УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2015 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , вирішуючи питання про прийняття скарги ОСОБА_2 на незаконне утримання під вартою ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:
25.12.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконним утримання ОСОБА_3 під вартою. При цьому посилаючись на ст. 206 КПК України, зазначила, що ОСОБА_3 тримається під вартою як обвинувачений у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно постанови Богунського районного суду міста Житомира від 15.04.2011 року строк тримання останнього під вартою рахується з 13.04.2011 року. Обвинувачений ОСОБА_3 станом на 23.12.2015 року знаходиться під вартою 4 роки 7 місяців 10 днів, проте максимальна межа санкції статті, за якою він обвинувачується, становить 8 років. Посилаючись на Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року просить звільнити ОСОБА_3 з-під варти, так як його тримання під вартою вважає незаконним.
При вирішенні питання про прийняття скарги до розгляду слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. В скарзі заявник зазначає, що ОСОБА_3 знаходиться під вартою по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому, згідно постанови Богунського районного суду м.Житомира від 15.04.2011 року строк тримання ОСОБА_3 рахується з 13.04.2011 року.

Таким чином, зі змісту поданої скарги вбачається, що відносно ОСОБА_3 розглядалось клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Законом України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" внесено зміни до ст. 72 КК України та з пункту 5 вказаної статті вбачається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У разі якщо до винесення вироку строк попереднього ув`язнення, відбутий особою, перевищуватиме співвідношення, визначене абзацом першим цієї частини, максимально можливий строк позбавлення волі, передбачений Особливою частиною цього Кодексу для злочину (злочинів), у якому (яких) підозрюється така особа, така особа має бути негайно звільнена судом з-під варти за ініціативою суду або за ініціативою особи, яка звільняється, або її захисника (законного представника) чи прокурора. Таке звільнення допускається на стадії судового розгляду кримінального провадження і на стадії досудового розслідування такого кримінального провадження.

Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» визначено, що цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю. Цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Довідкою з особової справи обвинуваченого ОСОБА_3 , 1976 року народження, підтверджується, що останній був засуджений 25.06.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 121 КК України. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28.10.2015 року вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду від 25.06.2014 року скасовано, справу повернуто на новий судовий розгляд. Запобіжний захід тримання під вартою залишено без змін. Зі змісту подання Ємільчинського районного суду Житомирської області про зміну підсудності вбачається, що 18.12.2015 року до Ємільчинського районного суду з апеляційного суду Житомирської області надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30.12.2015 року подання Ємільчинського районного суду Житомирської області про зміну підсудності залишено без задоволення.

Відповідно до вимог п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_3 є обвинуваченим за ч. 1 ст. 121 КК України в кримінальній справі № 1-463/11, справа перебуває на стадії судового розгляду і обвинувального вироку в справі не ухвалено, у зв`язку з чим він не має процесуального статусу засудженого. Таким чином, питання щодо застосування до обвинуваченого Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не належить до повноважень слідчого судді, питання звільнення засудженого від відбування покарання підлягає вирішенню судом, яким здійснюється судовий розгляд кримінальної справи, в порядку, передбаченому зазначеним законом. Враховючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга підлягає поверненню, в зв"язку з тим, що не підлягає розгляду в цьому суді, оскільки справа по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 121 КК України перебуває на стадії судового розгляду в іншому суді Житомирської області.

Керуючись Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, ст. 206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Повернути скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про незаконне тримання під вартою до належного суду.

Копію ухвали невідкладно направити скаржнику.

Роз"яснити скаржнику про те, що повернення скарги не позбавляє права звернутись до належного суду для вирішення питання про звільнення з під варти.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1