УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Галапаца І.І.

Суддів Гаврилова В.М., Голубицького С.С.

з участю прокурора Лесковича О.Б.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляцією заступника начальника відділу управління нагляду прокуратури Львівської області на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2009 року,

встановила:

цією постановою задоволено скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову слідчого в ОСОБА_3 та ЗУОГ СУ ГУМВС України у Львівській області від 02 грудня 2009 року про порушення кримінальної справи відносно останнього за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2 КК України.

В апеляції заступник начальника відділу управління нагляду прокуратури Львівської області покликається на те, що постанова судді є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що висновок суду про те, що органом досудового слідства не встановлено, що входить до посадових обов'язків начальника управління є безпідставним, оскільки дане питання досліджувалось органом досудового слідства. Зокрема, до матеріалів, що стали підставою для порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2, долучено посадову інструкцію начальника управління, яка визначає перелік повноважень і обов'язків зазначеної службової особи.

Вважає, що необгрунтованим є і висновок суду про те, що не встановлені особи, відповідальні за належне оформлення документів та внесення до них достовірної інформації, оскільки на час прийняття рішення про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_2, слідством встановлено, що ініціатива підписання актів підроблених робіт, в яких були внесені завідомо неправдиві відомості, виходили виключно від ОСОБА_2 і це підтверджується показаннями директора ТзОВ "Теплокомуненерго" ОСОБА_4, начальника ЛМКП "Львівтеплоенерго" ОСОБА_5 та інших осіб, в яких вони вказали, що ОСОБА_2 запропонував підписати акти виконаних робіт на суму, які зазначені у договорах, мотивуючи це тим, що в разі непідписання актів, буде скасоване фінансування робіт по реконструкції котелень з державного бюджету. І дані показання вказаних осіб, зазначені в постанові про порушення кримінальної справи як одні з підстав для прийняття рішення про порушення кримінальної справи.

Наголошує, що безпідставним є посилання суду, як на одну з підстав скасування постанови про порушення кримінальної справи, на те, що досліджено питання укладення договору зі спеціалізованим ліцензованим підприємством, в обов'язки якого входить здійснення техніко-економічного нагляду за виконанням робіт. З матеріалів, що стали підставою для порушення кримінальної справи, вбачається, що угоди на здійснення техніко-економічного нагляду за виконанням робіт були підписання в той же день, коли ОСОБА_2 одночасно було підписано угоди №№21 та 22 на виконання робіт по реконструкції котелень, а також акти виконання робіт, які вказані в цих угодах.

А тому вважає, що ці обставини вказують на те, що ОСОБА_2 було відомо, що зазначені в актах роботи не могли бути виконані і підприємство, яке мало здійснювати техніко-економічного нагляд за виконанням робіт, не мало можливості перевірити їх виконання.

Також наголошує, що органом досудового слідства з'ясовано, що на час виконання підрядних робіт по реконструкції котелень, не було позитивного комплексного висновку державної експертизи ДП "Спеціалізована державна експертна організація центральна служба Державної будівельної експертизи" на можливість проведення таких робіт. Цей експертний висновок був отриманий лише 27 лютого 2009 року, коли вже були підписані неправдиві акти виконаних робіт і частину коштів від їх проведення в сумі 423 тис. 600 грн. привласнено.

Просить скасувати постанову судді районного суду та направити скаргу ОСОБА_2 на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В запереченні на апеляцію ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді районного суду є законною і грунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства України, а у органу досудового слідства не було жодних приводів і підстав для винесення оскаржуваної постанови, а тому вважає, що підстав для її скасування немає.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції, ОСОБА_2Р та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_1, які заперечили апеляцію та просять залишити постанову судді без зміни, розглянувши матеріали кримінальної та судової справ, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 94 КПК України одним з приводів для порушення кримінальної справи є безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину і справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Розглядаючи скаргу на постанову слідчого про порушення кримінальної справи, районний суд, у відповідності до вимог ст. 2368 КПК України, повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати та заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Колегія суддів вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку, що з постанови слідчого не видно вчинення саме ОСОБА_2 дій, які підпадають під ознаки злочинів, оскільки не досліджено питання підготовки документів, що підлягають кінцевому затвердженню начальником управління житлово-комунального господарства Львівської ОДА; не встановлено, що входить до посадових обов'язків начальника управління та які особи відповідальні за належне оформлення документів та внесення до них достовірної інформації, не перевірено процедури виконання замовлення генпідрядником, не досліджено питання укладення договору зі спеціалізованим ліцензованим підприємством, в обов'язки якого входить здійснення техніко-економічного нагляду за виконанням робіт.

Також, районний суд вірно зазначив, що в постанові немає аргументації заволодіння ОСОБА_2 бюджетними коштами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що районний суд обгрунтовано прийшов до переконання, що на момент порушення кримінальної справи 02 грудня 2009 року в слідчого в ОСОБА_3 та ЗУОГ СУ ГУМВС України у Львівській області не було достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2 КК України, в діях ОСОБА_2

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що постанова районного суду є законна і підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2009 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_2 та скасовано постанову слідчого в ОСОБА_3 та ЗУОГ СУ ГУМВС України у Львівській області від 02 грудня 2009 року про порушення кримінальної справи відносно останнього за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 191 ч.5, 366 ч.2 КК України, залишити без зміни, а апеляцію заступника начальника відділу управління нагляду прокуратури Львівської області без задоволення.

Головуючий

Судді