Справа № 161/5103/15-к Провадження №11-кп/773/364/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2015 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000686за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду від 06 липня 2015року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луцька, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньо-спеціальною освітою, розлучений, не працюючий, не судимий, засуджений за:

- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Ромашківка Ківерцівського району Волинської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, з вищою освітою, не одружений, не працюючий, не судимий, засуджений за:

- за ч.1 ст. 28 ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 90 (девяносто) годин.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець міста Луцька, житель АДРЕСА_3 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, судимий 05.09.2013 Луцьким міськрайонним судом за ч.1, 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від покарання з випробуванням з іспитовим строком у 3 роки, засуджений за:
- за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2013 2 (два) роки позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
До вступу вироку в законну силу, обрано ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_3 , цілодобово, без дозволу суду, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за викликом;
- носити електронний засіб контролю.
Вирішено питання про речові докази.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винний і засуджений за те, що 11 березня 2015 року вступивши у попередню змову з ОСОБА_9 щодо таємного викрадення паливно-мастильних матеріалів з проникненням на охоронювану територію ТОВ "ВОГ Рітейл". Реалізуючи вищевказану змову, ОСОБА_7 того ж дня, близько 19 год. 30 хв., спільно із ОСОБА_9 , під`їхав на автомобілі марки "Ауді А6" д.н.з. НОМЕР_1 , належному ОСОБА_13 , до території ТОВ "ВОГ Рітейл" за адресою: м. Луцьк, вул. Єршова, 1. В подальшому, ОСОБА_7 , діючи згідно попередньої домовленості, переліз через паркан та проникнув на охоронювану територію вищевказаного підприємства, де прийняв від ОСОБА_9 три порожні каністри для того, щоб потім передати їх з викраденим пальним останньому назад.
Перебуваючи на території вказаного підприємства, ОСОБА_7 підійшов до наливного агрегату № 2, де за допомогою вентиля травлення повітря двигуна подачі дизельного пального спустив у одну із каністр дизельне пальне об`ємом 26 літрів. Після цього, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 дістав із попередньо підготовленої схованки діжок зливу надлишкового пального, попередньо наповнені ним під час робочого дня дві каністри з бензином об`ємом 24 та 11 літрів кожна.
В подальшому, ОСОБА_7 , будучи викритим в процесі вчинення злочину ОСОБА_8 , який працюючи охоронником, приблизно об 19 год. 30 хв. виявив факт таємного викрадення паливно-мастильних матеріалів з проникненням на територію сховища ОСОБА_7 , вступив в злочинну змову із останнім про подальше спільне викрадення чужого майна, що виразилось у тому, що ОСОБА_7 переніс до паркану дві наповнені нафтопродуктами каністри, а ОСОБА_8 одну каністру з нафтопродуктом, з метою подальшої передачі ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_8 вступив в змову про доведення вже розпочатого злочину до кінця шляхом конклюдентних дій щодо передачі через паркан викрадених нафтопродуктів, та який діяв з останніми спільно і в той час згідно із попередньою домовленістю з ОСОБА_7 чекав біля паркану.
Так, ОСОБА_9 , помітивши повернення із каністрами викрадених паливно-мастильних матеріалів ОСОБА_7 , з яким діяв за попередньою змовою, та ОСОБА_8 , з яким він вступив в змову про доведення вже розпочатого злочину до кінця шляхом конклюдентних дій щодо прийняття від останнього через паркан викрадених нафтопродуктів, діючи з ними спільно, отримав від ОСОБА_8 через паркан наповнену бензином марки "А-95" каністру об`ємом 11 літрів, однак вищевказані особи не вчинили всіх дій для доведення розпочатого злочину до кінця з причин, які не залежали від їхньої волі, оскільки були викриті фахівцями з економічної безпеки ТОВ «ВОГ Рітейл".
Своїми умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 намагалися таємно викрасти нафтопродукти ТОВ "ВОГ Рітейл" на загальну суму 1458 гривень 89 копійок.
Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що вирок Луцького міськрайонного суду щодо нього він вважає таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового з підстав однобічності і неповноти досудового і судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження. Просить вирок про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України скасувати та ухвалити новий, яким визнати його невинними у пред`явленому обвинуваченні та виправдати за недоведеністю вини. Вказує, що докази, які були взяті судом до уваги на підтвердження його винуватості, в тому числі показання свідків, є недопустимими та не підтверджують достовірно його вини, а також були неправильно оцінені судом. Крім того, під час досудового розслідування на нього слідчим здійснювався тиск з метою отримання визнавальних показань, а також допускалися порушення порядку ведення досудового розслідування. Також при його затриманні на місці вчинення злочину було грубо порушено його конституційні права та вимоги КПК України. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги характеристику, видану дільничним інспектором міліції, оскільки вона не відповідає дійсності.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, думку прокурора, який апеляцію заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_9 у вчиненому повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами.
В своїх показаннях ОСОБА_8 ствердив, що ОСОБА_7 попросив допомогти йому занести каністри з пальним до паркану і сказав передати каністру з пальним його знайомому, яким виявився ОСОБА_9 , що чекав їх з іншої сторони паркану та взяв в ОСОБА_8 каністру. Дані показання ОСОБА_8 давав суду безпосередньо в судовому засіданні, що в повній мірі відповідає вимогам КПК України та спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

З показань, даними в судовому засіданні, свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вбачається, що 11.03.2015 року вони разом з ОСОБА_16 проводили спостереження за територією нафтобази ТОВ «ВОГ-Рітейл» у м. Луцьку, по вул.Єршова,1, оскільки отримали інформацію про те, що з території вказаної нафтобази здійснюється незаконна реалізація нафтопродуктів. Помітили, що ввечері до території вказаної нафтобази під`їхав автомобіль Ауді, з якого вийшли ОСОБА_7 , який проник на територію нафтобази, перелізши через паркан, та ОСОБА_9 , який, діставши з багажника автомобіля три каністри, перекинув їх через паркан ОСОБА_7 . Після чого автомобіль з ОСОБА_9 від`їхав від території нафтобази. Через деякий час вони помітили ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які несли в руках каністри до паркану з території нафтобази. В цей час ззовні, до паркану нафтобази під`їхав автомобіль Ауді, з якого вийшов ОСОБА_9 та підійшовши з вулиці до паркану нафтобази отримав каністру, яку останньому передав ОСОБА_8 .Після чого ОСОБА_9 був затриманий.
У своєму вироку суд першої інстанції не брав до уваги показання, які були дані на стадії досудового розслідування, а мотивував своє рішення на основі показань, які були отримані та досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, що в повній мірі відповідає вимогам КПК України та спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

Винність обвинувачених у вчиненому злочині, в тому числі ОСОБА_9 , також підтверджується наступними доказами:
- протоколами проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 27.03.2015 року, 30.03.2015року, якими доводяться фактичні обставини провадження щодо того, за яких обставин ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, переліз через паркан, наповнював каністри нафтопродуктами, його зустрічі з ОСОБА_8 та передачі останнім каністри з нафтопродуктом ОСОБА_9

- протоколами огляду місця події від 11.03.2015 року та 16.03.2015 року, згідно яких були виявлені, вилучені та оглянуті на території нафтобази в АДРЕСА_4 каністри з нафтопродуктами, які намагалися викрасти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також оглянуте місце вчинення злочину.
-протоколом огляду предметів від 16.03.2015 року, а саме чотирьох каністр з нафтопродуктами, на території нафтобази в АДРЕСА_4 ;

-висновком спеціаліста №616 від 12.03.2015 року, з якого вбачається, що на час вчинення злочину ОСОБА_9 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_9 щодо не причетності його до інкримінованого йому злочину перевірялись судом першої інстанції, який обґрунтовано визнав їх безпідставними, оскільки з показань свідків та інших доказів вбачається, що даний обвинувачений вчиняв активні дії, які полягали у тому, що він приїхав до паркану нафтобази з ОСОБА_7 , який є організатором крадіжки, постійному перебуванні на місці вчинення злочину, перекиданні пустих каністр через паркан ОСОБА_7 , очікуванні передачі назад каністр та, вподальшому, прийнятті наповненої нафтопродуктами каністри від ОСОБА_8 .
Сам ОСОБА_9 визнав в судовому засіданні, що приїхав з ОСОБА_7 на місце вчинення злочину, бачив, як останній переліз через паркан на територію нафтобази, перекинув йому каністри, через деякий час повернувся до паркану, чекав на ОСОБА_7 та прийняв від ОСОБА_8 наповнену каністру, після чого був затриманий. Вчинення даних дій безсумнівно свідчить про наявність у ОСОБА_9 прямого умислу на викрадення чужого майна у змові з іншими обвинуваченими.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він з ОСОБА_9 не домовлявся про вчинення спільної крадіжки з території нафтобази, спростовуються дослідженими судом та зазначеними у вироку доказами.
Таким чином, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винним у вчиненні інкримінованого злочину, вірно кваліфікувавши його дії за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 на те, що він злочин передбачений ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК Українине вчиняв колегія суддів вважає безпідставними.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які б давали визначені законом підстави для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено, оскільки суд першої інстанції безпосередньо дослідив та оцінив наявні у провадженні докази, зазначивши їх у вироку.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив новий тяжкий корисливий злочин, свою вину не визнав та не розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, посередньо характеризується.
При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги характеристику, видану дільничним інспектором міліції, оскільки наведена в ній інформація не доведена стороною обвинувачення. В зв`язку з цим слід виключити з вироку вказівку про негативну характеристику ОСОБА_9 . Проте, дана обставина не впливає на обране йому покарання.

Призначене ОСОБА_9 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів у майбутньому.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.
Підстав для скасування вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляції, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Луцького міськрайонного суду від 06 липня 2015року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: