Дата документу Справа № 317/1847/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 317/1847/15-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/431/16 ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 407 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, громадянин України, уродженець с. Петро-Михайлівка Вільнянського району Звапорізької області, зареєстрованого та проживаючогоза адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу Публічного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат».

Кримінальне провадження №0000465 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст. 407 КК України закрито.

ОСОБА_8 переданий на поруки колективу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» з умовою, що він протягом року з дня передачі його на поруки, виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст. 47 КК україни він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ч.3 ст. 407 КК України.

Роз`яснено колективу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_8 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру або порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за ОСОБА_8 , яке направляється до суду, що прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію дій ОСОБА_8 , посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправомірного звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Вказує, що суд не врахував, що злочинні дії ОСОБА_8 посягають на військову дисципліну, як бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил встановлених військовими статутами. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження повернути до суду на новий судовий розгляд.

Згідно з ухвалою суду, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України за наступних обставин.

Так, 28 квітня 2014 року ОСОБА_8 було призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу у зв`язку з мобілізацією. З того ж дня він зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується поблизу АДРЕСА_2 , на посаду старшого стрільця.

З 22 вересня 2014 року ОСОБА_8 почав проходити лікування у Вільнянській центральній районній лікарні. 06 жовтня 2014 року виписаний, після чого командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 йому була надана відпустка для проходження військово-лікарської комісії з терміном прибуття до розташування військової частини 24 жовтня 2014 року.

Під час перебування у відпустці за межами місця проходження служби у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу.

24 жовтня 2014 року ОСОБА_8 , діючи умисно, без поважних причин не з`явився до розташування своєї військової частини - військова пошта НОМЕР_1 у встановлений командуванням строк. Встановити місцезнаходження ОСОБА_8 розшуковими заходами не вдалось.

28 березня 2015 року ОСОБА_8 самостійно прибув до військової прокуратури Запорізького гарнізону та повідомив про себе.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого надав письмове клопотання від ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» про передачу ОСОБА_8 на поруки колективу вказаного підприємства, та витяг з протоколу засідання зборів трудового колективу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», відповідно до якого членами колективу підприємства було вирішено направити клопотання про передачу працівника даного підприємства - обвинуваченого ОСОБА_8 на поруки.

Судом клопотання ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» було задоволено і після роз`яснення ОСОБА_8 його прав, передбачених ч.7 ст. 284 КПК України і отримання згоди останнього на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу, прийнято рішення про передачу ОСОБА_8 на поруки колективу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», кримінальне провадження закрито, а ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.407 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що діяння, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_8 , дійсно мало місце, містить склад злочину, який кваліфікується судом за ч. 3 ст. 407 КК України і є злочином середньої тяжкості, пояснення, надані ОСОБА_8 в суді, повністю відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, він повністю визнав вину у скоєному злочині і сам звернувся до Військової прокуратури Запорізького гарнізону.

Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується виключно з позитивного боку, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, є членом трудового колективу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», що підтверджується належним чином завіреними копіями трудової книжки серії НОМЕР_2 на його ім`я та випискою з наказу по особовому складу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» № 845-к від 06 листопада 2015 року.

Перевіривши подане ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» клопотання, суд прийшов до висновку, що воно містить зобов`язання колективу вказаного підприємства щодо контролю поведінки ОСОБА_8 , в ньому визначено особу, відповідальну за контроль поведінки ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , що підтверджується зазначеними в протоколі загальних зборів трудового колективу відомостями, містить перелік конкретних заходів виховного впливу, які колектив буде застосовувати до ОСОБА_8 , в разі передання його на поруки, а саме: періодичне проведення з ним профілактичних бесід щодо недопущення порушення умов суспільно корисної діяльності інших людей, їх відпочинку і побуту, громадської моральності, громадського порядку, пропаганди здорового способу житгя, зайняття спортом, підвищення свого професійного росту шляхом самоосвіти та участі в семінарських заняттях, відвідування лекцій, відповідних курсів підвищення кваліфікації, активної участі у суспільному житті колективу підприємства, підтримання постійного зв`язку з родиною ОСОБА_8 , перевірив наявність в протоколі засідання зборів трудового колективу ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» від 04 грудня 2015 року відомостей щодо висловлення волі колективу стосовно взяття ОСОБА_8 на поруки.

