Ульяновський районний суд Кіровоградської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2010 року м. Ульяновка

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Бондаренка А. А.,

при секретарі - Седлецькїй А. В.,

за участю прокурора - Моспана О. О.,

захисника - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ульяновка кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, який утриманців не має, не працює, інваліда 3 групи загального захворювання, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягало за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров'я. Злочин вчинив за таких обставин.

07.01.2010 року біля 22 год. ОСОБА_2 відпочивав у сільському барі «Оболонь», що у с. Д. Балка по вул. Колгоспній, 40, Ульяновського району, Кіровоградській області. Під час розлиття спиртних напоїв між ним та ОСОБА_3 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, виразився в адресу ОСОБА_2 нецензурними словами. У подальшому суперечка переросла в сварку, а потім і в бійку, в ході якої ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли через образи, наніс ОСОБА_3 одного удару кулаком в область щелепи, чим спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді: двостороннього перелому нижньої щелепи в області кута справа, ментальному відділі зліва, які згідно висновку експерта № 36 від 16.03.2010 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров'я строком більш ніж на 21 день.

Допитаний підсудний ОСОБА_2 свою у скоєні злочину визнав повністю та показав, що 07.01.2010 року був у сільському барі «Оболонь». Близько 22 год. він разом з ОСОБА_4 сиділи за столиком та пили пиво. Трохи згодом до їхнього столику підсів ОСОБА_3, який знаходився у стані алкогольного спяніння. Між ним та ОСОБА_3 виникла розмова, в ході якої ОСОБА_3 почав ображати ОСОБА_2. Потім розмова переросла у сварку. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 вийти на вулицю та продовжити їхню розмову там, на що ОСОБА_3 погодився. Вийшовши на вулицю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продовжили розмову, яка знову переросла у сварку, в ході якої між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла бійка. У ході даної бійки ОСОБА_2 один раз долонею вдарив ОСОБА_3 в кулаком в обличчя справа, після чого ОСОБА_3 упав на землю. Після цього ОСОБА_2 його ще раз ударив ногою в тулуб. Після чого їх одразу розборонив ОСОБА_4. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 пішли додому і ОСОБА_3 більше не бачили.

На підставі ч. 3 ст. 299 КПК України, враховуючи відсутність спору з приводу фактичних обставин справи, відсутність цивільного позову у справі, згоду учасників судового розгляду, суд, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності ті істинності їх позицій, розяснивши процесуальні наслідки, визнав недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись допитом підсудного та дослідженням даних, що його характеризують.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягало за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Підсудний скоїв злочини середньої тяжкості.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_2 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_2 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Він є не судимим, не працює, є інвалідом 3-ї групи загального захворювання, утриманців не має. За місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 повинно бути призначене покарання у вигляді обмеження волі. При цьому, з огляду на те, що він є не судимим та на обставини, що пом'якшують покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про необхідність його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ст. 81 КПК України речовий доказ по справі - паперовий конверт, у якому знаходиться історія хвороби ОСОБА_3 підлягає поверненню ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю у один рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ по справі - паперовий конверт, у якому знаходиться історія хвороби ОСОБА_3, який знаходяться на зберіганні в кімнаті для зберігання речових доказів Ульяновського РВ УМВС - повернути ОСОБА_3.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Ульяновський районний суд.

Суддя А. Бондаренко