Справа № 128/623/15-к
ВИРОК
Іменем України
17 вересня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Вінниця, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, розлученого, з середньою спеціальною освітою, згідно ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, -
Крім того, 12 лютого 2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поруч із кіоском по продажу хліба, що розташований на території Західного автовокзалу в м. Вінниці, знайшов та незаконно привласнив матерчасту сумку, в якій знаходилися металеві предмети у вигляді набоїв в кількості 39 одиниць та металевий предмет у вигляді гранати, які він, незаконно носячи при собі, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
12 лютого 2015 року приблизно о 15 год. 30 хв. під час проведення оперативно-розшукових заходів працівниками міліції навпроти приміщення «Шиномонтаж», що розташоване при повороті до торгівельного центру «Метро», що в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області був зупинений громадянин ОСОБА_5 , у якого під час проведення особистого огляду в присутності понятих було виявлено та вилучено матерчасту сумку чорного кольору із темно-зеленими вставками, в якій знаходилися металеві предмети у вигляді набоїв в кількості 39 одиниць та металевий предмет у вигляді гранати, які він незаконно носив та незаконно зберігав при собі без передбаченого законом дозволу.
Згідно висновку вибухотехнічної експертизи № 13 від 26.02.2015 року металевий предмет, вилучений у ОСОБА_5 , є 40-мм пострілом марки «ВОГ-25» промислового виготовлення військового призначення до підствольного гранатомета до автоматичної зброї.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи № 61-Б від 19.02.2015 року 39 патронів, які були вилучені у ОСОБА_5 , є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок моделей «ТОЗ -8», «ТОЗ -8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-99», «ТОЗ-17», «ТОЗ -78» та інших калібру 5,6 мм.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленими йому обвинуваченнями вину визнав повністю при обставинах, викладених в обвинувальних актах. Суду показав, що крадіжку вчинив, так як на той час перебував в скрутному матеріальному становищі. На даний час шкоду потерпілому не відшкодував, але зобов`язується відшкодувати, так як влаштовується на роботу. А також, перебуваючи на території Західного автовокзалу в м. Вінниця, біля хлібного кіоску знайшов сумку, в якій були боєприпаси. Пізніше був зупинений працівниками міліції, які при його огляді, за його згодою, виявили бойові припаси. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати, зробив для себе належні висновки.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що обвинувачений намагався викрасти майно, що перелічене в обвинувальному акті, яке належить йому. Також зазначив, що обвинувачений завдану йому шкоду не відшкодував, але просить його суворо не карати.
Враховуючи думки учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого приміщення; за ч.1 ст.263 КК України, як носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винного, який на диспансерному наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, не працює, але працевлаштовується, за місцем проживання та за місцем реєстрації характеризується позитивно, завдану шкоду потерпілому не відшкодував, думку потерпілого щодо несуворої міри покарання.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття.
Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкість вчинених ним злочинів, позицію державного обвинувача щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, думку потерпілого щодо несуворої міри покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків. Тому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів, з приміненням ст.ст.75, 76 КК України, з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.
З обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 1130,22 грн.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Речовий доказ матерчасту сумку, яка передана на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд -
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання:
-по ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
-по ч.1 ст.263 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 1130 (одна тисяча сто тридцять) грн. 22 коп.
Речовий доказ матерчасту сумку, яка передана на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1