Дата документу Справа № 320/906/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/112/16
Єдиний унікальний № 320/906/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 189 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0005656, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2015 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Мирне Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.10.2013 р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 189 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.10.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з 26 грудня 2014 року з 16.00 години, згідно протоколу затримання.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Мирне Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 13 562 грн. 00 коп.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 05.11.2014 р., приблизно о 17 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , маючи єдиний умисел на вимагання чужого майна, з подальшою його реалізацією, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , користуючись тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фізично слабший за них та не чинить їм опір, погрожуючи йому насильством, вбивством та спричиненням тяжких тілесних ушкоджень, висловили вимогу щодо передачі їм грошових коштів, після чого отримали від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 500 гривень, які належали ОСОБА_8

11.11.2014 р., приблизно о 18 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна, отримали від потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2 000 гривень, які належали ОСОБА_8

15.11.2014 р., приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна у потерпілого ОСОБА_7 , отримали від нього грошові кошти в сумі 200 доларів США (по курсу НБУ станом на 15 листопада 2014 року - 15,41 гривень за 1 долар), на загальну суму 3 082 гривень, які належали ОСОБА_8

19.11.2014 р., приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна у потерпілого ОСОБА_7 , отримали від нього грошові кошти в сумі 200 доларів США (по курсу НБУ станом на 19 листопада 2014 року - 15,20 гривень за 1 долар), на загальну суму 3 040 гривень, які належали ОСОБА_8

23.11.2014 р., приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна у потерпілого ОСОБА_7 , отримали від нього грошові кошти в сумі 1 000 гривень, які належали ОСОБА_8

25.11.2014 р., приблизно о 16 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна у потерпілого ОСОБА_7 , отримали від нього наступне майно: обручку, виготовлену із золота 583 проби, вагою 12,13 г., вартістю 4 124 гривень 20 копійок; чотири коронки, виготовлених із золота 809 проби, загальною вагою 3,85 г., загальною вартістю 1 540 гривень; пару сережок, виготовлених із золота 583 проби, загальною вагою 6,42 г., загальною вартістю 2 182 гривні 80 копійок; каблучку, виготовлену із золота 583 проби, вагою 2,21 г., вартістю 751 гривень; обручку, виготовлену із золота 583 проби, вагою 1,85 г., вартістю 629 гривень; ланцюг, виготовлений із золота 583 проби, вагою 1,93 г., вартістю 656 гривень 20 копійок; каблучку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 1,15 г., вартістю 460 гривень, які належали ОСОБА_8

27.11.2014 р., приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна у потерпілого ОСОБА_7 , отримали від нього грошові кошти в сумі 900 гривень, які належали ОСОБА_8

28.11.2014 р., приблизно о 16 годині, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вимагання чужого майна у потерпілого ОСОБА_7 , отримали від нього грошові кошти в сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_8 , чим заподіяли останній майнову шкоду на загальну суму 22 365 гривень 20 копійок.

Крім того, 02.12.2014 р., приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з ОСОБА_10 , підійшли до ОСОБА_7 , який тримав при собі рюкзак зеленого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, у якому знаходився ноутбук «Samsung RV 518», в корпусі сірого кольору, вартістю 4 849 гривен, який належав ОСОБА_8 , та достовірно знаючи про вміст вказаного рюкзака, вихватили його із рук ОСОБА_7 , тим самим відкрито заволоділи вказаним майном, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 4 849 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 посилаючись на незаконність вироку через невідповідність викладених у ньому висновків фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду зазначає, що:
- ОСОБА_11 кримінальних правопорушень відносно ОСОБА_7 не вчиняв, а потерпілий передав обвинуваченим гроші, коштовності та ноутбук добровільно на виконання укладеної між ними спільної угоди на купівлю автомобіля;
- під час досудового розслідування було порушено право на захист ОСОБА_11 , оскільки перед проведенням одночасного допиту підозрюваних, адвокат ОСОБА_12 не провів індивідуальної бесіди з ОСОБА_11 , змусив підписати протокол допиту, клопотань не подавав та вів пасивну лінію захисту, що призвело до зміни обвинувачення та погіршення становища останнього;
- судом упереджено з обвинувальним нахилом проведено судовий розгляд, через те, що суд дозволяв стороні обвинувачення корегувати свідчення ОСОБА_7 , та й сам задавав потерпілим та свідкам, зокрема свідку ОСОБА_13 , наводячи запитання з ціллю отримання необхідних для сторони обвинувачення свідчень;
- не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та відмовив стороні захисту у повторному допиті останнього свідка;
- не надав правильної оцінки показанням свідків, допитаних в судовому засіданні, з огляду на які причетність ОСОБА_11 та ОСОБА_10 щодо застосування до ОСОБА_7 насильства, виключалася;
- під час досудового розслідування та судового розгляду не було досліджено дані телефонних розмов між обвинуваченими та потерпілим ОСОБА_7 , що є важливим для з`ясування істини у провадженні.
Тому просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до іншого суду першої інстанції.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_10 вирок не оскаржується.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника, який підтримав доводи своєї скарги і в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просив вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд, потерпілих, які заперечували проти доводів скарги і вважали вирок законним і обґрунтованим, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав доводи скарги, прокурора, який заперечував проти скарги захисника; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні злочинів відповідно до формулювання обвинувачення, наведеного у вироку, ґрунтуються на повному і всебічному дослідженні наданих доказів, їх аналізі і оцінці, відповідають вимогам процесуального закону і не викликають сумнівів у своїй правильності.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив в судовому засіданні покази потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які підтвердили обставини вимагання у ОСОБА_7 грошових коштів, а також відкритого заволодіння ОСОБА_11 і ОСОБА_10 ноутбуку «Samsung RV 518». При цьому потерпілий ОСОБА_7 повідомив суду, що ОСОБА_11 і ОСОБА_10 вимагали від нього передачі коштів і майна, погрожуючи тим, що в разі відмови від передачі майна, він стане боржником і цей борг буде примножуватися, крім того, погрожували застосуванням насильства, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і вбивства. Твердження обвинувачених про нібито існуючу домовленість на спільне вкладання коштів у придбання автомобіля є їх вигадкою і способом захисту від обвинувачення. Потерпіла ОСОБА_8 повідомила про зникнення її коштів, а також виробів із золота, які зберігалися в сейфі. Від сина вона дізналася, що його залякав ОСОБА_11 , який з ОСОБА_10 вимагав і отримував гроші, вироби із золота. Родичі ОСОБА_10 відшкодували частину вартості зниклого майна. Зі слів потерпілих обвинувачений ОСОБА_11 має дуже погану славу в селі, застосовуючи фізичну силу і погрози, він вимагав гроші і в інших мешканців села.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , показали суду, що знають потерпілого ОСОБА_7 і спілкуються з ним, їм відомо, що ОСОБА_11 і ОСОБА_10 вимагали у нього гроші і він передавав їм гроші, бачили у потерпілого синці. Свідок ОСОБА_17 також бачив у Філімонова синці і забої, свідок ОСОБА_18 підтвердила, що від ОСОБА_8 взнала проте, що ОСОБА_11 вимагав кошти у її сина, раніше син ОСОБА_18 також вимушений був передавати гроші ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_19 підтвердив, що з ломбарду, де він працює оцінщиком були вилучені вироби із золота і ноутбук, які здавали в листопаді грудні 2014 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ретельно дослідивши покази свідків, а також протоколи слідчих дій дав правильну оцінку всі доказам в їх сукупності і навів у вироку мотиви такого рішення. Суд також обґрунтовано дав критичну оцінку показам свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 щодо підтвердження позиції обвинувачених, оскільки ці твердження не спростовують встановленого судом характеру взаємовідносин між ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , а стосуються лише події здачі майна потерпілих в ломбард. Суд також навів у вироку мотиви, за якими не прийняв до уваги твердження обвинувачених про їх спільну домовленість з потерпілим на придбання автомобіля, визнавши таку версію способом захисту, оскільки встановив відсутність в діях обвинувачених будь-які наміри до придбання хоч якоїсь спільної речі, а також і відсутність реальної можливості до такого придбання.

Судом також досліджена постанова старшого слідчого прокуратури про закриття кримінального провадження щодо незаконних дій працівників міліції відносно ОСОБА_11 , з якої встановлено, останній ніяких скарг на дії міліції не подавав, будь-яких заходів фізичного або психологічного впливу співробітниками міліції не застосовувалось. Колегія суддів також не вбачає жодних порушень права обвинуваченого ОСОБА_20 на захист в судовому засіданні, оскільки з аудіозапису процесу вбачається, що обвинувачений активно і наполегливо відстоював свою позицію під час судового розгляду, мав можливість задавати питання учасникам процесу, надавати свої тлумачення щодо всіх досліджуваних доказів. Колегія суддів не має можливості давати оцінку діям захисника обвинуваченого ОСОБА_11 під час провадження, оскільки сам ОСОБА_11 заяв про порушення його права на захист не робив. Суд апеляційної інстанції не вбачає і будь-яких порушень з боку суду під час допиту потерпілих, оскільки змістом аудіозапису судового засідання не підтверджуються доводи апелянта про корегування суддею показів потерпілих. Не підлягає задоволенню і твердження апелянта про неповноту судового розгляду, оскільки жодного клопотання про дослідження додаткових доказів захист не заявляв.

Дії ОСОБА_11 правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд першої інстанції прийняв до уваги ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані, що характеризують особу винного, а також відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, і обрав вид і міру покарання ОСОБА_11 , що відповідають тяжкості скоєного і є достатніми для виправлення винного. Колегія суддів не вбачає будь-яких підстав до зміни або скасування вироку щодо ОСОБА_11 за мотивами, наведеними в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 серпня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишити без змін.
Відповідно до положень ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_11 термін перебування під вартою з 26.12.2014 року по 18.01.2016 року, що відповідає строку два роки один місяць чотирнадцять днів позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4