Справа № 10-183/10 Головуючий: Мікула О.І. Категорія:ч.1 ст.358 КК України Доповідач: Валько Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 20 дня Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі :

Головуючого Леона О.І.

Суддів Валько Н.М., Яременка О.Д.

З участю прокурора Дідовського М.Ю.

Адвоката ОСОБА_1

Представника скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляцію прокуратури Франківського району м.Львова, гр-на ОСОБА_3 та його представника-адвоката ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 26 березня 2010 року про скасування постанови слідчого Франківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 20 березня 2010 року про порушення кримінальної справи за фактом підробки протоколу загальних зборів ТзОВ « Оріон » за ознаками ч.1 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою Франківським районним судом м.Львова скасовано постанову слідчого Франківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 20 жовтня 2008 року про порушення кримінальної справи за фактом підробки протоколу загальних зборів ТзОВ « Оріон » за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

До даного висновку районний суд прийшов, виходячи із того, що слідчим Левицькою І.М. всупереч вимог ст.98 КПК України не наведено приводів та підстав для порушення вказаної кримінальної справи, а в постанові відсутня будь-яка інформація про докази, здобуті при проведенні дослідчих дій та джерело отримання цих доказів.

При цьому, судом в обґрунтування власної позиції зазначено і те, що заява про скоєння злочину засновниками ТзОВ « Оріон » була подана 18 липня 2008 року від імені ОСОБА_4, однак, за підписом його представника за дорученням - ОСОБА_1 ОСОБА_1 заявник про злочин, ані особа, в інтересах якої була подана заява про кримінальну відповідальність, за завідомо неправдивий донос згідно передбаченої КПК процедури не повідомлялися.

У постанові про скасування постанови про порушення кримінальної справи, як приклад непроведення належним чином дослідчої перевірки заяви в порядку ст.97 КПК України вказано на те, що були опитані ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, перший заперечив свою присутність на загальних зборах 27 березня 2007 року, а інші ствердили даний факт. Тобто, дані особи дали взаємовиключні пояснення про фактичний склад учасників, які приймали участь у зборах. Окрім того, всі фігуранти засідання вищого органу ТзОВ « Оріон » нотаріально посвідченими заявами ствердили, що останній був присутній при голосуванні та ряд інших обставин.

При винесенні оскаржуваної постанови зазначається судом і те, що представник органу досудового слідства, приймаючи рішення щодо порушення кримінальної справи по факту, не опитав ряд учасників ТзОВ «Оріон» з приводу суперечностей стосовно участі у голосуванні, заяви учасників ТзОВ «Оріон», адресовані господарському суду є відсутні, господарська справа слідчим не оглядалася, до справи не долучені статутні документи Товариства.

Вказує суд 1-ї інстанції і на те, що виходячи із матеріалів дослідчої перевірки (а.с.4), скаржниця по справі ОСОБА_6 у справах ТзОВ «Оріон» діяла не лише у своїх інтересах, але й від імені та за нотаріально посвідченим дорученням іншого співвласника даного товариства ОСОБА_4, за заявою останнього її повноваження були припинені 21 березня 2007 року за 6 діб до проведення загальних зборів зазначеного товариства. Саме ж доручення згідно з яким скаржниця представляла інтереси ОСОБА_4, як і будь-які відомості про те, чи була вона повідомлена довірителем про припинення повноважень повіреного до 27 березня 2007 року, у матеріалах дослідчої перевірки та кримінальної справи відсутні.

З уваги на викладене, на переконання суду, неможливо судити, чи тягне кримінально-правові наслідки зазначення невідомою особою у протоколі відомостей про присутність ОСОБА_4 на зборах, де був його представник. Покликаючись на норми ч.ч.2,3 ст.249 ЦК України, суд прийшов до висновку про те, що складання протоколу (незалежно від достовірності його змісту щодо переліку присутніх) не заподіяло б та і не могло заподіяти істотної шкоди законним інтересам будь-якого із засновників.

З уваги на наведені обставини, суд прийшов до висновку про незаконність винесеної представником органу досудового слідства постанови про порушення кримінальної справи.

У поданій апеляції прокурор вважає оскаржувану ним постанову суду незаконною, такою, що винесена без урахування всіх матеріалів перевірки, тому, на його думку, вказана постанова підлягає скасуванню. При цьому, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог закону, не дослідивши у судовому засіданні матеріалів, на підставі яких було порушено кримінальну справу, обмежився лише оглядом постанови про порушення кримінальної справи. Апелянт вважає, що відповідно до вимог ст.94 КПК України, приводами до порушення кримінальної справи послужила заява потерпілого ОСОБА_4 про порушення кримінальної справи та безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину. Однак, судом безпідставно вказано, що слідчий не навів приводів до порушення кримінальної справи, оскільки такі вказані у самій постанові із дотриманням вимог ст.98 КПК України.

