Справа № 750/7921/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/890/2015
Категорія - ст.185ч.2КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 травня 2015 року за № 0003388, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, українки, не працюючої, заміжньої, на утриманні троє малолітніх дітей, раніше судимої:

- 24 березня 2014 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 240 громадських робіт;

- 16 липня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 79, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 16 липня 2014 року і остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнана винуватою і засуджена за те, що 14 травня 2015 року в період часу з 10.15-10.30 години, знаходячись в кабінеті № 219 в приміщенні ЗОШ № 19, що по вулиці Мстиславській, 76 у місті Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала із жіночої сумочки пакет з грошима в сумі 3000 грн., що належить ОСОБА_8 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на зазначену суму.

На даний вирок обвинуваченою подана апеляційна скарга, в якій вона, не оспорюючи кваліфікацію її дій та не заперечуючи фактичних обставин справи, просить змінити вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2015 року в частині призначеного покарання, застосувавши ст.79 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд при ухваленні рішення призначив занадто суворе покарання, не врахувавши, що санкція статті 185 КК України передбачає кілька видів покарання, а саме арешт на строк від 3 до 6 місяців, обмеження волі на строк до 5 років, позбавлення волі на той самий строк, тобто є більш м`які види покарання, ніж те, що призначив суд.

Вказує, що має трьох малолітніх дітей і позбавлення її волі негативно вплине на виховання дітей, вони будуть позбавлені материнської любові та піклування, вона не зможе слідкувати за їх здоров`ям та розвитком та доглядати їх. Зазначає, що судом не була врахована думка потерпілої, яка не має до неї ніяких претензій.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок - без змін, вказуючи, при цьому, що при ухваленні вироку судом були враховані всі пом`якшуючі і обтяжуючі обставини справи, а призначене покарання відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченої. Інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг на вирок суду не подавали.

В засідання апеляційного суду обвинувачена підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила пом`якшити призначене місцевим судом покарання.

Вислухавши доповідача, обвинувачену, яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення скарги та наполягав на законності та обґрунтованості прийнятого судом рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду дійшла до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та щиро розкаялась.

Згідно з вимогами ст. 349 ч.3 КПК України, судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження, було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а згідно ч. 2 вказаної норми - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом було дотримано вказаних вимог закону. Призначаючи покарання, суд врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, зокрема і ті, на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, та відсутність обставини, що обтяжують покарання. ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та вчинила нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за попереднім вироком судом вже застосовувалась до обвинуваченої ст. 79 КК України, але не дивлячись на це обвинувачена в період іспитового строку знову скоїла умисне кримінальне правопорушення.

Згідно вимог ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд, до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п.6 ст.79 КК України, якщо засуджена вчинила в період іспитового строку новий злочин, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України, тому звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років на підставі ст.79 КК України не може бути застосовано.

При таких обставинах, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 в умовах відбування нею покарання у вигляді позбавлення волі. Судова колегія вважає таке судове рішення законним і обґрунтованим, і підстав для його зміни чи скасування - не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2015 року по кримінальному провадженню, щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили і підлягає виконанню з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4