Справа № 11а-286/2010 Головуючий у І інстанції: Бораковський В..М.
Категорія ст.ст.ч.2 ст.121, Доповідач: Макойда З.М.
ч.2 ст. 296, ч.3 ст.296, ч.3
ст.296, ч.2,3 ст. 296, ч.2 ст. 296 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Макойди З.М.

суддів - Партики І.В., Танечника І.І.

з участю прокурора - Горин У.І.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями законного представника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього підсудного ОСОБА_3, неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 його законного представника ОСОБА_5, державного обвинувача Михавківа І.В., обвинуваченого ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2010 року, -

встановила :

Цією постановою кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_9 за ст. ст. 121 ч.2, 296 ч.3 КК України, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_3 за ст. 296 ч.3 КК України, ОСОБА_8 за ст. 296 ч.3 КК України, скеровано Прокуратурі Львівської області для проведення додаткового розслідування.

Адвокат ОСОБА_12 заявила клопотання про скерування кримінальної справи на додаткове розслідування, в обґрунтування якого покликається на те, що як на попередньому слідстві, так і в судовому засіданні, ОСОБА_9 давав послідовні та одинакові покази, та неодноразово вказував, що підсудний ОСОБА_13 в день та ніч 08.04.2007 року був взутий в чорні мешти. Крім цього законний представник мати ОСОБА_14, 03.05.2007 року звертались до слідчого Мозоли В.В. з заявою, в якій вказувала, що бачила, як ОСОБА_4 перезувався, змінивши мешти, в яких був взутий на кросівки, які і були взяті на експертизу. У висновку експертизи зазначено, що слід, представлений на дослідження, залишений не взуттям, вилучених у гр. ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4 А, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_11, а іншою слідоутворюючою поверхнею, зокрема іншим взуттям, однак на попередньому слідстві ця обставина зовсім не бралася до уваги. Не встановлено, яким взуттям чи предметами наносились удари потерпілому ОСОБА_15 та заподіяні йому тілесні ушкодження. 04.05.2007 року законний представник ОСОБА_14 зверталась зі скаргою до Прокуратури Львівської області з приводу необєктивності розслідування даної кримінальної справи, однак і по цій скарзі ніяких реагувань та відповіді не було. 31.05.2007 року ОСОБА_14 зверталася з письмовою заявою до слідчого, який на той час проводив розслідування, з приводу вагомих обставин по справі, однак і по цій заяві жодних реагувань. В судовому засіданні 19.03.2008 року ОСОБА_8, ОСОБА_10 також ствердили, що в момент побиття ОСОБА_15 08.04.2007 року підсудний ОСОБА_4 був взутий в чорні мешти. Однак, у ОСОБА_4 на експертизу були вилучені кросівки, що дає підставу вважати на необєктивність розслідування, і чого не можна усунути в судовому засіданні. Вина ОСОБА_9 ґрунтується лише на показах ОСОБА_4, які по змісту зовсім інші, ніж у решти 6-ти підсудних. Немає жодного іншого свідка, який би також вказував на причетність ОСОБА_9 у скоєнні ним злочину, за ст. 121 ч.2 КК України. Висновком експертизи та при допиті в судовому засіданні експерта ОСОБА_16 встановлено, що потерпілий ОСОБА_15 був в стані тяжкого ступеню спяніння ( 2,57 промілі ), що могло відіграти обтяжуючу роль у його черепно-мозковій травмі, смерті, і предмети, якими йому завдавали тілесні ушкодження, мали властивості предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, переважаючої твердої площини. Черепно-мозкова травма у ОСОБА_15 була зі сторони лобної частини, зі слів експерта, та не виключена можливість заподіяння її з причини неодноразового падіння з висоти свого росту. На її клопотання про проведення очної ставки між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_17, слідчим не було винесено постанову про відмову в задоволенні заявленого клопотання, і в той же час не було і задоволено заявлено клопотання. Також не було задоволено заявлене нею клопотання про відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_9 вважає, що досудове слідство проведено необєктивно, неповно та неправильно.

09.02.2010 року на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року законний представник ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього підсудного ОСОБА_3 подала апеляцію, в якій зазначає, що постанова суду про направлення справи на додаткове розслідування є незаконною і необґрунтованою і тому слід її скасувати, так як на досудовому, так і на судовому слідстві, вина підсудних доведена повністю. Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3 дав однакові і правильні покази за весь час слідства, визнавши свою вину, однак деякі підсудні і потерпілі по справі ОСОБА_15, ОСОБА_17 змінили свої покази з невідомих причин.

Вказує, що оскільки вина підсудних є доведеною, тому підстав, передбачених ст. 281 КПК України немає.

Просить постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року про направлення справи на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

09.02.2010 року законний представник ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу на постанову суду, в якій зазначає, що дана постанова незаконна через невідповідність висновків суду викладених у постанові фактичним обставинам справи.

Просить постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року про направлення справи по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та інших на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Державний обвинувач Михалків І.В. подав апеляційну скаргу на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року в якій зазначає, що вказана постанова прийнята з порушенням чинного законодавства, які полягають в наступному.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Вказує, що безпідставними є висновки суду про необхідність проведення ставок віч-на-віч під час додаткового розслідування справи, так як і свідки і потерпілий неодноразово допитувались як під час попереднього розслідування, так і під час судового слідства, постійно давали одинакові покази, були попереджені про кримінальну відповідальність, що свідчить про те, що підстав для проведення ставок віч-на-віч між свідками, потерпілим та підсудними немає.

Також, вважає, що недоцільно скеровувати справу на додаткове розслідування у звязку з тим, що не проведено огляду поверхні земельної ділянки, на яку впав потерпілий, щодо наявності на ній каменів чи інших травмоутворюючих предметів, так як з часу вчинення злочину пройшло майже 3 роки і в результаті огляду земельної ділянки через такий тривалий проміжок часу, слідство не матиме змоги здобути інших доказів щодо поверхні земельної ділянки, крім тих, що уже є в матеріалах справи.

З цих підстав, а саме з огляду на давність вчинення злочину, вважає, недоцільним проводити відтворення обстановки і обставин події, так як учасники процесу, через три роки можуть не пригадати подробиць вчинення злочину.

Крім цього суд вказує на те, що органам досудового слідства слід дати оцінку показам підсудних і свідків щодо дій підсудних після конфлікту.

Вказаний висновок суду не відповідає вимогам чинного законодавства, так як оцінку усіх доказів, в тому числі і показів підсудних, проводить виключно суд під час постановлення вироку суду, при чому суд не звязаний позицією органу досудового слідства, та зобовязаний дати свою оцінку усім наявним у справі доказам.

Просить постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року про направлення справи на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року в якій зазначає, що суд необґрунтовано повернув дану справу на додаткове розслідування, так як обставини злочину повністю зясовані і суд мав можливість завершити розгляд справи з постановленням вироку.

Просить постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року про направлення справи на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

10.02.2010 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах підсудного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року в якій зазначає, що вказана постанова про направлення справи на додаткове розслідування необґрунтована та незаконна.

Просить постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року про направлення справи на додаткове розслідування скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Після доповіді суддею апеляційного суду суті постанови, повідомлення ким та в якому обсязі вона оскаржується, заслухавши міркування прокурора про скасування постанови з наведених в апеляційному поданні підстав, пояснення захисника на підтримку апеляції, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляції законного представника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього підсудного ОСОБА_3, неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 його законного представника ОСОБА_5, державного обвинувача Михавківа І.В., обвинуваченого ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03 лютого 2010 року слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України органи досудового слідства зобовязані повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи, і дійшовши висновку про винуватість обвинуваченого у інкримінованому йому злочині, повинні обґрунтовувати його достовірними і безсумнівними доказами. У справі не повинно бути залишених без правової оцінки слідчого чи прокурора обставин, які мають значення для правильного та однозначного розуміння зібраних по справі доказів.

В зазначеній постанові немає викладено обвинувачення та в резолютивній частині не вирішене питання запобіжних заходів.

Слушними є покликання апелянтів про те, що у випадку виявлення порушень, допущених при проведенні досудового слідства такі можуть усунуті в судовому засіданні шляхом скерування органу досудового слідства окремого доручення на підставі ст. 315-1 КПК України.

Відповідно до ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності судового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Повертаючи справу для проведення додаткового розслідування суд першої інстанції не навів таких підстав, а тому постанова не може бути залишена у силі.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366, 367, 369, 374, 377 КПК України колегія суддів-,

у х в а л и л а :

Апеляції законного представника ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього підсудного ОСОБА_3, неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 його законного представника ОСОБА_5, державного обвинувача Михавківа І.В., обвинуваченого ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8В задоволити.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.02.2010 року про направлення кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_9 за ст. ст. 121 ч.2, 296 ч.3 КК України, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_3 за ст. 296 ч.3 КК України, ОСОБА_8 за ст. 296 ч.3 КК України, для проведення додаткового розслідування Прокуратурі Львівської області -скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в тому ж складі суддів.

Головуючий :

Судді :