Крім цього, на переконання апелянта, судом не взято до уваги і те, що кримінальна справа порушена за фактом підробки протоколу загальних зборів членів ТЗОВ, а саме того, що серед учасників вказаний, як присутній, ОСОБА_4, без якого збори не могли бути правомочними. Сам ОСОБА_4, де б він не перебував під час проведення зборів, не був на них присутній, а тому, на переконання апелянта, даний протокол є підробленим.

Апелянт покликається і на те, що судом першої інстанції порушено вимогу ст.236-8 КПК України, яка вказує на те, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, серед виконання відповідних вимог закону, не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Непослідовною, на думку скаржника, є позиція суду першої інстанції і в тому, що після задоволення 01 березня 2010 року клопотання прокурора про виклик у судове засідання слідчого, який порушував кримінальну справу, 26 березня 2006 року прийняв рішення без заслухання позиції вказаної процесуальної особи.

Просить оскаржувану ним постанову скасувати, а матеріали скарги ОСОБА_6 скерувати Франківському районному суду м.Львова на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

У поданій апеляції скаржник ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_1 оскаржуючи постанову районного суду та вважаючи її такою, що винесена з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, вказують на те, що повістка скаржникам про час слухання справи 26 березня 2010 року не надсилалася, про час розгляду справи вони не повідомлені, справа слухалася без них, що є грубим порушенням процесуальних прав; вважають, що рішення про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину органом досудового слідства було прийнято правильно; вірно, на переконання апелянта ОСОБА_4, його представником адвокатом ОСОБА_1 подано заяву про скоєння злочину до органів внутрішніх справ, відсутність же у матеріалах справи підписки про відповідальність за неправдивий донос, не може бути підставою для скасування постанови про порушення кримінальної справи.

Покликаються апелянти і на те, що районний суд, всупереч вимогам ст.236-8 КПК України, яка вказує на на те, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті, дав оцінку фактам, які мали місце, зокрема, вказавши на те, що слід врахувати, що при вирішенні господарського спору усі фігуранти засідання вищого органу ТзОВ « Оріон » 27 березня 2007 року нотаріально посвідченими заявами ствердили, що ОСОБА_4 був присутній при голосуванні. Вказаними твердженнями, як вказує апелянт, суд заздалегідь вирішив питання, які вирішуються при розгляді справи по суті, не врахувавши при цьому, наявність рішення Апеляційного господарського суду та Вищого Господарського суду України, яким визнано рішення загальних зборів ТзОВ « Оріон » недійсними на підставі відсутності кворуму ( відсутності ОСОБА_4 ) на зборах.

Зазначають апелянти і те, що у своїй постанові суд допускає припущення, що ОСОБА_6 могла діяти від імені ОСОБА_4 за скасованою довіреністю. Припускаючи таке, суд, на переконання апелянта, допустив помилку, оскільки у протоколі зборів учасників чітко вказано на те, що ОСОБА_4 був відсутній на зборах; у протоколі зборів учасників не вказано і на те, що ОСОБА_6 діє від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності; вказана довіреність досліджувалася у ході розгляду позову про визнання зборів учасників недійсними господарськими судами трьох рівнів місцевим, Апеляційним та Вищим Господарським судом, де було прийнято однозначне рішення про те, що ОСОБА_6 була повідомлена про те, що довіреність на її імя від імені ОСОБА_4 є скасованою. Суд, вийшовши за межі повноважень, наданих ст.236-8 КПК України, дослідив обставини справи з точки зору цивільно-правових відносин та припущень, що є порушенням вимог ст.129 Конституції України, яка вказує на те, що суд повинен мотивувати рішення посилаючись на закон і утримуватися від припущень.

Вказують апелянти і те, що повідомлення про збори учасників надсилалися йому учасниками на адресу у Пустомитівському районі у той час, як придбав він житло за вказаною адресою набагато пізніше від дати вказаних повідомлень і адреси, вказаної у повідомленнях на той час не знав і сам; наведені обставини вказують на те, що поштові квитанції про надсилання рекомендованих листів виготовлялись заднім числом з метою провести збори без його відома.

Апелянти просять оскаржувану ними постанову скасувати, а матеріали справи повернути Франківському РВ ГУМВСУ у Львівській області для продовження досудового слідства.

