печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Царевич О.І., за участю секретаря Гуцинюка Я.І., прокурора Генеральної прокуратури України Тищенко Е.Д.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність старшого прокурора відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Мацієвського О.С., яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність старшого прокурора відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Мацієвського О.С., яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Вказану скаргу обґрунтовує тим, що ним на адресу Генеральної прокуратури України направлялась заява про вчинення кримінального правопорушення. Однак, всупереч вимог ст. 214 КПК України, зазначена заява Генеральною прокуратурою України не була внесена до ЄРДР, натомість він отримав листа за підписом старшого прокурора відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Мацієвського О.С. про перенаправлення його заяви до прокуратури Одеської області. В зв'язку з викладеним просить слідчого суддю зобов'язати слідчого або прокурора зареєструвати відомості з його заяви до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся вчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу судової повістки про виклик. Однак в прохальній частині скарги висловив позицію про розгляд скарги у його відсутність.

За вказаних обставин, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу на підставі поданих заявником доказів.

Прокурор Генеральної прокуратури України Тищенко Е.Д. доводи скарги не визнала, просила в її задоволенні відмовити. Зазначила, що заява ОСОБА_2 з приводу можливих кримінальних правопорушень направлена до прокуратури Одеської області за територіальним принципом, а тому жодних підстав вважати, що Генеральною прокуратурою України допущено бездіяльність при розгляді зави ОСОБА_2, немає.

Вивчивши матеріали скарги, долучені прокурором копії супровідних листів про пере направлення заяви ОСОБА_2, заслухавши думку прокурора, приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено з матеріалів скарги, заява ОСОБА_2, одержана Генеральною прокуратурою України щодо можливих кримінальних правопорушень, на яку у своїй скарзі посилається особа, яка її подала, супровідним листом від 08.08.2013 за № 06/1-13712-12 перенаправлена до прокуратури Одеської області для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства, про що проінформовано заявника, що відповідає п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_2 до прокуратури Одеської області за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов'язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь - яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури Одеської області.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність старшого прокурора відділу Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Мацієвського О.С., яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя