Справа № 1- 13/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2010 року Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Лихошерста В.В.,

при секретарі - Перепечко Т.О.,

з участю: прокурорів - Уманського В.В., Зайця Ю.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Щорсі кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, військовозобов'язаної, несудимого,

за ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, працюючи на посаді інспектора дозвільної системи Щорського РВ УМВС України в Чернігівській області та будучи службовою особою, що наділена владними повноваженнями, в один з днів в кінці квітня 2009 року незаконно, без належного оформлення та складання будь-яких офіційних документів, використовуючи своє службове становище під виглядом проведення заходу з протидії порушенню правил зберігання зброї вилучив у громадянина ОСОБА_1 з його власного будинку № 5 по вул. Чехова у м. Щорс Чернігівської область гладкоствольну мисливську рушницю марки ТОЗ БМ калібр 16 №13509 1952 року випуску вартістю 500 грн. та дозвіл на право зберігання і носіння вказаної зброї № 829, виданий потерпілому Щорським РВ УМВС України в Чернігівській області 26.04.2001 року з продовженим терміном дії до 26.04.2010 року.

Надалі ОСОБА_2, достовірно знаючи, що розгляд відповідної заяви від ОСОБА_3 на дії ОСОБА_1 і подальша перевірка за фактом здійснення пострілів з вказаної рушниці висновком від 05.03.2009 року, погодженим з начальником Щорського РВ УМВС, припинені, ввів ОСОБА_1 в оману щодо наявності у нього, як інспектора дозвільної системи Щорського РВ УМВС, достатніх законних підстав та власних владних повноважень для вирішення питання про притягнення того до кримінальної відповідальності. При цьому, за не притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності та повернення рушниці ОСОБА_2 запропонував передати йому 1 тонну бензину або грошовий еквівалент вартості такої кількості бензину.

ОСОБА_1 погодився на таку пропозицію ОСОБА_2 і того ж дня, під час наступної зустрічі, яка відбулася через годину в будинку № 5 по вул. Чехова у м. Щорс Чернігівської області, передав ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3 тисячі гривень.

В подальшому ОСОБА_2І з метою привласнення та реалізації вилученої ним у ОСОБА_1 вищевказаної гладкоствольної мисливської рушниці, зловживаючи своїм службовим становищем в особистих інтересах, порушуючи свої функціональні обов'язки, незаконно привласнив дану рушницю та на початку травня 2009 року всупереч встановленого порядку руху зброї реалізував її в борг ОСОБА_4, а дозвіл на право зберігання і носіння зброї ОСОБА_1 залишив у своєму робочому кабінеті.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій інспектора дозвільної системи Щорського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого ОСОБА_1, зокрема щодо зберігання і носіння належної йому гладкоствольної мисливської рушниці, а також охоронюваним законом державним інтересам, підриві авторитету та престижу органів державної влади

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 в обвинуваченні за ст. ст. 364 ч. 3, 190 ч. 1 КК України свою вину визнав повністю та виявив бажання дати покази стосовно обставин вчинення злочинів.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, зясувавши правильне розуміння підсудним змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що покази підсудного відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд обмежує дослідження доказів допитом підсудного.

Підсудний ОСОБА_2 показав, що працюючи на посаді інспектора дозвільної системи Щорського РВ УМВС України в Чернігівській області в один з днів в кінці квітня 2009 року він без оформлення та складання будь-яких офіційних документів, в ході проведення заходів з протидії порушенню правил зберігання зброї вилучив у громадянина ОСОБА_1 з його будинку гладкоствольну мисливську рушницю марки ТОЗ та дозвіл на право зберігання і носіння вказаної зброї. Потім знаючи, що розгляд відповідної заяви від ОСОБА_3 на дії ОСОБА_1 і подальша перевірка за фактом здійснення пострілів з вказаної рушниці припинені, за не притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності та повернення рушниці запропонував передати йому 1 тонну бензину або грошовий еквівалент вартості такої кількості бензину. ОСОБА_1 погодився на таку пропозицію і того ж дня, під час наступної зустрічі, яка відбулася через годину в будинку останнього, передав йому грошові кошти у сумі 3 тисячі гривень. На початку травня 2009 року він продав рушницю ОСОБА_4, а дозвіл на право зберігання і носіння зброї залишив у своєму робочому кабінеті. В скоєному щиро кається.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 своїми умисними діями, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам потерпілого і держави, підриві авторитету та престижу органів державної влади, вчиненими працівником правоохоронного органу, скоїв злочин, передбачений ст. 364 ч.3 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном (грошима ОСОБА_1 в сумі 3000 грн.) вчиненого шляхом обману, ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ст. 190 ч.1 КК України.

Його вина у вчиненні цих злочинів підтверджується повним визнанням вини підсудним та його показами.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, є визнання вини, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного, не встановлено.

Підсудний підлягає покаранню за вчинені ним злочини.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним злочинів, те, що злочин, передбачений ст. 364 ч. 3 КК України є особливо тяжким, злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України невеликої тяжкості, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, скоїв злочини вперше, наявність постійного місця проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність декількох обставин, що помякшують покарання і істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів (визнання вини, щире каяття). Всі ці дані дають підстави вважати, що він усвідомив свій вчинок і зробив належні висновки, не становить загрозу для суспільства. За таких обставин суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства. Йому слід призначити мінімальне основне покарання за ч. 3 ст.364 КК України, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, та застосувати ст. 69 ч. 2 КК України і не призначати додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. За ч. 1 ст. 190 КК України слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцій даної статті. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно слід призначити покарання шляхом поглинення менш тяжкого покарання більш тяжким.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням ряду обовязків.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про стягнення з підсудного на його користь матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 3000 грн. Він посилається на те, що 3000 грн., які він дав підсудному, йому не повернуті.

Підсудний позов визнав.

Суд, вислухавши сторін, приходить до наступного.

В результаті злочинних дій підсудного потерпілому ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. Тому, позов слід задовольнити.

Речові докази: банківську виписку, яка знаходиться в матеріалах кримінальної справи (а.с. 43)- слід залишити в матеріалах даної кримінальної справи, а дозвіл на право зберігання і носіння зброї, який знаходиться при справі, та рушницю, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання зброї Щорського РВ УМВС України в Чернігівській області, слід повернути потерпілому.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередню підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 321-324, 333-335 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 364 КК України із застосуванням ст. 69 ч. 2 КК України - у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 190 КК України - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання (позбавлення волі) з випробуванням і призначити іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого під час іспитового строку наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Речові докази: банківську виписку, яка знаходиться в матеріалах кримінальної справи (а.с. 43)- залишити в матеріалах даної кримінальної справи, а дозвіл на право зберігання і носіння зброї № 829 від 26.04.2001 року, який знаходиться при справі, та рушницю ТОЗ БМ калібр 16 № 13509, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання зброї Щорського РВ УМВС України в Чернігівській області, - повернути ОСОБА_1.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту проголошення вироку з подачею апеляції через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя - Лихошерст В.В.