У додаткових поясненнях до поданої апеляції на рішення суду 1-ї інстанції апелянт ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вказують на те, що районний суд дійшов висновку про те, що належні і допустимі приводи до порушення кримінальної справи на момент винесення оскаржуваної постанови були відсутні по причині порушення вимог ст.95 КПК України. Апелянти вважають дані висновки суду безпідставними виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст.94 КПК України, приводом і підставою до порушення кримінальної справи, зокрема, є заяви або повідомлення окремих громадян та безпосереднє виявлення злочину. У ст.236-8 КПК України (з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року щодо застосування окремих положень даної норми закону) законодавець імперативно визначив, що за результатами розгляду скарги, залежно від того чи були при порушенні справи додержані вимоги ст.ст. 94,97,98 суддя своєю вмотивованою постановою: залишає скаргу без задоволення; задовольняє скаргу, скасовує постанову про порушення кримінальної справи. Із конструкції даної норми чітко вбачається, що порушення вимог ст. 95 КПК України ( на яку покликався суд 1-ї інстанції, а також скаржниця та її адвокат), не дає суду повноважень здійснювати висновки та приймати рішення щодо залишення скарги без задоволення чи про задоволення скарги в порядку ст.236-8 КПК України. Про написану та підписану представником ОСОБА_1 заяву в органи внутрішніх справ ОСОБА_4 було відомо, таку він підтримав у повному обємі, про що свідчать відібрані у нього пояснення до порушення кримінальної справи. Усі інші доводи скаржниці ОСОБА_6, її адвоката ОСОБА_2, а також суду 1-ї інстанції, на переконання апелянтів, на увагу не заслуговують, оскільки мають відношення до суті кримінальної справи, а не підстав та приводів порушення такої.

У поданих запереченнях представник скаржника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що постанова суду 1-ї інстанції є законною і обґрунтованою, а подані учасниками судового розгляду апеляції безпідставними. Просить залишити постановлене судом рішення без змін, а подані учасниками судового розгляду апеляції без задоволення.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який повністю підтримав подану ним апеляцію, а також частково апеляцію адвоката ОСОБА_1 та ОСОБА_4, просить рішення суду 1-ї інстанції скасувати, скерувавши матеріали справи на новий судовий розгляд, думку адвоката ОСОБА_1, який повністю підтримав подану ним та його довірителем апеляцію та частково апеляцію прокурора, представника скаржника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_2, який вважає рішення районного суду законним, обґрунтованим, просить залишити його без змін, а подані учасниками судового розгляду апеляції без задоволення, вивчивши матеріали кримінальної справи №144-2139, які стали приводами та підставами для порушення кримінальної справи 20.10.2008 року за фактом підробки протоколу зборів ТзОВ «Оріон» за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, вивчивши матеріали судового провадження Франківського районного суду м.Львова №4-9/10 за скаргою ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи від 20 жовтня 2008 року, проаналізувавши доводи поданих учасниками судового розгляду апеляцій, Колегія Суддів вважає, що подана прокурором апеляція підлягає до задоволення у повному обємі, подана апеляція скаржником ОСОБА_4 та його представником адвокатом ОСОБА_1 до часткового задоволення.

До даного висновку Колегія Суддів приходить, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч.12 ст.236-8 КПК України, у судовому засіданні, перевіривши явку сторін, суддя, серед виконання інших вимог, досліджує матеріали, на підставі яких було порушено справу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження №4-9/10, у судовому засіданні 26 березня 2010 року суддею оглянуто із матеріалів кримінальної справи №144-2139 лише два документи: постанову про порушення кримінальної справи від 20 жовтня 2008 року та заяву ОСОБА_4 від 18 липня 2008 року і на цьому огляд матеріалів справи завершено (а.с.109).

При цьому, в основу своєї постанови від 26 березня 2008 року судом покладено та проведено аналіз, як матеріалів дослідчої перевірки, так і матеріалів самої кримінальної справи і пояснень ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, нотаріально посвідчених заяв ряду учасників ТзОВ «Оріон» щодо присутності ОСОБА_4 на зборах 27 березня 2007 року; доручення, за яким ОСОБА_6 уповноважувалася представляти інтереси ОСОБА_4 та заяви ОСОБА_4 про скасування даного доручення, які предметом дослідження суду 1-ї інстанції не були взагалі, чим, на переконання Колегії Суддів, порушено як принцип безпосередності судового розгляду, регламентований чинним КПК України, так і вимоги ч.12 ст.236-8 КПК України щодо необхідності дослідження судом матеріалів, на підставі яких було порушено кримінальну справу.

Всупереч вимогам зазначеної норми закону, суд, вирішуючи долю оскаржуваної постанови, замість безпосереднього дослідження матеріалів, на підставі яких було порушено кримінальну справу та зясування відповідного ряду питань, регламентованих КПК України щодо розгляду відповідної категорії справ, вказав на відсутність у матеріалах кримінальної та господарської справи, відсутність та необхідність доручення слідчим належним чином завірених статутних документів Товариства, нотаріально посвідчених заяв засновників відповідачів по господарській справі.

Згідно із нормою ч.15 ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу, суд повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення оскаржуваної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Всупереч вимогам зазначеної позиції, викладеній законодавцем у ч.15 ст.236-8 КПК України, суд висловив сумнів щодо поданої представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_1 заяви на адресу органу внутрішніх справ, у якій останній повідомляв про вчинення злочину, як законного приводу для порушення кримінальної справи, покликаючись на те, що ані заявник, ані сам ОСОБА_4 за завідомо неправдивий донос не попереджалися, а ОСОБА_1 у ході дослідчої перевірки не допитувався взагалі.

Як вбачається із позиції ОСОБА_4 у суді першої інстанції, останній вказав, що йому відомо про подачу ОСОБА_1 даної заяви, він її повністю підтримує, ОСОБА_1 діяв на підставі даного ним та нотаріально посвідченого доручення від 06.11.2007 року (а.с.100).

При цьому попередження чи непопередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий донос, виходячи із змісту ст.236-8 КПК України та положень Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року, не впливає на вирішення питання щодо законності оскаржуваної постанови про порушення кримінальної справи, оскільки не входить у межі дослідження питань, визначених нормою чинного КПК України, яка регламентує розгляд судами скарг на постанови про порушення кримінальної справи.

Помилково, на переконання Колегії Суддів, районний суд, аналізуючи у своїй постанові матеріали дослідчої перевірки, які безпосередньо не були предметом дослідження у судовому засіданні, висловив власну позицію щодо кримінально-правової перспективи даної кримінальної справи, проаналізувавши доручення ОСОБА_4 на імя ОСОБА_6, відомості про скасування даного доручення, вказавши на те, що при вирішенні господарського спору усі фігуранти засідання вищого органу ТзОВ «Оріон» 27 березня 2007 року, крім ОСОБА_4, нотаріально посвідченими заявами ствердили, що останній був присутній при голосуванні; проаналізувавши вимоги ч.ч.2,3 ст.249 ЦК України, які регламентують питання скасування довіреності, всупереч вимогам КПК України, вдався у розгляд і вирішення питань, які вирішуються судом при розгляді справи по суті, вказавши на те, що без зясування ряду обставин, неможливо судити, чи тягне кримінально-правові наслідки зазначення невідомою особою у протоколі відомостей про присутність ОСОБА_4 на зборах, де був його представник; вказав суд, вдавшись в аналіз кримінально-правової перспективи даної справи і те, що складання протоколу (незалежно від достовірності його змісту щодо переліку присутніх) не заподіяло б та і не могло заподіяти істотної шкоди законним інтересам будь-кого із засновників.

З уваги на викладені обставини, Колегія Суддів приходить до висновку про те, що суд 1-ї інстанції допустив істотні порушення вимог чинного КПК України, які перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу, із постановленням обґрунтованого і справедливого рішення, що вплинуло на законність та обґрунтованість винесеної постанови і тягне за собою її скасування, із скеруванням матеріалів на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Оскільки і сам гр-н ОСОБА_4 і його представник ОСОБА_1 були допитані судом 1-ї інстанції у судовому засіданні 01.03.2010 року, із засвідченням їхньої процесуальної позиції з приводу розглядуваного судом питання (а.с.99-101), рекомендоване повідомлення про судове засідання на 26.03.2010 року представнику гр-на ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_1 було районним судом скеровано, яке згідно розписки 15.03.2010 року отримав Шнир (а.с.108), покликання апелянтів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на порушення їхніх процесуальних прав судом є необґрунтованим і в цій частині до задоволення не підлягає.

За наведених обставин, Колегія Суддів приходить до висновку про задоволення у повному обємі апеляції, поданої прокурором; про часткове задоволення апеляції, поданої гр-ном ОСОБА_4 та його представником адвокатом ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 362; 366; 367; 370; 377; 379; 382 КПК України, Колегія Суддів, -

у х в а л и л а :

апеляцію прокуратури Франківського району м.Львова на постанову Франківського районного суду м.Львова від 26 березня 2010 року про скасування постанови слідчого Франківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 20 жовтня 2008 року про порушення кримінальної справи за фактом підробки протоколу загальних зборів ТзОВ « Оріон » за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задоволити повністю; апеляцію гр-на ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м.Львова від 26 березня 2010 року про скасування постанови слідчого Франківського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 20 жовтня 2008 року про порушення кримінальної справи за фактом підробки протоколу загальних зборів ТзОВ « Оріон » за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задоволити частково.

Постанову Франківського районного суду м.Львова від 26 березня 2010 року скасувати, а матеріали скарги скерувати Франківському районному суду м.Львова на новий судовий розгляд і в іншому складі суду.

Ухвала виготовлена у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

С У Д Д І :

О.І. ОСОБА_8 ОСОБА_9 Яременко