Провадження № 1-кп/317/17/2016
Справа № 317/2012/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі:
прокурорів ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за № 0001075 від 14.06.2015 року, № 000908 від 24.02.2015 року, № 0001235 від 12.04.2015 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Буздугани Унгенського району Республіки Молдова, громадянина України, освіта вища, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 22.06.2011 р. Київським районним судом м. Сімферополя ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) 06.06.2012 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Київського районного суду м. Сімферополя від 22.06.2011 р., до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.03.2014 р. Оріхівським районним судом Запорізької області умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 5 місяців 4 дні;

3) 12.11.2015 р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23 лютого 2015 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись з ОСОБА_9 біля буд. 49 по вул. Перемоги у м. Запоріжжя з яким ОСОБА_7 розпивав спиртні напої, коли після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_9 , будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння впав та не міг піднятися, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що його дії ніхто не бачить, таємно викрав з карману ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung GT-S7262VRASEK (Galaxy Star Plus) Dual sim metallic black», imei: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до товарного чеку від 25 грудня 2014 року складає 1199 грн. 00 коп., чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, в середині березня 2015 року ОСОБА_7 незаконно придбав шляхом привласнення знайдений в м. Мелітополь Запорізької області паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 14.05.2013 р. Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізький області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і шляхом зміни початкового змісту, згідно висновку експерта № 66 від 25.06.2015 р., переклеїв фотографію на першій сторінці паспорта, незаконно підробивши вищевказаний паспорт громадянина України для того, щоб в подальшому використовувати його в особистих цілях.

Крім того, 12 квітня 2015 року, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав сумку, в якій знаходився планшет «Asus Fonepad 7» в корпусі чорного кольору, з чохлом та флеш картою пам`яті на 16 Гб, що належить потерпілій ОСОБА_11 , яку остання йому передала для тимчасового зберігання. Таким чином ОСОБА_7 викрав планшет «Asus Fonepad 7» в корпусі чорного кольору, з чохлом та флеш картою пам`яті на 16 Гб, загальна вартість яких згідно висновку експерта №1643 від 30.07.2015 року становить 2491 грн. 67 коп., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 12 квітня 2015 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на використання завідома підробленого документа, перебуваючи у приміщенні відділення ПТ «Нікітіч, Передерій «Ломбард «Карат», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 2, діючи умисно, використовуючи паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області від 14.05.2013 року на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вклеєною фотокарткою ОСОБА_7 , в якому згідно висновку судової експертизи № 66 від 25.06.2015 року наявні зміни первинного змісту у вигляді переклеювання фотокартки на першій сторінці, надав паспорт до ломбарду, заклав викрадений планшет «Asus Fonepad 7» в корпусі чорного кольору, за що отримав грошові кошти, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Крім того, 22 квітня 2015 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 , знаходячись на мосту «ім. Преображенського», а саме біля 10 мостової колони за напрямком руху від вул. С. Тюленіна до пр. Металургів, що розташований в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, зустрівся з раніше не знайомими військовими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в цей час, будучи на добовому чергуванні, охороняли вищевказаний міст. ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_7 та попрохав зняти з банкомату грошові кошти та придбати йому харчі, на що останній погодився, після чого потерпілий ОСОБА_14 передав ОСОБА_7 свою картку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 та сказав пін-код від вказаної картки, після чого ОСОБА_7 пообіцяв виконати прохання ОСОБА_14 та пішов у напрямку до вул. Перемоги в м. Запоріжжя. На шляху слідування по вул. Перемоги у м. Запоріжжя, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_14 , а саме грошових коштів, які були на вищевказаній картці «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з банкомату ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 20, зняв грошові кошти у розмірі 1300 грн. 00 коп., які належали потерпілому ОСОБА_14 , а банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_4 викинув. З викраденими грошовими коштами ОСОБА_7 зник.

