11-кп/775/346/2015(м)
241/1124/15-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 07 липня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона України Першотравневого району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

28 січня 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «FIAT DOBLO» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та рухаючись по автодорозі Одеса Мелітополь - Новоазовськ по дільниці дороги м. Маріуполь - смт. Мангуш - с. Комишувате Першотравневого району в напрямку с. Комишувате, на одній з її дільниць, за смт. Мангуш, порушивши вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечні швидкість, дистанцію та інтервал, маючи реальну і об`єктивну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду, однак не впорався з керуванням автомобіля та скоїв зіткнення з автомобілем «Швидка допомога» «УАЗ 3741», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який рухаючись в попутному напрямку, зупинився для виконання повороту вліво в с. Дем`янівка та пропускав зустрічний транспорт. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирці автомобіля «УАЗ 3741» ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі та доповненій апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що вирок незаконний та підлягає скасуванню. Вважає, що потерпіла надавала показання, які не відповідають дійсності. Стверджує, що висновок судово-медичної експертизи безпідставний. Вважає, що експерт не встановив зв`язок діагнозів потерпілої з ДТП, але незважаючи на це суд позов задовольнив. Зазначає, що покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та є несправедливим внаслідок суворості, тому його необхідно пом`якшити. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, в разі незгоди змінити, застосувавши покарання у виді штрафу.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції кримінальне провадження розглядалось відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно того, що потерпіла надавала показання, які не відповідають дійсності, висновок судово-медичної експертизи безпідставний та те, що експерт не встановив зв`язок діагнозів потерпілої з ДТП, але незважаючи на це суд позов задовольнив, не підлягають задоволенню, оскільки всі учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Ст. 394 ч. 2 КПК України прямо передбачено, що судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.

Вивченням журналу судового засідання та прослуховуванням технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції встановлено, що під час розгляду даного провадження судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 та всім учасникам провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також з`ясовано чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Тому всі доводи апеляційної скарги та доповненої апеляційної скарги, які стосуються дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в тому числі стосовно висновку судово-медичної експертизи, зв`язку між тілесними ушкодженнями потерпілої та подією ДТП та інші не підлягають задоволенню.

Як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження ОСОБА_6 неодноразово вручалися пам`ятки про його права та обов`язки, в яких серед іншого зазначено про право мати захисника, ніяких заяв з цього приводу ОСОБА_6 не робив, тому доводи апеляції стосовно порушення права на захист спростовуються матеріалами провадження.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки визначено в межах санкції ст. 286 ч. 1 КК України, відповідно до положень загальної частини КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, конкретних обставин даного провадження. На думку колегії суддів по своєму виду і розміру призначене покарання ОСОБА_6 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, що він відноситься до злочинів невеликої тяжкості та вчинений з необережності, особу винного, його молодий вік, те, що раніше він не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, неодружений, не працює.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відніс визнання вини та щире каяття.

Також суд врахував те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху і саме з цих підстав застосував до ОСОБА_6 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, з чим погоджується колегія суддів.

Тому доводи апеляції стосовно того, що суд має пом`якшити покарання ОСОБА_6 неспроможні.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду ухвалений законно і обґрунтовано і підстав для його скасування або зміни немає, апеляційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 07 липня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку в Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення.

Судді: