ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клайпеда Республіки Литва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.06.2013 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-22.07.2014 р. Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 310 ч. 2, 69, 71, 72 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та штрафу в сумі 3400 грн., які відповідно до ч. 3 ст. 72 постановлено виконувати самостійно (покарання не відбуті),
за ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 01 липня 2015 року близько 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем «GEELY MR», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Перемоги зі сторони вул. Зарічанської в напрямку до Проспекту Миру в м. Хмельницькому, виконуючи поворот ліворуч на заїзд до будинку № 106, на порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу велосипеду «GIANT», який під керуванням ОСОБА_4 рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого допустив з ним зіткнення.
Внаслідок зіткнення ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я (садна шкіри середньої третини лівої гомілки, закритого перелому середньої третини тіла (діалізу) лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків), а також легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки (садна шкіри лівої гомілки в нижній третині та лівого колінного суглобу).
Ці наслідки дорожньо-транспортної пригоди знаходяться в прямому причинному зв`язку з допущеними ОСОБА_5 порушеннями вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, згідно з якими: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1); водій, що виконує поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам (п. 10.4).

Винність ОСОБА_5 в скоєнні злочину підтверджуються сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.

Показаннями самого обвинуваченого про те, що дійсно у вищевказаний час він, керуючи автомобілем «GEELY MR», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Перемоги зі сторони вул. Зарічанської в напрямку до Проспекту Миру в м. Хмельницькому, виконуючи поворот ліворуч на заїзд до будинку № 106, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу велосипеду «GIANT», який під керуванням ОСОБА_4 рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого допустив з ним зіткнення.

Вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди підтвердив в суді потерпілий ОСОБА_4 .

Місце інциденту, розташування транспортних засобів після зіткнення, а також дорожня обстановка і сліди зафіксовані у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемі та фотоілюстраціях до нього (а.с. 43-52), а пошкодження транспортних засобів після зіткнення, - у протоколах їх огляду (а.с. 53-55, 58-61). Так, зокрема, за даними цих протоколів зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху велосипеда, після зіткнення автомобіль «GEELY MR» розташований на проїзній частині вул. Зарічанської в напрямку до Проспекту Миру під кутом в напрямку заїзду до будинку № 106 з виявленими у нього пошкодженнями в лівій передній частині, у велосипеда пошкодження у вигляді спущеного переднього колеса, деформації переднього заднього крила, пошкодження заднього крила та ланцюга приводу.

За даними висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у вигляді садна шкіри середньої третини лівої гомілки, закритого перелому середньої третини тіла (діалізу) лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, а також легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки, у вигляді садна шкіри лівої гомілки в нижній третині та лівого колінного суглобу. Ці тілесні ушкодження могли утворитися від прямої дії тупого твердого предмету чи предметів за механізмами: удар тертя» (садна), «удар-деформація» (перелом), під час дорожньо-транспортної пригоди 01 липня 2015 року за вказаних вище обставин при зіткненні велосипеда під керуванням ОСОБА_4 з легковим автомобілем під керуванням ОСОБА_5 (а.с. 72-73).

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи в умовах вказаної дорожньої пригоди технічна можливість у водія ОСОБА_5 уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_4 залежала від виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, тобто, виконуючи ці вимоги, ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду (а.с. 76-78).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини водія ОСОБА_5 , який допустив порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Таким чином, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання. При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений посередньо характеризується, має на утриманні малолітню дитину, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду. Проте, він раніше неодноразово судимий та вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком суду.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину та особу винного, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, наслідки скоєного злочину у вигляді спричинення значних травм молодій людині, внаслідок чого останній протягом тривалого часу змушений лікуватись, завдану потерпілому шкоду відшкодував частково у незначному розмірі, тому ОСОБА_5 слід також призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому остаточне покарання слід визначити згідно з положеннями ст.ст. 71, 72 КК України шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цей злочин невідбутого покарання за попереднім вироком.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим потрапив у лікарню, де під час лікування ним для придбання ліків та інших медичних препаратів були витрачені власні кошти зокрема в сумі 15147 грн. 08 коп. (згідно з позовними вимогами), що підтверджується квитанціями, товарними та фіскальними чеками, платіжним дорученням. Необхідність в придбанні зазначених препаратів для лікування підтверджено медичним закладом Хмельницькою міською лікарнею (а.с. 20-28, 125-135).

Також суд вважає, що окрім вказаної матеріальної шкоди, вчиненням злочину, спричиненими тілесними ушкодженнями та завданням фізичного болю потерпілому завдано і моральної шкоди, оскільки останній переніс фізичний біль і душевні страждання, що також змінило звичний спосіб його життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. Потерпілий певний час лікувався та продовжує лікуватися, переживав за своє здоров`я, не міг вести повноцінний спосіб життя, відчував дискомфорт і незручності, через що вимушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачав власний час в зв`язку із зверненням за медичною допомогою.

На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілим моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, беручи до уваги інфляційні процеси в державі, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 30000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 володільця джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «GEELY MR», номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант (далі ТДВ СК Альфа-Гарант) з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - сто тисяч гривень, за шкоду, заподіяну майну - п`ятдесят тисяч гривень та франшизою - нуль гривень (а.с. 29).

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема відшкодування майнової та моральної шкоди. За змістом ст.ст. 22, 23 цього ж Кодексу особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками зокрема є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно зі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ст.ст. 1187, 1188 цього ж Кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У відповідності до ст.ст. 1194, 1195 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі ЗУ Про ОСЦВ) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В силу ст. 24 ЗУ Про ОСЦВ у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/0635878), укладеного 19.11.2014 р. між ОСОБА_5 та ТДВ СК Альфа-Гарант (а.с. 29), при настанні страхового випадку страхова компанія здійснює виплату страхового відшкодування зокрема за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого, у сумі нанесених збитків, що підтверджуються необхідними документами, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми.

З урахуванням наведеного, вказаних у страховому полісі лімітів відповідальності страховика, часткового відшкодування обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому матеріальної шкоди в сумі 1500 грн. (а.с. 68), в силу зазначених вище норм чинного законодавства України, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, з ТДВ СК Альфа-Гарант підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_4 матеріальна шкода в сумі 13647 грн. 08 коп. (15147,08 грн. 1500 грн.).

Відповідно до ст. 261 ЗУ Про ОСЦВ страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тобто у цьому випадку розмір такого відшкодування страховою компанією становить 757 грн. 35 коп. (15147,08 грн. х 5%), а відповідно з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого підлягає стягненню моральна шкода в сумі 29242 грн. 65 коп. (30000 грн. 757,35 грн.).

Суд не приймає до уваги доводи цивільного відповідача - ТДВ СК Альфа-Гарант щодо відсутності правових підстав для розв`язування у кримінальному провадженні цивільно-правового спору з особою, не причетною до самої події злочину (страховою компанією), та передчасності стягнення зі страхової компанії на користь потерпілого матеріальної шкоди, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов як до підозрюваного або обвинуваченого, так і до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Посилання страхової компанії на те, що безпосередньо вона несе цивільно-правову відповідальність за обвинуваченого не на підставі закону, в тому числі і ЗУ Про ОСЦВ, а на підставі договору, укладеному з обвинуваченим, є безпідставним, адже страхування страховою компанією цивільно-правової відповідальності обвинуваченого проведено у відповідності з вимогами вказаного Закону і, вирішуючи питання про відповідальність страхової компанії, суд зобов`язаний перевірити дотримання його вимог, адже саме цим Законом визначено: що є страховим випадком, яка шкода підлягає відшкодуванню, випадки коли вона не підлягає відшкодуванню і т.п. Якщо ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, майну потерпілого, а також франшизу страхувальник та страховик і визначають у договорі (страховому полісі), то ліміт відповідальності страхової компанії за моральну шкоду визначений виключно у ЗУ Про ОСЦВ. Якщо позови потерпілих розділити (в кримінальному проваджені розглядати позови до обвинуваченого, а в цивільному - до страхової компанії), то до вирішення позовів потерпілих до страхової компанії неможливо вирішити їх позови до винної особи.
Також не заслуговують на увагу ствердження страхової компанії про те, що позов потерпілого не підлягає розгляду в кримінальній справі, оскільки позовні вимоги останнього випливають з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення (завдана потерпілому шкода перебуває у прямому причинному зв`язку з кримінально караним діянням, яке поставлено у вину обвинуваченому).
В силу ч. 1 ст. 128 КПК України ТДВ СК Альфа-Гарант за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ст. 2 цього ж Кодексу права потерпілого, в тому числі на справедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), підлягають захисту.

Процесуальні витрати у справі за проведення судової автотехнічної експертизи (а.с. 75) в силу ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до цього покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.07.2014 р. і остаточно визначити його у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, та штрафу в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн., який виконувати самостійно.

Початок строку відбуття основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_4 :

-з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант матеріальну шкоду в сумі 13647 грн. 08 коп., моральну шкоду в сумі 757 грн. 35 коп., а всього 14404 (чотирнадцять тисяч чотириста чотири) грн. 43 коп.;

-з ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 29242 (двадцять дев`ять тисяч двісті сорок дві) грн. 65 коп.

Речові докази:

-автомобіль «GEELY MR», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 (а.с. 56-57), - повернути ОСОБА_7 за належністю (а.с. 81);

-велосипед «GIANT», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 (а.с. 62-63), - залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 368 грн. 28 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя