УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12. 12. 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого прокурора прокуратури Соломянського району м. Києва ОСОБА_2 - про тимчасовий доступ до речей і документів, на підставі матеріалів досудового розслідування за №0011830 від 08.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, яке обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Солом`янського РУ ГУМВС України в місті Києві надійшло звернення ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій посадових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які на думку автора звернення шляхом обману заволоділи нежитловим приміщенням вказаного товариства.
У ході проведення досудового розслідування в якості потерпілої було допитано ОСОБА_3 , яка повідомила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_4 , вдова з 22 квітня 2011. Шлюб між нею та ОСОБА_4 був укладений в лютому 2007.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були засновниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з рівними частками у статутному капіталі товариства - по 50%, що в грошовому виразі складало по 25000 грн.
У вересні 2001 вони купили ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у його засновників: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке було засноване ще в 1995 з статутним капіталом в 50000 крб. Статутний капітал був сформований. Згідно договору від 26 вересня 2001 засновники ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передають право власності на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з належним йому кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вартість права власності та нерухомого майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » сторони оцінили в 65000 доларів США. В момент підписання цього договору, а саме 26 вересня 2011 ОСОБА_4 в якості задатку передав ОСОБА_7 3000 доларів США, про що свідчить п. 10 вказаного договору.
Розрахунки з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проводились частками одним ОСОБА_8 про що свідчать розписки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Гак, ОСОБА_4 передавав ОСОБА_7 7 грудня 2001 1500 доларів США, 19 грудня 3000 доларів США та ОСОБА_9 34000 доларів США, 17 квітня 2002 2500 доларів СІЛА як кінцевий розрахунок. Директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » був призначений син ОСОБА_5 - ОСОБА_10 .
На початку 2006 стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погіршились. З нього приводу ОСОБА_5 та її син ОСОБА_10 лишили ОСОБА_4 права приймати участь з роботі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Змінивши всіх робітників охорони, внутрішнім наказом вони заборонили допускати ОСОБА_4 на територію підприємства. З того часу і до сьогоднішнього дня ОСОБА_11 , нехтуючи законами України, маніпулюючи нормативно-правовою базою, ігноруючи рішення судів, фальсифікуючи та підробляючи документи управляє підприємством, присвоюючи собі прибуток, отриманий від діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в повному обсязі та використовуючи основні засоби підприємства на свій розсуд.
На початку лютого 2006 ОСОБА_4 звернувся до Солом янського районного суду м. Києва про визнання незаконним рішення загальних зборів засновників від 22 липня 2002. оформлених протоколом № 6, про призначення ОСОБА_10 директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Розглянувши цивільну справу № 2-1905/2006 Солом`янський районний суд м. Києва 29 березня 2006 виніс ухвалу. Цією ухвалою ОСОБА_10 було заборонено:
- вчиняти будь-які дії, направлені на взяття ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » будь-яких фінансових зобов`язань перед третіми особами;
- у будь якій формі передавати повноваження по управлінню третім особам, вчиняти будь-які дії з майном, передавати в оренду;
- вчиняти будь які дії до майна товариства, яке знаходиться в його власності, господарському віданні чи користуванні;
- передавати майно третім особам, в тому числі на підставі будь-яких цивільно-правових договорів, актів здачі - приймання майна.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 3 листопада 2006 було визнано недійсним рішення зборів засновників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 22 липня 2002, оформленого протоколом № 6 та було зобов`язано ОСОБА_10 передати виконуючому обов`язки директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_12 печатку товариства, штампи, установчі, бухгалтерські та інші документи товариства.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2007 було заборонено ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » вчиняти будь-які дії. направлені на взяття фінансових зобов`язань перед третіми особами і на майно ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » був накладений арешт.
Директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 жодного рішення та ухвал Солом`янського і Голосіївського районних судів м. Києва не виконав та діяв на свій розсуд, вчиняючи кримінальні злочини з метою заволодіння, присвоєння чужого майна в особливо великих розмірах.
Згідно ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», в зв`язку з тим, що власниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з рівними долями по 50% в статутному капіталі будь-яке рішення та дії директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » без згоди обох засновників є протиправні. На протязі шести років ОСОБА_4 не брав участі в загальних зборах засновників товариства та в господарській діяльності підприємства у зв`язку з тим, що він не був допущений до його діяльності та з цієї причини проходили судові розгляди на різних рівнях судової влади.
Не зважаючи на заборону судів Солом`янського та Голосіївського району м. Києва не вчиняти будь які дії, направлені на взяття фінансових зобов`язань перед третіми особами (ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 29 березня 2006 та ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2007), без згоди другого засновника товариства ОСОБА_4 з часткою в статутному капіталі в розмірі 50%, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») ОСОБА_10 26 липня 2007 підписав договір поставки № 4 з приватним підприємством ІНФОРМАЦІЯ_3 » на поставку кухонного обладнання на загальну суму 1759457,00 грн., взявши фінансові зобов`язання перед третьою особою. Про це її чоловіку ОСОБА_4 було невідомо до самої його смерті.
Підписуючи такий договір директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_11 діяв по чітко відпрацьованій схемі щодо штучного створення заборгованості з метою використання схеми в подальшому разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 для заволодінням майном товариства.
Згідно цього договору оплата здійснювалась на протязі трьох банківських днів з моменту підписання акту прийом) - передачі майна на підставі наданого рахунку.
Поставку кухонного обладнання ПП « ОСОБА_13 » здійснило на протязі трьох тижнів.
Враховуючи зміст договору, можливо стверджувати, що директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_11 , підписуючи його та бравши фінансові обов`язки в розмірі 1759457,00 грн. був впевнений тому, що своєчасно проведе розрахунок з поставщиком обладнання. Жодного слова в договорі про кредит чи поруку не сказано.
З цієї причини 28 серпня 2007 ПП « ОСОБА_13 » направило претензію щодо невиконання умов договору, на яку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » зовсім не відреагувало. Як вбачається з матеріалів цивільної справи ОСОБА_5 погасила борг перед ПП « ОСОБА_13 » в розмірі 1759457,00 грн. шляхом внесення цієї суми в касу приватного підприємства.
На протязі трьох років ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в рахунок погашення не провело жодних перерахувань, але кошти на розрахунковому рахунку були. Цьому свідчить добудова будівлі. її оздоблення з устаткуванням нових меблів та благоустрій території.
Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2010 та Апеляційного суду м. Києва від 14 квітня 2010 всі заборони по ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та арешт майна були зняті.
Після зняття заборони та арешту майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 01 вересня 2010 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовною вимогою стягнути з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 1759457,00 грн. та видати виконавчий лист.
На підставі наданого до Солом`янського районного суду м. Києва підробленого пакету документів, особистої участі в судовому засіданні та повній згоді з усім директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Семіляка CO., Солом`янський районний суд м. Києва виніс рішення про стягнення з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » боргу в сумі 1759457,00 грн. на користь ОСОБА_5 .
Між ОСОБА_5 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі директора ОСОБА_10 була укладена мирова угода, яка визнана ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 9 лютого 2011.
Згідно цієї ухвали ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » передає, а ОСОБА_5 приймає нежитловий будинок (приміщення) за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості. На підставі зазначеної ухвали ОСОБА_5 було проведене документальне переоформлення і на сьогоднішній день цей нежитловий будинок (приміщення) є її власністю. Це підтверджується листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Оформлення договору з ПП « ОСОБА_13 », договору поруки ПП « ОСОБА_13 » з ОСОБА_5 надало змогу ОСОБА_5 та ОСОБА_10 незаконно вчинити дії щодо зняття з балансу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » нежитлового приміщення - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 та передати його безпосередньо ОСОБА_5 .
По існуючій у неї інформації приватного підприємства « ОСОБА_13 » в єдиній реєстраційній базі України взагалі не існує і податки до державного бюджету від нього не надходять.
Після зняття арешту з майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без згоди одного із засновників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 20 квітні 2010 шляхом махінації з уставними документами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та підроблюючи документи незаконно вчинив дії і через регіональну товарну біржу « ІНФОРМАЦІЯ_6 » продав легковий автомобіль Мерседес - Бенц МГ-270 СОЇ сірого кольору, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , що стояв на балансі товариства своїй матері - ОСОБА_5 за суттєво заниженою ціною в 20000,00 грн. з урахуванням 20% ПДВ, про що свідчить угода купівлі-продажу від 20 квітня 2010.
Як вбачається з висновку фахівця-автотоварознавця ОСОБА_14 від 20 квітня 2010 вартість автомобіля Мерседес - Бенц ML-270CDI сірого кольору, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 складала 146431,74 грн.
З висновку фахівця-автотоварознавця ОСОБА_14 від 20 квітня 2010 директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 і його матір ОСОБА_5 погодились та з цієї суми був сплачений податок до пенсійного фонду в розмірі 4392,95 грн., що підтверджується заявою № М5 від 20 квітня 2010 до ВРЕР-5 УДА1 в м. Києві.
Легковий автомобіль Мерседес-Бенц ML-270CDI зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 в ІНФОРМАЦІЯ_7 з отриманням державного номерного знаку НОМЕР_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2010.
Згідно статуту ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кожний з засновників має право: брати участь в управлінні справами товариства; брати участь у розподілі прибутку та одержувати частку прибутку від діяльності товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства: знайомитись з даними бухгалтерського облік і звітністю товар тощо. Вказані права також гарантовані ОСОБА_4 статтею 10 Закону України «Про господарські товариства». Незаконними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_15 цих прав ОСОБА_4 був позбавлений.
Так, на протязі майже шести років на письмові звернення ОСОБА_4 від товариства, де він був одним із засновників, не було отримано жодної відповіді. За результатами господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 , згідно законодавства України, повинен був отримувати частку прибутку, але такої можливості він був позбавлений і директором товариства ОСОБА_16 , який умисно не здійснював виплати на протязі 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011. У відповідності до звітів, поданих товариством за цей період до податкової адміністрації Солом`янського району м. Києва загальна сума не виплат може сягати більше півтора мільйона гривень.
Умисно підписуючи договір поставки обладнання з ПП « ОСОБА_13 », мирову угоду зі своєю матір`ю ОСОБА_5 на передачу нерухомого майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в рахунок погашення штучно створеної заборгованості без згоди іншого засновника цього товариства ОСОБА_17 , реалізовуючи легковий автомобіль Мерседес - Бенц ML-270CDI сірого кольору, 2002 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1 , що стояв на балансі товариства своїй матері ОСОБА_5 без згоди іншого засновника ОСОБА_4 по заниженій вартості, невиплату ОСОБА_4 частки прибутку, отриманого від господарської діяльності товариства за шість років директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_18 явно перевищив свої повноваження і своїми діями завдав істотної шкоди охоронюваним законами України правам та інтересам ОСОБА_4 і її як спадкоємцю за повітом.
Всі описані вчинки призвели до того, що шахрайськими методами і діями ОСОБА_19 та ОСОБА_11 заволоділи грошима та майном ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особливо великих ї мірах та без сумніву фактично уже стали його повноцінними власниками, повністю лишивши її частки майна та грошей.
На даний час вона є спадкоємицею ОСОБА_4 за рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16.01.2014, яке набрало законної сили і оскарженню не підлягає. Ухвалою Вищого спеціалізованої о суду України від 06.03.2014 касаційну скаргу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на вищевказане Рішення Апеляційного суду м. Києва відхилено.
Вона набула право власності на частку у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що складає 50% розміру статутного капіталу, в порядку спадкування за звітом після смерті одного із його учасників - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » має господарсько-правові відносини з ПП « ОСОБА_13 ».
В зв`язку із зазначеним прокурор просив про задоволення клопотання.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив про його задоволення.
Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 163 КПК України, якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
Вважаю за можливе розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, до яких просить надати доступ слідчий.
Відповідно до ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5, 6 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Згідно з ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1. перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2. самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3. не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Враховуючи викладене, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до висновку про необхідність задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Надати прокурору прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_2 та слідчому СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_20 тимчасовий доступ до документів з можливість вилучення оригіналів, які знаходяться у володінні ПП « ОСОБА_13 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), а саме до оригіналів договорів, актів приймання-передачі виконаних робіт та інших документів, які стосуються відносин між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з ПП « ОСОБА_13 ».
При відсутності вище перелічених документів, зазначити письмово про причину ненадання документів.
Строк дії ухвали один місяць з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1