В суді апеляційної інстанції:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на зазначені в ній обставини, просив скасувати ухвалу суду, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції;

- захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти апеляційної скарги, посилаючись на обставини, за яких було вчинено злочин, дані, що виключно позитивно характеризують особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненні злочину, добровільно з`явився до прокуратури, просила залишити ухвалу суду без змін;

- ОСОБА_8 пояснив, що готовий повністю виконати покладені на нього обов`язки, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Стаття 47 КК України передбачає звільнення особи, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадського порядку, про що суд виносить постанову про закриття справи.

Таким чином, можливість передачі особи на поруки за ст. 47 КК України залежить від наявності передумови, тобто вчинення особою вперше злочину невеликої або середньої тяжкості, підстав - каяття і процесуальних умов - належним чином оформленого клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки.

При цьому, належно оформленим клопотанням колективу є прийняте на його загальних зборах письмове звернення до суду з мотивованим проханням звільнити члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений злочин та визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку порук, коли колектив зобов`язується здійснювати щодо цієї особи заходи виховного характеру, а особа, в свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлінною працею, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватись правил громадського порядку.

Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.
Статею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистого надмірного тягаря для особи".

Суд першої інстанції, врахувавши всі обставини справи, відсутність наслідків від злочину обвинуваченого, навів в ухвалі обставини, що свідчили б про щире каяття обвинуваченого, у зв`язку з чим колегія суддів вважає правильним рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Колесніков в ході досудового розслідування, в судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні злочину.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що самостійне добровільне прибуття ОСОБА_8 до військової прокуратури Запорізького гарнізону задовго до внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ним злочину свідчить про повне розкаяння обвинуваченого у вчиненні злочину.
Крім того, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 під час несення військової служби за мобілізацією проходив стаціонарне лікування і саме з цієї причини йому надавалась відпустка, після закінчення якої він не прибув до розташування військової частини.
Зазначені обставини та дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується виключно з позитивного боку, має постійне місце роботи, не перебуває на обліку в лікарів нарколога чи психіатра, свідчать про відсутність обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд першої інстанції за наявності передумови вчинення ОСОБА_8 вперше злочину середньої тяжкості, підстав каяття - і процесуальних умов - належним чином оформленого і підтриманого в судовому засіданні обвинуваченим клопотання колективу підприємства про передачу його на поруки, прийняв обґрунтоване рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор не навів жодної обставини, що свідчила б про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про залишення безкарним ОСОБА_8 та негативні наслідки таких рішень для виховання інших військовослужбовців.

Як роз`яснює Верховний суд України в п.6 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» N 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.
Кримінально-правовим наслідком виконання особою умов передачі на поруки є остаточне звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинений злочин після закінчення зазначеного строку (без ухвалення судового рішення), а наслідком недодержання нею хоча б однієї з наведених умов - притягнення до кримінальної відповідальності за цей злочин.
Про те, що особа не виправдала довіру колективу, свідчать: систематичне або грубе порушення нею правил внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві, в установі чи організації; невиконання зобов`язань щодо своєї поведінки, взятих на загальних зборах колективу; вчинення нового злочину чи іншого правопорушення тощо.
Ухилення особи від заходів виховного характеру полягає в її намаганні уникнути виховного впливу колективу, залишенні з цією метою місця роботи або навчання та ін..
Таким чином, за вчинений злочин ОСОБА_8 зобов`язаний протягом року виконувати покладені на нього обов`язки і доводити своєю поведінкою і сумлінною працею виправдання довіри трудового колективу, якому суд передав його на поруки, і, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, у разі порушення умов передачі на поруки ОСОБА_8 може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України, практиці Європейського суду з прав людини, постановлене з дотриманням вимог процесуального закону, підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 23 грудня 2015 року, якою ОСОБА_8 , звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки колективу Публічного акціонерного товариства «Запорізький оліяжиркомбінат», а кримінальне провадження №0000465 за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст. 407 КК України закрито, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4