Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
30 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000261 від 03.04.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ковель Волинської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , освіта повна середня, одруженої, непрацюючої, раніше неодноразово судимої, останній раз 19.05.2014 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.190 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», обвинуваченої за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.191 КК України, -
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року відносно ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на два роки шість місяців обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України на чотири роки обмеження волі, за ч.3 ст.191 КК України на три роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають укладення договору про матеріальну відповідальність строком на три роки.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді чотирьох років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, які передбачають укладення договору про матеріальну відповідальність строком на три роки.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 4458, грн.. 47коп. як відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 7000, грн.. 00коп. як відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 1241, грн.. 12коп. як відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 294 грн. 84коп.
Судом вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 у період часу з 13 лютого по 01 березня 2014 року в м. Кузнецовськ Рівненської області, умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, повідомивши потерпілій ОСОБА_11 завідомо неправдиві відомості про здавання у найм власної квартири АДРЕСА_2 , під приводом попередньої оплати за найм житла заволоділа грошовими коштами останньої у загальній сумі 1050грн., заздалегідь не маючи наміру здавати житло потерпілій.
26 квітня 2014 року о 09 год. 00хв. ОСОБА_5 в приміщенні магазину «Грибочок», що по АДРЕСА_3 , виконуючи роботу продавця продовольчих товарів за договором цивільно-правового характеру укладеного з фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 та будучи матеріально відповідальною особою, умисно, повторно, з корисливих мотивів привласнила грошові кошти в сумі 7000 грн.
Продовжуючи злочинні дії, 26 липня 2014 року ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману, повідомивши потерпілому ОСОБА_12 завідомо неправдиві відомості про здавання у найм власної квартири АДРЕСА_2 , під приводом попередньої оплати за найм житла заволоділа грошовими коштами останнього в сумі 500грн., заздалегідь не маючи наміру здавати житло потерпілому.
В період з 07 по 09 серпня 2014 року ОСОБА_5 в приміщенні магазину № НОМЕР_1 МПП «Ринок» в м. Кузнецовськ, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою продавця магазину ОСОБА_13 , заволоділа перфоратором «Макіта HR 2460» вартістю 1182 грн., який в подальшому здала в ломбард, а також шліфувальною машинкою «Макіта GA 2460» вартістю з врахуванням зносу 878 грн. 08коп., яку продала ОСОБА_14 за 140 грн.
Крім того, в період часу з 26 по 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 в АДРЕСА_4 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрала грошові кошти в сумі 4458,87грн., які належали підприємцю ОСОБА_8 .
В поданих апеляційних скаргах:
Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеності її вини, вважає вирок незаконним з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої в наслідок м`якості. Доводить, що ОСОБА_5 неодноразово засуджена за шахрайство та звільнившись з місць позбавлення волі продовжила вчиняти корисливі злочини, за місцем проживання характеризується негативно.
Просить вирок в частині призначення покарання ОСОБА_5 скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України чотири роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України три роки позбавлення волі, за ч.3 ст.191 КК України чотири роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді шести років позбавлення волі.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченої та доведеності її вини, вважає вирок незаконним в наслідок суворості. Доводить, що ОСОБА_5 щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочинів, являється потерпілою від наслідків ЧАЕС, не всі потерпілі мають претензії матеріального характеру до обвинуваченої.
Просить вирок в частині призначення покарання пов`язаного з ізоляцією ОСОБА_5 від суспільства змінити.
Обвинувачена ОСОБА_5 вважає вирок незаконним та таким, що підлягає зміні оскільки по першому епізоду суд повинен був застосувати Закону України «Про амністію». Крім того зазначає, що грошові кошти ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не брала.
Просить вирок змінити та призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та не підтримав інших апеляційних скарг, пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні вимоги та не підтримали апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, яким судом дана правильна юридична оцінка, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 191 КК України, є правильною.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 із наступними змінами « Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу винної - яка раніше судима, за місцем проживання характеризується негативно, є потерпілою від наслідків аварії на ЧАЕС, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Доводи прокурора щодо м`якості призначеного судом покарання є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судом призначено покарання в межах санкції інкримінованих статей, яке є необхідним та достатнім для виховання та перевиховання обвинуваченої.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника щодо суворості призначеного покарання є необґрунтованими, та не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_5 неодноразово судима за корисливі злочини, про те звільнившись з місць позбавлення волі, продовжила вчинювати такі злочини.

Крім того, статтею 61 КК України передбачено, що покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Також не заслуговують на увагу покликання обвинуваченої щодо суми коштів, які вона привласнила у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки вони спростовуються показами самих вищезгаданих потерпілих та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які показали, що перед прийняттям на роботу ОСОБА_5 в магазинах було проведено ревізію, будь-якої нестачі чи залишку коштів виявлено не було. Свідок ОСОБА_15 показала, що 26 квітня 2014 року під час передачі зміни ОСОБА_5 повідомила їй про те, що хоче взяти з каси гроші в сумі 7000 грн. для погашення кредиту, які в подальшому має повернути, але так і не повернула. З показів потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до прийняття ОСОБА_5 на роботу випадків нестачі або крадіжок з магазину не було.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нових злочинів.

Вирок суду є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора, обвинуваченої та її захисника без задоволення.
С У Д Д І :

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 ОСОБА_2

ОСОБА_3 оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1