Номер провадження 1-кп/754/796/15
В И Р О К
Іменем України
02 грудня 2015 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, не одруженого,

працюючого в ТОВ «Інтер Лекс Консалтінг» помічник начальника,

проживає: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1.28.03.2011р. Печерським районним судом м.Києва

за ст.286 ч.3, 289 ч.2 КК України до 6-ти років позбавлення волі

з конфіскацію майна, з позбавленням права

керувати транспортними засобами строком на 3 роки,

14.02.2014р. звільнився на підставі ухвали Бориспільського

міськрайонного суду Київської області від 06.02.2014р.

із заміною невідбутої частини строку основного покарання

2 роки 10 місяців 16 днів позбавлення волі на 2 роки виправних робіт

з відрахуванням 20% заробітку щомісячно в дохід держави,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014р. ОСОБА_3 , після звільнення 14.02.2014р. з місць позбавлення волі на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2014р. із заміною невідбутої частини строку основного покарання 2 роки 10 місяців 16 днів позбавлення волі на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку щомісячно в доход держави, був поставлений на облік до Деснянської РВ КВІ м.Києва та 24.03.2014р. був повідомлений про порядок та умови відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке йому було призначене вироком Печерського районного суду м.Києва від 28.03.2011р. при його засудженні за ст.ст.286 ч.3, 289 ч.2 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. 28.05.2014р. ОСОБА_3 керував транспортним засобом автомобілем «Gееlly МК» д/ НОМЕР_1 , допустивши при цьому порушення п.12.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122 ч.1 КУпАП, чим ухилився від позбавлення права займатися певною діяльністю, будучи засудженим до цього виду покарання, а саме від позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.1 КК України, а саме в ухиленні від позбавлення права займатися певною діяльністю особою, засудженою до цих видів покарань.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 14.02.2014р. він звільнився з місць позбавлення волі на підставі ухвали суду, якою йому було замінено невідбута частина покарання у виді позбавлення волі на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку щомісячно в доход держави, 17.03.2014р. він був поставлений на облік до Деснянської РВ КВІ м.Києва та був повідомлений про порядок та умови відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, яке йому було призначене вироком Печерського районного суду м.Києва від 28.03.2011р., та його було попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання. 28.05.2014р. він сів за кермо автомобіля «Gееlly МК» д/ НОМЕР_1 , який належить його батьку, оскільки поспішав на роботу, по дорозі він був зупинений працівниками ДАІ за порушення ним правил дорожнього руху. Він розумів, що своїми діями порушує умови відбування ним покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, однак йому в той день необхідно було терміново їхати на роботу. У вчиненому щиро кається.

З урахуванням відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Як обставину, яка згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше судимий, працює, позитивно характеризується по місцю проживання та місцю роботи, його вік, конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням сукупності всіх обставин кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, суд приходить до висновку про обрання ОСОБА_3 покарання у виді виправних робіт, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений 28.03.2011р. Печерським районним судом м.Києва за ст.286 ч.3, 289 ч.2 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацію майна, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, 14.02.2014р. звільнився на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2014р. із заміною невідбутої частини строку основного покарання 2 роки 10 місяців 16 днів позбавлення волі на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку щомісячно в дохід держави, новий злочин по даній справі вчинив в період невідбутого покарання за попереднім вироком, суд призначає ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, приєднавши частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка на день винесення вироку складає 4 місяці 22 дні виправних робіт, обчислюючи згідно вимог ст.72 ч.2 КК України розміри відрахувань із заробітку за кожним вироком самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.389 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1-го (одного) року виправних робіт з відрахуванням в доход держави 10% із суми заробітку щомісячно.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Печерського районного суду м.Києва від 28.03.2011р., за яким невідбута частина строку основного покарання 2 роки 10 місяців 16 днів позбавлення волі на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2014р. була замінена на 2 роки виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку щомісячно в дохід держави, та призначити остаточне покарання у виді 1-го (одного) року 1-го (одного) місяця виправних робіт.

На підставі ст.72 ч.2 КК України ОСОБА_3 розміри відрахувань із заробітку за даним вироком в розмірі 10% та вироком Печерського районного суду м.Києва від 28.03.2011р., за яким ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.02.2014р. була замінена невідбута частина позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням в розмірі 20% обчислювати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: