Провадження № - 1КП/201/458/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002013 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
10.05.2015, приблизно о 22:10 годин ОСОБА_3 , знаходячись біля продуктового магазину по вулиці Тунельна, 41а у м. Дніпропетровську, на ґрунті словесного конфлікту з раніше знайомим йому ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, взяв у свою праву руку довгий ніж по типу мачете, який знаходився за поясом штанів одягнених на ньому, та вказаним ножем умисно завдав потерпілому ОСОБА_5 два удари по лівій руці в район лівого передпліччя. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, умисно завдав вказаним ножем потерпілому ОСОБА_5 ще один удар в область правого плеча. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівої ліктьової кисті у верхній третині зі зміщенням уламків та рубленою раною по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які за своїм характером відноситься до середнього ступеня тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рубленої рани в завушній області ліворуч та рублених ран лівого передпліччя у нижній третині й правого плечового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, а саме, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним та пояснив, що 10.05.2015 р. ввечері біля продуктового магазину по вулиці Тунельна, 41а у м. Дніпропетровську між ним та потерпілим відбувся словесний конфлікт після якого обвинувачений пішов додому. Через деякий час обвинувачений повернувся до магазину, де знову зустрів потерпілого і в ході конфлікту наніс йому декілька ударів мачете по рукам, після чого покинув місце конфлікту. Обставини викладені в обвинувальному акті підтверджує повному обсязі.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його винність у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України знайшла своє підтвердження в показаннях потерпілого ОСОБА_5 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив, що 10.05.2015 р. між ним та обвинуваченим виник словесний конфлікт після якого обвинувачений пішов, а через деякий час повернувся та наніс декілька ударів мачете по рукам потерпілого, які той підняв, щоб захиститись, а саме: два удари по лівій руці та один по правій. Від ударів потерпілий втратив свідомість та впав на асфальтове покриття. Обставини викладені в обвинувальному акті потерпілий підтвердив у повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений та потерпілий не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії кримінальних правопорушень середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого. Крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 , положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1