Справа № 463/1572/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/168/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 17 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, росіянин, з вищою освітою, розлучений, не працюючий, раніше судимий:

1)26 квітня 1991 року вироком Львівського обласного суду за ст. ст. 86-1, 44, 43 КК України (в редакції 1960 року) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)20 квітня 2000 року вироком Шевченківського районного суду м.Львова за ч.4 ст. 81, ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 89, 42 КК України (в редакції 1960 року) на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3)04 липня 2005 року вироком Шевченківського районного суду м.Львова за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

4)14 лютого 2014 року вироком Галицького районного суду м.Львова за ч.2, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 357, ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.
За ч.1 ст. 357 КК України ОСОБА_11 - виправданий.

У вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, по епізодах: викрадення чужого майна, повторно, з проникненням у квартиру АДРЕСА_2 потерпілого ОСОБА_12 06 лютого 2008 року; викрадення майна, повторно, з проникненням до приміщення салону краси « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 18 лютого 2008 року; викрадення майна, повторно, з проникненням в квартиру АДРЕСА_4 потерпілої ОСОБА_13 12 березня 2008 року; викрадення майна, повторно, з проникненням в квартиру АДРЕСА_5 потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 04 квітня 2008 року; викрадення майна, повторно, з проникненням до приміщення Державного підприємства побутового обслуговування «Контіки» по вул. Герцена, 5 у м.Львові 07 квітня 2008 року; викрадення майна, повторно з квартири АДРЕСА_6 потерпілої ОСОБА_16 18 квітня 2008 року; викрадення майна, повторно, з проникненням в квартиру АДРЕСА_7 потерпілої ОСОБА_17 05 травня 2008 року - ОСОБА_11 виправданий за недоведеністю.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 лютого 2014 року та остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_11 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 21 травня 2008 року по 29 серпня 2011 року - 3 роки 3 місяці 8 днів.

Зараховано ОСОБА_11 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання до моменту постановлення вироку Галицького районного суду м.Львова від 14 лютого 2014 року - з 19 липня 2012 року по 14 лютого 2014 року - 1 рік 6 місяців 27 днів.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_11 у строк відбуття покарання відбутий ним строк покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14 лютого 2014 року - з 14 лютого 2014 року по 17 серпня 2015 року - 1 рік 6 місяців 4 дні.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахується з моменту винесення вироку 17 серпня 2015 року. Оскільки запобіжний захід по даній справі після скасування вироку ОСОБА_11 не обирався, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_11 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_8 , громадянин України, українець, з вищою освітою, не одружений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
За ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 357 КК України ОСОБА_19 виправданий.
Оскільки ОСОБА_19 перебував під вартою по даній справі з 21 травня 2008 року по 29 серпня 2011 року, то строк покарання відбув повністю.
Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Позовні заяви ТзОВ «Колізей», ТзОВ «Професійна ліга» та Львівської територіальної первинної організації «УТОС» залишено без розгляду.

За вироком суду ОСОБА_11 та ОСОБА_19 визнано винуватими та засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

01 травня 2008 року близько 00 години ОСОБА_11 проник у квартиру АДРЕСА_9 , звідки повторно, таємно викрав належне ТзОВ «Колізей» майно на загальну суму 10.945 грн. 10 коп.

Він же, 06 травня 2008 року близько 06 години проник у приміщення на АДРЕСА_10 , звідки повторно, таємно викрав належне ТзОВ «Професійна ліга» майно на загальну суму 23.480 грн.

Крім того, ОСОБА_11 в період часу з 08 по 12 травня 2008 року, проникнувши у приміщення Львівської територіальної первинної організації «УТОС», що по вул. Січових Стрільців, 5 у м.Львові, повторно, таєно викрав майно на загальну суму 12.331 грн. 85 коп.

14 травня 2008 року близько 00 години ОСОБА_11 проник у приміщення інформаційно-сервісного центру, що по АДРЕСА_11 , звідки повторно, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_20 ноутбук марки «Hewlett Packard» у комплекті із блоком живлення та шкіряною сумкою чорного кольору, вартістю 8.500 грн.

Також, ОСОБА_11 за попередньою змовою у групі з дільничним інспектором міліції Галицького РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_19 21 травня 2008 року в період часу з 03 по 06 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключів, проникли у приміщення Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, що по вул. Зеленій, 2 у м.Львові, звідки викрали, а ОСОБА_11 повторно, майно: ноутбук марки «АCER» зі шнурами вартістю 750 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21 травня 2008 року становило 3.800 грн., комп`ютерну мишку вартістю 120 грн., а всього майна на загальну суму 3.920 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_21 ; комп`ютерний монітор марки «LG» вартістю 1.500 грн., комп`ютерну мишку та клавіатуру загальною вартістю 200 грн., а всього майна на загальну суму 1.700 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_22 ; ноутбук марки «Sony» з блоком живлення вартістю 5.300 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_23 ; блок живлення до комп`ютера вартістю 200 грн., сумку від ноутбука вартістю 200 грн., а всього майна на суму 400 грн., яке належить державному нотаріусу ОСОБА_24 ; металевий сейф вартістю 1.500грн., в якому знаходились гербова печатка № 4 з фурнітурою вартістю 115 грн., державний реєстр вартістю 60 грн., журнал вихідної кореспонденції вартістю 5 грн., журнал надання нотаріусами додаткових послуг вартістю 5 грн., журнал обліку нотаріальних бланків вартістю 5 грн., два нотаріальних бланки вартістю 13 грн. 90 коп., сертифікати та ключі (коди) для роботи із спадковим реєстром вартістю 30 грн., квитанції оплачених нотаріальних послуг та бланків, які не представляють матеріальної цінності, а всього майна на загальну суму 1.728 грн. 90 коп., яке належало Четвертій Львівській державній нотаріальній конторі. А всього викрали майна на загальну суму 13.048 грн. 90 коп.

Викрадене майно підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_19 перенесли по місцю проживання ОСОБА_11 на АДРЕСА_1 , де таке було виявлено та вилучено 21 травня 2008 року після затримання ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_19 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду частково скасувати по епізоду крадіжки з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори по вул. Зеленій, 2 у м.Львові та направити матеріали кримінальної справи для розгляду до іншого районного суду м.Львова.

Вирок суду в оскаржуваній частині вважає незаконним, несправедливим, необґрунтованим, постановленим на припущеннях суду з посиланням на обмовні покази ОСОБА_11 , отримані на досудовому слідстві незаконним шляхом не уповноваженими особами. Обвинувальний вирок щодо співучасті його, ОСОБА_19 у крадіжці з Четвертої Львівської державної нотаріальної контори суд постановив за відсутності жодного доказу винуватості чи причетності його, ОСОБА_19 , до крадіжки, відсутності вилученого слідством у нього жодного речового доказу, відсутності показань свідків чи потерпілого, які б прямо вказували на участь ОСОБА_19 у вчиненні злочину. Суд посилався у вироку на покази нотаріусів, показання свідків ОСОБА_25 , якого теж звільнили з органів внутрішніх справ та тримали затриманим дві доби як підозрюваного без оформлення протоколу затримання, ОСОБА_26 , начальника карного розшуку Личаківського РВ, який безпідставно разом зі своїм заступником ОСОБА_27 без приводів та підстав 21 травня 2008 року затримав ОСОБА_19 , який за пропозицією працівника міліції Чепурного підійшов з ним до місця на АДРЕСА_12 , куди він його привів, приймав участь у незаконному обшуку помешкання ОСОБА_11 , звідки забрав собі речовий доказ викрадений ОСОБА_11 ноутбук марки «Sony», ОСОБА_28 , оперуповноваженого, який свідком злочину не був, розповідав про візок з поломаним колесом, який не був вилучений та оглянутий як речовий доказ, послався на протокол огляду місця події, яким суд назвав протокол фактично проведеного обшуку, на протоколи впізнання предметів, тощо, які не доводять його вину у цій крадіжці. Прокуратура Личаківського району м.Львова призначила його винуватим у низці злочинів з першого допиту та сфальшувала кримінальну справу. Суд не викрив істинні причини скоєння злочину ОСОБА_11 , а намагався виправдати неможливість засудити ОСОБА_11 та ОСОБА_19 за інші інкриміновані злочини, що свідчить про порушення судом принципу презумпції невинуватості. Суд з власної ініціативи цитував свідчення підсудних, дані на досудовому слідстві, які ОСОБА_11 не підтвердив в судовому засіданні; щоб виправдати незаконні дії працівників міліції щодо складання протоколу огляду місця події в помешканні ОСОБА_11 , зазначив про переховування по місцю його проживання.

Заслухавши доповідача, прохання засудженого ОСОБА_19 про задоволення його апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_11 про залишення апеляційної скарги на розгляд колегії суддів, прокурора про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги ОСОБА_19 без задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Винуватість засудженого ОСОБА_19 у скоєнні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду, відповідає фактичним даним кримінальної справи і повністю підтверджується сукупністю перевірених судом першої інстанції доказів.

Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно, всупереч доводам апелянта, розглянув усі докази з позиції достовірності та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії ОСОБА_19 за ч.3 ст. 185 КК України та призначив покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_19 у вчиненні зазначеного у вироку злочинного діяння та правильність кваліфікації його дій ґрунтуються на зібраних у справі доказах.
Як достовірно встановлено у справі, 21 травня 2008 року в період часу з 03 до 06 години ОСОБА_11 за попередньою змовою у групі з дільничним інспектором міліції Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_19 , проникнувши в приміщення Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, розташованої на другому поверсі будинку № 2 по вул. Зеленій у м.Львові, викрали, а ОСОБА_11 повторно, належне ОСОБА_21 майно на загальну суму 3.920 грн.; належне ОСОБА_22 майно на загальну суму 1.700 грн.; належний ОСОБА_23 ноутбук марки «Sony» з блоком живлення вартістю 5.300 грн.; належне ОСОБА_24 майно на загальну суму 400 грн.; належне Четвертій Львівській державній нотаріальній конторі майно на загальну суму 1.728 грн. 90 коп.

Винуватість засудженого ОСОБА_19 по епізоду вчинення ним злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повністю доведена зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема: показаннями, даними в ході досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні, підозрюваних ОСОБА_11 від 22 травня 2008 року (т.1 а.с.50-51) та ОСОБА_19 від 23 травня 2008 року (т.1 а.с.81-84), показаннями в судовому засіданні потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_29 ( ОСОБА_30 ), ОСОБА_24 , свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , оголошеними в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_22 (т.1 а.с.202), свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 (т.1 а.с.190-193), ОСОБА_25 (т.1 а.с.61-65), протоколом огляду місця події приміщення Четвертої Львівської державної нотаріальної контори по вул. Зеленій, 2 у м.Львові від 21 травня 2008 року та фототаблицями до нього (т.1 а.с.5-13), протоколом огляду місця події від 21 травня 2008 року (т.1 а.с.16-18), протоколом відтворення обстановки та обставин подій від 23 травня 2008 року (т.1 а.с.143-145), протоколами впізнання предметів від 29 травня 2008 року (т.1 а.с.198, т.1 а.с.199), протоколом впізнання предметів від 19 червня 2008 року (т.2 а.с.176, т.2 а.с.177, т.2 а.с.178, т.2 а.с.179), висновками судово-трасологічної експертизи (т.1 а.с.123-129) та судово-трасологічної експертизи № 5/324 (т.7 а.с.59-63).
Усі наведені докази в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Суд першої інстанції підставно взяв до уваги ці докази, оскільки вони є логічними та послідовними, підтверджуються іншими зібраними по справі доказами, а тому покликання апелянта на ту обставину, що вирок суду у частині засудження ОСОБА_19 за ч.3 ст. 185 КК України є необґрунтований та не підтверджений доказами, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи засудженого ОСОБА_19 , що інкримінованого йому злочину у групі з ОСОБА_11 не вчиняв, про наявність недопустимих доказів по справі та інші є безпідставними, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів справи, усі слідчі дії з засудженим ОСОБА_19 виконувалися виключно слідчими прокуратури, а слідчі Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області виконували слідчі дії з засудженим ОСОБА_11 , потерпілими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно послався у вироку на протокол огляду місця події, як належний доказ у справі, оскільки був проведений згідно вимог КПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що огляд житла проведено за письмовим дозволом ОСОБА_11 , який у ньому проживав, а також те, що квартира ОСОБА_11 була продана, а йому залишилось підвальне приміщення.
У відповідності до вимог ст. ст. 177, 190 КПК України 1960 року обшук та огляд житла у невідкладних випадках може бути проведено без постанови судді з метою безпосереднього переслідування осіб, які підозрюються у скоєнні злочину. При цьому огляд може бути проведений і до порушення кримінальної справи.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, при проведенні огляду житла ОСОБА_36 21 та 22 травня 2008 року працівники міліції діяли у відповідності до вимог ст. ст. 190, 191 КПК України.
А тому колегія суддів не вбачає підстав для визнання протоколу огляду місця події приміщення на АДРЕСА_1 , у якій проживав ОСОБА_11 , від 21 та 22 травня 2008 року неналежними та недопустимими доказами у справі, оскільки ОСОБА_11 ввечері 21 травня 2008 року надав доступ до квартири працівникам міліції і такі на законних підставах провели огляд приміщення, де переховувався засуджений та зберігав викрадені речі.
Усі ті обставини, на які в апеляційній скарзі покликається засуджений ОСОБА_19 як на підставу скасування вироку щодо нього, повністю враховані судом першої інстанції при розгляді даної кримінальної справи та належно вмотивовані у вироку.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_19 необґрунтованою і вважає, що така задоволенню не підлягає.
При перевірці кримінальної справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування чи зміну вироку.
Вирок суду постановлений з дотримання вимог КПК, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 362, 366, 377, 379 КПК України 1960 року, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_37 залишити без задоволення, а вирок Личаківського районного суду м.Львова від 17 серпня 2015 року відносно засудженого ОСОБА_37 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_38 ОСОБА_39