Крім того, в середині травня 2015 року ОСОБА_7 незаконно придбав шляхом привласнення знайдений в районі ринку «Бахчисарай», який знаходиться по вул. Маршала Судця, 1, на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 08.02.2014 р. Жовтневим РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і діючи повторно, шляхом зміни початкового змісту, згідно висновку експерта № 64 від 16.06.2015 р., переклеїв фотографію на першій сторінці паспорта, тобто незаконно підробив вищевказаний паспорт громадянина України для того, щоб в подальшому використовувати його в особистих цілях.

Крім того, 13 червня 2015 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, у лісопосадці на землях Долинської сільської ради біля с. Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області, знаходячись в автомобілі ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_6 , з погрозою застосування фізичного насильства до ОСОБА_16 , став висловлювати вимогу про передачу йому золотої каблучки вагою 3,2 гр., вартістю 4000 грн. 00 коп. Злякавшись погрози застосування фізичного насильства ОСОБА_16 віддав ОСОБА_7 золоту каблучку вагою 3,2 гр., вартістю 4000 грн. 00 коп. Після цього ОСОБА_7 , заволодівши майном ОСОБА_16 , покинув місце злочину, отримавши реальну можливість розпоряджатись вказаним майном, тобто відкрито викрав його, заподіявши ОСОБА_16 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 13 червня 2015 року, близько 19 год. 10 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, у лісопосадці на землях Долинської сільської ради біля с. Нове Запоріжжя Запорізького району Запорізької області, знаходячись у автомобілі ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_6 , погрожуючи ОСОБА_16 застосуванням фізичного насильства, що супроводжувалось висловлюваннями в адресу потерпілого про його фізичну перевагу, почав вимагати від потерпілого ОСОБА_16 належне йому майно, а саме: автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 20000 грн. 00 коп. Злякавшись погрози ОСОБА_16 віддав ОСОБА_7 автомобіль ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_6 , вартістю 20000 грн. 00 коп. Після цього ОСОБА_7 , заволодівши майном ОСОБА_16 , покинув місце злочину, внаслідок чого отримав реальну можливість розпоряджатись вказаним майном, тобто незаконно заволодів транспортним засобом, заподіявши ОСОБА_16 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 13.06.2015 р., приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, перебуваючи у відділенні ПТ «Климчук і Компанія «Ломбард Капітал» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маршала Чуйкова, б. 25, пред`явив позикодавцю підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 14.05.2013 Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізький області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості документа, який надає право на отримання фінансового кредиту у розмірі 1584 грн. 00 коп., хоча насправді ОСОБА_7 таким не являється, оскільки згідно висновку експерта № 66 від 25.06.2015 р., у паспорті мала місце зміна початкового змісту, а саме переклеювання фотокартки на першій сторінці паспорта.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальних актах, та не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини кримінальних правопорушень.

По першому епізоду пояснив, що після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_9 стало зле та він присів. Скориставшись станом потерпілого він непомітно витягнув у нього телефон Самсунг і наступного дня продав. Грошима розпорядився на власний розсуд.

По другому епізоду пояснив, що в м. Мелітополь знайшов паспорт на ім`я ОСОБА_10 , який переробив, вклеївши до нього фотокартку зі свого паспорту для використання в ломбардах.

По третьому та четвертому епізоду пояснив, що 12.04.2015 р. він разом з потерпілою ОСОБА_11 відпочивали на природі в одній компанії. Коли вирішили повертались додому потерпіла ОСОБА_11 дала йому сумку, яку він ніс. Коли потерпіла ОСОБА_11 відлучилась у справах, він не став її чекати, сів до маршрутного таксі та поїхав додому. Вже перебуваючи в Осипенковському мікрорайоні м. Запоріжжя вирішив продати планшет «Asus Fonepad 7», який знаходився в сумці потерпілої та заклав його в цей же день до ломбарду, шляхом використання підробленого паспорта.

По п`ятому епізоду пояснив, що коли проходив поруч з мостом ім. Преображенського в м. Запоріжжі, потерпілий ОСОБА_14 , який здійснював охорону мосту попросив його зняти гроші з банківської картки, він погодився допомогти. В подальшому вирішив не повертатись, дійшов до банкомату, зняв гроші та розпорядився ними на власний розсуд.

По шостому епізоду пояснив, що в травні 2015 року знайшов паспорт на ім`я ОСОБА_15 , який переробив, вклеївши до нього свою фотокартку для використання в ломбардах. Даний паспорт не використовував.

По сьомому та восьмому епізоду пояснив, що погрожуючи можливою розправою 13.06.2015 р. відібрав у потерпілого ОСОБА_16 автомобіль, який в подальшому покинув в Бородинському мікрорайоні в м. Запоріжжі та золоту каблучку, яку в подальшому продав.

По дев`ятому епізоду пояснив, що з використанням паспорта на ім`я ОСОБА_10 з вклеєною власною фотокарткою заклав золоту каблучку.

У вчиненому обвинувачений ОСОБА_7 розкаявся, просив суворо не карати, зазначив, що на той час він тимчасово не працював, мав на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурорів, які вважали, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, які також не заперечували проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати:

за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

за ч. 1 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем;

за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа;

за ч. 3 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчинене повторно;

за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно;

за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, розмір заподіяної шкоди, особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем перебування під вартою характеризується задовільно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України злочини, передбачені, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України належать до категорії тяжких; за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України невеликої тяжкості; за ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 185 КК України середньої тяжкості.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання, є рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, враховуючи особу винного, думку прокурорів, захисника, зважаючи на наслідки злочинів, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті;

за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкцій статті;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкцій статті;

за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі в межах санкцій статті;

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті;

за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статті.

Беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість протягом нетривалого періоду часу, особу ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України.

Вирішуючи питання про те, який з передбачених ст. 70 КК України принципів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини) необхідно застосувати, судом враховуються роз`яснення, що містяться у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_7 вчинив злочини із прямим умислом, які тяжких наслідків не завдали. В даному випадку має місце реальна сукупність злочинів. Отже, суд вважає за необхідне застосувати принцип часткового складання з урахуванням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_7 остаточного покарання із застосуванням ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Оскільки усі злочини ОСОБА_7 вчинив до винесення попереднього вироку Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області від 12.11.2015 р., остаточне покарання має бути визначено йому за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк, в тому числі, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження та перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_7 у строк відбування покарання слід зарахувати час попереднього ув`язнення з 15 червня 2015 по 10 лютого 2016 р.р., із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2419 грн. 67 коп.Даний цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченим повністю, беззастережно і підтверджений матеріалами кримінального провадження.

До початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1300 грн. 00 коп.Даний цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки він визнаний обвинуваченим повністю, беззастережно і підтверджений матеріалами кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення трьох судових експертиз в сумі 1565 грн. 60 коп., підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Питання про речові докази суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

зач. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

зач. 2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна;

за ч. 1 ст. 358 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 3 ст. 358 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.11.2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 3 (три) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання відраховувати з 15 червня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 15 червня 2015 по 10 лютого 2016 р.р., із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Речові докази:

паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 14.05.2013 р. Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВ знищити;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий 08.02.2014 р. Жовтневим РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області на ім`я ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВ знищити;

автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_6 , золоту каблучку вагою 3,2 грами, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_17 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_17 , талон до посвідчення водія на ім`я ОСОБА_17 , довіреність на право керування транспортним засобом ЗАЗ 1102, страховку на автомобіль, дві пластикові карти ПАТ «Приватбанк», п`ять дисконтних карток, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_16 , залишити за належністю ОСОБА_16 ;

мобільний телефон «Nokia 6300», який зберігається в кімнаті речових доказів Запорізького РВ повернути власнику ОСОБА_7 ;

мобільний телефон Samsung GT-S7262VRASEK (Galaxy Star Plus) Dual sim metallic blak, IMEI 1) НОМЕР_8 ; 2) НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити ОСОБА_9 як законному власнику.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди 2419 грн. 67 коп. (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять грн. 67 коп.).
Цивільний позов ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1300 грн. 00 коп. (одна тисяча триста грн. 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 1565 грн. 60 коп. (одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1