Справа № 760/2998/14-к
Провадження № 1-кс/760/882/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Солом`янського району м.Києва ОСОБА_3 слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 ,захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні № 0000220, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві, знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 22.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2014 року приблизно о 15:00 невстановлені досудовим розслідуванням особи організували натовп у кількості приблизно 3000-5000 осіб для вчинення масових заворушень, до складу якого увійшов ОСОБА_7 та інші невстановлені особи.

Приблизно в 15:00 год. 19.01.2014 ОСОБА_7 , діючи спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами в кількості приблизно 3000-5000 осіб, прибули на вул. Грушевського поруч зі стадіоном «Динамо» в Києві з метою активної участі у масових заворушеннях, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, підпалами, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням предметів, використовуваних як зброя.

З метою вчинення зазначених протиправних дій ОСОБА_7 діючи спільно з іншими особами, заздалегідь підготували екіпіровку для захисту при нападі співробітників міліції, а саме: бронежилети, шоломи, захисні щитки та інші засоби індивідуального захисту.

Також, з метою подолання перешкоди у досягненні свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи спільно з невстановленими особами, вчинили дії, спрямовані на знищення майна, а саме автотранспортних засобів, металевих турнікетів, що належить ГУ МВС України в м. Києві та використовувалися працівниками міліції для стримування учасників даного масового хвилювання, і які перешкоджали пересуванню вищевказаних осіб в напрямку будівлі Верховної Ради України, шляхом застосування фізичної сили.

Підозрюваний ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому цьому кримінальному правопорушенні не визнав та від дачі показів відмовився.

Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 22.01.2014 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оскільки, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, крім того працює та має джерело доходів, слідчий просить змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених в ньому підстав.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 проти клопотання не заперечували. При цьому просили змінити години обмеження залишення місця проживання ОСОБА_7 , а також застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку захисників.

Прокурор та слідчий проти визначення домашнього арешту не заперечували. Проте, прокурор вважав залишити незмінними години обмеження залишення місця проживання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників кримінального провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві, знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 22.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2014 ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва було обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Матеріали клопотання свідчать також про те, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, крім того працює та має джерело доходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як зазначено в ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У практиці Європейського Суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

Слідчий суддя також враховує правові позиції викладені ЄСПЛ, зокрема, у своїх рішеннях «Харченко проти України», «Мустафаєв проти України), «Олейнікова проти України, «Кравченко проти України», «Третьяков проти України», «Іззетов проти України», «Цигоній проти України», «Буров проти України», в яких суд наголошує, що продовження тримання під вартою повинно містити належне обґрунтування підстав, визначених строків такого тримання та необхідність розгляду національними судами можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Враховуючи тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 його особу, а саме те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, потребує кваліфікованої медичної допомоги, має постійне місце проживання та проживає на території м. Києва, позитивно характеризується за місцем роботи, тому слідчий суддя вважає за можливе змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_7 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність та позбавлення свободи ОСОБА_7 у цьому випадку не є виправданим, з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини.

При цьому суд враховуючи думку прокурора та матеріали справи вважає можливим обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши години обмеження, вказаних у поданні без змін.

Одночасно з цим, суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 202 КПК України ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з-під варти в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 9, 29 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 1, 5, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 201, 202, 206, Законами України «Про міжнародні договори України», «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Змінити підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком 38 діб до 21 березня 2014 року

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) Прибувати до слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

2) В період з 20:00 год. до 07:00 год. не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) Носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо звільнення ОСОБА_7 з-під варти в залі суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Солом`янського району м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва безпосередньо протягом п`яти днів з дня ії проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1