Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Красилів Хмельницької області, з вищою освітою, громадянки України, незаміжньої, працюючої менеджером по наданню кредиту ТзОВ «Просто Позика», жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3
Так, 28 березня 2014 року в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка перебувала в м.Тернополі, виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами державного бюджету України, реалізовуючи який вона того ж дня, перебуваючи в приміщенні Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, що в м.Тернополі по вул.Текстильній, 1Б, з метою отримання статусу безробітної та матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (отримання державної соціальної допомоги по безробіттю), під час заповнення заяви про надання статусу безробітної відповідно до Закону України «Про зайнятість населення», умисно приховала інформацію про те, що 19 березня 2014 року між нею та ТзОВ «ІЗІ Кредит» було укладено цивільно-правовий договір про виконання робіт за винагороду.
Під час вчинення вищенаведених шахрайських дій, обвинувачена ОСОБА_3 28 березня 2014 року, будучи зареєстрованою у Тернопільському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна, приховавши факт укладення цивільно-правового договору з ТзОВ «ІЗІ Кредит» про виконання робіт за винагороду, умисно, порушуючи обов`язки зареєстрованого безробітного, передбачені Законом України «Про зайнятість населення» та ч.ч. 2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», згідно якого застраховані особи, зареєстровані в установленому законом порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати і забезпечення та надання соціальних послуг, не повідомила про це Тернопільський міськрайонний центр зайнятості, внаслідок чого у період з 28 березня по 16 липня 2014 року обвинуваченій ОСОБА_3 була незаконно нарахована та виплачена допомога по безробіттю в загальній сумі 1840, 83 грн.
Заволодівши в такий спосіб грошовими коштами, ОСОБА_3 спричинила матеріальну шкоду Державному бюджету України на суму 1840, 83 грн.
Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнала повністю за обставин, що наведені в обвинувальному акті, щиро розкаялась та суду пояснила, що дійсно 19 березня 2014 року між нею та ТзОВ «ІЗІ Кредит» було укладено цивільно-правовий договір про виконання робіт за винагороду. Працюючи у вказаному ТзОВ, однак бажаючи при цьому також незаконно отримувати допомогу по безробіттю вона, обвинувачена, 28 березня 2014 року, перебуваючи в приміщенні Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, що в м.Тернополі по вул.Текстильній, 1Б, з метою отримання державної соціальної допомоги по безробіттю під час заповнення заяви про надання статусу безробітної умисно приховала факт свого працевлаштування. Таким чином, з кінця березня по середину липня 2014 року вона, обвинувачена, знаючи про свій обов`язок повідомити про це ТМЦ, працювала в ТзОВ «ІЗІ Кредит», за що отримувала заробітну плату, а також допомогу по безробіттю від Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, що від останнього становило загалом за вказаний період суму 1840, 83 грн. На даний час вона, обвинувачена, щиро шкодує та розкаюється за вчинене нею кримінальне правопорушення, повністю добровільно відшкодувала заподіяну нею шкоду під час досудового розслідування.
Обвинувачена ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Суд, заслухавши вказане клопотання, думку прокурора, який не заперечив проти задоволення даного клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.
Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ст.45 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
В процесі розгляду кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_3 , вчинивши злочин невеликої тяжкості у даному кримінальному провадженні, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, під час досудового розслідування та судового розгляду щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України з закриттям кримінального провадження щодо неї у зв`язку із дійовим каяттям.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 285, ч.1 ст.286, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.
Головуючий ОСОБА_1