиза, в ході якої експертом зроблені висновки про тяжкість спричинених потерпілій тілесних ушкоджень проведена з істотними порушеннями, що причиною звернення потерпілої до суду із скаргою приватного обвинувачення є фінансові відносини між сторонами, суд вважає необґрунтованими і розцінює їх як спосіб захисту підсудного.

Суд кваліфікує дії підсудної ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, що помякшують чи обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Враховуючи, що вчинений злочин, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості; враховуючи особу підсудного ОСОБА_4 який вчинив злочин уперше, який умисно затягував розгляд справи, неодноразово без поважних причин не зявлявся до суду, внаслідок чого до нього судом застосовувався примусовий привід, суд дійшов до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України.

У той же час, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, враховуючи, що вчинений злочин, є злочином невеликої тяжкості за який передбачене покарання у виді обмеження волі, суд вважає, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за цей злочин з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Судом встановлено, що 10.11.2008 р. ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України. Відповідно, 10.11..2011 року для нього минув строк давності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України за вчинення даного злочину.

Суд враховує те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави. Підсудний ОСОБА_4 такої згоди суду під час судового розгляду справи не надав, просив його виправдати.

Відповідно до положення ч. 5 ст. 74 КК України, особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку, що цвільний позов потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином в сумі 50000 (пятдесят тисяч) гривень, підлягає до задоволення частково у розмірі 5000,00 грн., зважаючи на спричинення цієї шкоди внаслідок неправомірних дій підсудного, вимоги про стягнення с цією метою з підсудного 50000,00 грн. суд вважає завищеними та необгрунтованими.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, призначити йому покарання за цим законом у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік і звільнити його від покарання за цей злочин у звязку із закінченням строку давності.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5000 (пять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Матеріал перевірки Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області № 8882 по заяві ОСОБА_1 від 10.11.2008 р. та справу Києво-Святошинського РВ про адміністративне правопорушення № 390, зберігати з матеріалами справи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя Ю.С. Бурбела