АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/202/15-к Номер провадження 11-кп/786/540/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляцією засудженого ОСОБА_7 на вирок Чорнухінського районного суду від 26 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Галяве Чорнухінського району, гр. України, не працює, освіта середня, неодруженого, мешкає у смт. Чорнухи, раніше судимий:

- 20.01.2011 р. Лубенським міськрайонним судом за ст. 190 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

-11.01.2012 р. Лубенським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-26.06.2012 р. постановою Лубенського міськрайонного суду іспитовий строк скасовано та направлено для відбування покарання та звільненого 25.06.2014 р. згідно ст.2 Закону України «Про амністію» від 8.05.2014 р.;

- 05.02.2015 р. Лубенським районним судом за ст.185 ч.2 КК України на 1 р. обмеження волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

засуджено за ст.15 ч.3,ст.185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лубенського районного суду від 05.02.2015 р. і остаточно визначено-3 р.1 місяць позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винним у злочині, вчиненому за таких обставин.

12 березня 2015 року, вдень, близько 17 годині, ОСОБА_7 ,знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, прийшов у смт. Чорнухи до будинку потерпілої ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Розбивши ліктем руки віконне скло, проник у будинок та виявивши телевізор марки «Лібертон» вартістю 566 грн.67 коп. вирішив його викрасти. Загорнувши телевізор у ковдру виніс через вхідні двері. Злочин ОСОБА_7 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки помітив на вулиці невідому особу та злякавшись, кинув телевізор у дворі, з місця злочину зник.

В апеляційній скарзі засуджений просить судове рішення скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи й невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та його особі.

Інші учасники судового процесу апеляцій не надали.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора,яка вважала апеляційну скаргу безпідставною, а вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги,колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні замаху таємного викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів, що правильно оцінені та обґрунтовано покладені судом в основу вироку.

В основу судового рішення покладено показання потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні підтвердила, що крадіжку майна вчинив саме ОСОБА_7 .

Сам ОСОБА_7 ,як зафіксовано на технічному носії інформації і зазначено в судовому рішенні,не заперечував, що він дійсно розбивши скло у вікні домоволодіння, де мешкає потерпіла ОСОБА_8 , проник до будинку. Побачивши у будинку телевізор чорного кольору, загорнув його у ковдру і виніс із будинку. Дійшовши до літньої кухні і помітивши на вулиці силует людини, злякався і кинув телевізор.

За таких обставин та враховуючи показання потерпілої і самого ОСОБА_7 і ті дані, що містяться у протоколі огляду місця пригоди від 12.03.2014 року про виявлення розбитого скла у вікні домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 ( а.с. 12-22), у висновку дактилоскопічної експертизи слід пальця, виявлений на поверхні рами вікна у домоволодінні потерпілої ОСОБА_8 , залишений вказівним пальцем лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 ( а.с. 67-73), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про вчинення ним злочину.

Що стосується інших доводів,викладених ОСОБА_7 в його апеляційній скарзі, серед яких посилання обвинуваченого на застосування до нього недозволених методів ведення слідства,зокрема, з боку працівників органу дізнання, що змусили його до самообмови, шляхом шахрайських дій, та допущені інші порушення кримінально-процесуального закону під час розслідування справи, як стверджується в скарзі, в судовій інстанції не встановлено і таких даних у матеріалах провадження немає.

Кваліфікацій дій обвинуваченого за ст. 15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України є правильною.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про призначення ОСОБА_9 реального покарання, в той же час доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50,65,69 КК України при призначені покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції Особливої частини КК України за цей злочин.

Приймаючи рішення про призначенні ОСОБА_7 покарання,суд послався у вироку на те, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, але не врахував такі обставини: від злочину, який він учинив, тяжких наслідків не настало, а також те, що із потерпілою ОСОБА_8 обвинувачений знаходиться в родинних стосунках.

Ці обставини дають можливість пом`якшити обвинуваченому призначене судом першої інстанції покарання, застосувавши ст.69 КК України.

За таких обставин вирок суду першої інстанції в частині визначення засудженому ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж його визначив районний суд, підлягає зміні, а апеляційна скарга засудженого - частковому задоволенню. Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 405,407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляцію засудженого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Вирок Чорнухінського районного суду від 26 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Застосувати стосовно ОСОБА_7 ст.69 КК України. Пом`якшити покарання ОСОБА_7 за ст.15 ч.3,ст.185 ч. 3 КК України до 1 року позбавлення волі і на підставі статей 71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Лубенського районного суду від 05.02.2015 року, остаточно визначив 1 рік 1 місяць позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,а засудженим,який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії рішення.

С У Д Д І :
(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Згідно з оригіналом
суддя: ОСОБА_2