Славутицький міський суд Київської області
В И Р О К

І м е н е м У К Р А Ї Н И

Справа номер 1-20/2010р.

26 лютого 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Брагіда А.А. за участі прокурора Котяш А.І. підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Вірменія, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого працює електриком ТОВ «Славутичбуд», проживаючого без реєстрації за адресою м. Славутич, Бакинський кв-л б. 4 кв.43, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, розлученого, має одну неповнолітню дитину, не працюючого, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше судимого 03.07.2007 року Славутицьким міським судом Київської області за ст.296 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

-у скоєнні злочину, передбаченого ст.263 ч.2 КК України,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1, незаконно носив холодну зброю. ОСОБА_2, незаконно збув холодну зброю.

Злочин скоєно при таких обставинах: В середині грудня 2009 року, в денний час, ОСОБА_2,знаходячись на ринку «Троєщинський» м. Києва зустрів раніше незнайомого йому чоловіка, який продавав саморобні ножі, серед яких був ніж виготовлений саморобним способом по типу мисливських ножів іноземного виробництва і є холодною зброєю, який придбав собі в якості сувеніра. В подальшому ОСОБА_2, електропоїздом перевіз придбану холодну зброю до м. Славутича Київської області, де зберігав за місцем свого проживання.

29.12.2010 року, в вечірній час, ОСОБА_2, знаходячись за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_9, кв.№ 39, незаконно, тобто поза встановленим інструкцією "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року порядком, шляхом дарування збув ОСОБА_1 холодну зброю - ніж виготовлений саморобним способом по типу мисливських ножів іноземного виробництва.

01.01.2010 року, приблизно о 15 годині, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп,яніння, знаходячись біля будинку № 2 Ленінградського кварталу м. Славутича, незаконно, тобто не маючи передбаченого п. 2.3.3 інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи алогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів", яка затверджена Наказом МВС раїни № 622 від 21.08.1998 року, дозволу носив холодну зброю - ніж виготовлений саморобним способом по типу мисливських ножів іноземного виробництва і був затриманий працівниками міліції.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2, свою вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 29 грудня 2009 року, ближче до вечора, його знайомий ОСОБА_1 разом з дружиною Вікою прийшли до нього додому в гості. В ході спілкування стало відомо, що ОСОБА_1 і Віка чекають дитину і хочуть щоб він був її хрещеним батьком ОСОБА_3 новина для нього була дуже зворушлива і під впливом емоцій він зробив ОСОБА_1 подарунок - подарував саморобного ножа, виготовленого по типу мисливських ножів. Ніж і купив в середині грудня 2009 року на ринку «Троєщинський» м. Києва, коли був там по роботі. Придбав ножа у незнайомого йому чоловіка, який продавав схожі ножі, але більш гіршої якості. Коли він розговорився з тим чоловіком, той запропонував «нормального» ножа, якого на прилавку не було. Так він придбав тоді ніж з чохлом за 200 гривень, який і подарував ОСОБА_1 у себе вдома. Ввечері 01 січня 2010 року йому від матері ОСОБА_1 стало відомо, що того з ножем затримали працівники міліції, коли він кудись з ним йшов. Пізніше його до відділу викликали працівники міліції, які почали розпитувати про ніж, який він подарував ОСОБА_1. Він нічого приховував і про все розповів. На даний час у скоєному розкаюється, просив суворо не карати.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_1, свою вину в пред'явлено обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 29 грудня 2009 року, ближче до вечора, разом з дружиною прийшов додому до ОСОБА_2 в гості. В ході спілкування, ОСОБА_2 вирій зробити йому подарунок до Нового року і подарував ножа в чохлі. Ніж схожий на мисливський візерунком на лезі, в шкіряному чохлі. На той час йому було зрозуміло, що даний ніж є холоди зброєю, хоч і виготовлений кустарно і носити його заборонено законом. В той же вечір він відніс додому, де і зберігав. Вранці 01 січня 2010 року він посварився з дружиною і вирішив піти в гості батьків в Ризький квартал. При цьому вирішив взяти з собою ножа, якого подарував ОСОБА_2, щоб показати його батьку. На той час був в стані алкогольного сп'яніння від спирти випитого на протязі ночі, коли святкував настання Нового року. По дорозі до батьків, зайшов магазину «Русь», щоб придбати батькам сувеніри. Коли знаходився в магазині, йому мобільний телефон подзвонила дружина, з якою у нього знову вийшла сварка. Під час розмов дружиною він сказав, що зараз може в магазині показати ножа і його затримають працівники міліції. Говорив досить голосно і його могли чути працівники магазину. Одночасно з цією розмовою він підійшов до каси, де на очах у касира витяг з кишені куртки ножа, який йому подарував ОСОБА_2 і показав його їй. При цьому не погрожував, нічого не вимагав - просто показав. Після розмови з дружиною, поклав ножа до кишені куртки і пішов на вулицю. Від магазину направився в бік буд податкової інспекції. По дорозі, навпроти будинку № 2 Ленінградського кварталу його наздогнали працівники міліції - знайомий йому ОСОБА_4, і незнайомий сержант. Ці працівники міліції його затримали і діставши з кишені його куртки ножа, який подарував ОСОБА_2, поклали його сніг неподалік. Після цього вони викликали оперативну групу та запросили двох чоловіків понятими. В присутності понятих ножа, який був у нього вилучили. На даний час у скоєному розкаюється.

Прокурором було заявлено клопотання, оскільки підсудні провину визнали повністю, то обмежитись дослідженням фактичних обставин справи, інші учасники судового засідання заперечували проти даного клопотання, то суд ухвалив у відповідності до ст.299 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись дослідженням фактичних обставин справи. При цьому з'ясував, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному поряд

Оцінивши досліджені по справі докази, суд вважає, що провина підсудних в інкримінованому діянні підтверджується наступними доказами.

Рапортом ОСОБА_4 про виявлення злочину від 01.01.2010 р. /а.с.7/.

Рапортом ОСОБА_5 про виявлення злочину від 01.01.2010 р. /а.с.8/.

Протоколом огляду місця події від 01.01.2010 р. та фототаблицею до нього /а.с.5-6/.

Висновком спеціаліста № 1 від 05.01.2010 року, проте, що ніж вилучений у ОСОБА_1 є холодною зброєю /а.с.14-17/.

Довідкою з дозвільної системи Славутицького МВ про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2, дозвіл на придбання та носіння вогнепальної та холодної зброї не видавався /а.с.113/.

Випискою з Наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 року/а. с.106-112/.

Висновком криміналістичної експертизи № 1 від 12.01.2010 року проте, що ніж вилучений у ОСОБА_1 є холодною зброєю /а.с.68-72/.

Протоколом огляду речових доказів від 25.01.2010 року/а.с.81,82/ ніж оглянуто і приєднано його в якості речового доказу по справі.

Органи досудового слідства дії ОСОБА_1, та ОСОБА_2, кваліфікували за ст.263 ч.2 КК України.

Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що дії ОСОБА_1, та ОСОБА_2, органи досудового слідства кваліфікували правильно, оскільки в судовому засіданні знайшла підтвердження кваліфікація дій ОСОБА_1, і ОСОБА_2, за ст.263 ч.2 КК України. Як було з,ясовано у суді, дії підсудного ОСОБА_2, полягали в умисній передачі іншій особі холодної зброї поза встановленим шляхом дарування тобто незаконний збут. Дії підсудного ОСОБА_1, полягали в транспортуванні при собі холодної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто незаконне носіння.

Обставин, які обтяжують відповідальність підсудних, судом не встановлено. Обставинами, які пом'якшують відповідальність підсудних, суд вважає їх щире каяття, те що вони своїми поясненнями сприяли розкриттю злочину, чистосердечно розкаялися у скоєному. За місцем проживання підсудні характеризуються позитивно. За місцем роботи ОСОБА_1, характеризується позитивно.

Згідно скоєного підсудними, характеристик їх особи, суд приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, до них можливо застосувати покарання з застосуванням ст.75 КК України, тобто звільнити їх від призначеного покарання з іспитовим строком.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

П р и с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_2 за ст.263 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_1 ВІКТОРОВІЧА за ст.263 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2, та ОСОБА_1, від відбуття покарання з випробуванням, якщо вони протягом випробувального строку для кожного двох років шести місяців, не виїдуть за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; будуть повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну проживання, роботи; будуть з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_1, та ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: ніж - знищити.

Стягнути з ОСОБА_1, та ОСОБА_2, у солідарному порядку судові витрати у сумі 243 гривні 38 копійок.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб.

Суддя Т.О.МАЛИШЕНКО