АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1115/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/640/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , 1977 року народження, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7

представник Софіївської ВК № 45 ОСОБА_8

засуджений - ОСОБА_6

захисник - ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2015 р. та постановлення нової ухвали, якою скоротити наполовину невідбуту ним частину покарання, призначеного за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2013 р.

Оскаржуваною ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06.10.2015 р. у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього положень Закону України "Про амністію у 2014 році" та скорочення наполовину невідбутої ним частини покарання, призначеного за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2013 р., було відмовлено з підстави, визначеної ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році" та п. «в» ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", - у зв`язку з наявністю в обвинуваченого більше, ніж одної судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необгрунтованою зважаючи на те, що фактично акт амністії підлягає застосуванню до нього.

Також посилається на порушення його права на захист, оскільки він є суб`єктом права на надання безоплатної правової допомоги, інвалідом ІІ групи, та не може сформулювати кінцеву думку у питаннях, пов`язаних з юриспруденцією, втім своє право на безоплатну правову допомогу реалізувати не зміг.

Заслухавши суддю-доповідача; засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали; прокурора та представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 ; вивчивши матеріали провадження, особову справу засудженого, перевіривши аргументи апеляційної скарги, зіставивши їх з наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, положеннями ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році та п. "в" ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні передбачено, що амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_6 був засуджений вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2012 року за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 307 ч. 2, 310 ч. 2, 70, 71 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі.
У подальшому ОСОБА_6 був засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.01.2013 р. за ст. ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, ч. 1 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 4 місяців позбавлення волі.
Останній раз ОСОБА_6 був засуджений вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.03.2013 р. за ч. 1 ст. 277, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Раніше ОСОБА_6 був судимий 8 разів (а.с. 5).

Згідно ч. 5 ст. 90 КК України за кожним зазначеним вироком ОСОБА_6 має окрему судимість, строк погашення якої обчислюється самостійно. Таким чином, останній є особою, що має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а отже до нього не підлягають застосуванню положення Закону України «Про амністію у 2014 році».

Доводи засудженого щодо порушення його права на захист не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки матеріалами кримінального провадження наявність обставин, що згідно ст. 52 КПК України зумовлюють обов`язкову участь захисника, об`єктивно не підтверджується. Натомість у своїй заяві на адресу суду ОСОБА_6 підтвердив отримання пам`ятки про свої права та обов`язки, передбачені КПК України, та просив провести судове засідання без захисника (а.с. 29), а під час судового розгляду, проведеного за його участю в режимі відеоконференції, питання про необхідність надання йому юридичної допомоги не порушував.

З урахуванням зазначених обставин колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , 1977 року народження, про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4