Справа №646/8310//14-к
Провадження №1-кс/646/2138/2014
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.15 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали слідчого судді,-

в с т а н о в и в :
Ухвалою слідчого судді від 09.09.2014 року по справі 646/8310/14-к скаргу ОСОБА_4 задоволено, зобов`язано прокуратуру Харківської області «внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення за фактом відсутності /можливого знищення/ первісних матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 10.02.2014 та розпочати розслідування, про що проінформувати заявницю шляхом надання їй довідки, витягу з ЄРДР та пам`ятки про права та обов`язки потерпілої», «відновити та направити до прокуратури м.Києва відсутні у кримінальному провадженні № 0000013 від 10.02.2014 документи, а саме, витяг від 10.02.2014 р. за підписом реєстратора ОСОБА_6 , постанову від 07.03.2014 р. про зміну підслідності, супровідні листи від 13.02.2014 р. та зворотний між районною Жовтневого району м.Харкова та обласною прокуратурами, інші внутрішні розпорядчі документи по кримінальному провадженню № 0000013 від 10.02.2014 (рапорти, вказівки, листування), створені у період лютий-квітень 2014 року у прокуратурі Жовтневого району м.Харкова та у прокуратурі Харківської області», «надати суду звіт про виконання даного судового рішення».

24.06.2015 року ОСОБА_4 подала до суду заяву № 1 про роз`яснення зазначеної ухвали від 09.09.2014 року по справі 646/8310/14-к, мотивуючи тим, що роз`яснення виконує суд, який ухвалив рішення, в матеріалах судової справи відсутня інформація про виконання судового рішення, їй не була надана пам`ятка про права та обов`язки потерпілої.

У цій заяві ОСОБА_4 , посилаючись на п.26 ст.3, ч.1 ст.306, ст. ст. 318-180 КПК України, просить роз`яснити наступне:

1.Чи вважав її суд потерпілою на момент розгляду справи та при ухваленні судового рішення.

2.Чи мав на увазі суд, вказуючи про видачу їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, що пам`ятку про права та обов`язки потерпілої повинно бути надано їй після внесення відомостей до ЄРДР в обов`язковому порядку.

3.Коли їй повинні були надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, чи мав був слідчий видати їй цю пам`ятку під час першого допиту її та чи мав був слідчий провести перший допит її як з потерпілою.

4.Чи мав був слідчий встановити вид та розмір нанесеного їй шкоди згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України до остаточного встановлення її статусу.

Розглядаючи заяву № 1 ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 року по справі № 646/8310/14-к, суд витребував із архіву Червонозаводського районного суду м. Харкова матеріали справи № 646/8310/14-к.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала заяву та просила з викладених в ній підстав задовольнити, суду надала копію відповіді заступника голови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.02.2015 р., у якій зазначено, що в матеріалах справи № 646/8310/14-к відсутні відомості про виконання прокуратурою Харківської області ухвали суду від 09.09.2014 р. по вказаній справі.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти роз`яснення ухвали суду, посилаючись на те, що вся інформація щодо виконання ухвали слідчого судді від 09.09.2014року знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000509, а також прокуратура не повинна надавати суду звіт про виконання судового рішення, вказану правову позицію виклав у листі на адресу суду від 10.09.2015року.

Суд, вислухавши прокурора, заявника ОСОБА_4 , яка зазначила, що кримінальне провадження № 0000509 було відкрито з підстав зникнення документів, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснюю своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, головною підставою для подання заяви про роз`яснення судового рішення є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Виходячи із змісту заяви ОСОБА_4 , незрозумілим і таким, що потребує роз`яснення, є зміст резолютивної частини ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к, оскільки заявницею зазначено, що в матеріалах судової справи відсутня інформація про виконання судового рішення, їй не була надана пам`ятка про права та обов`язки потерпілої.

За таких обставин слід роз`яснити порядок видачі пам`ятки про права та обов`язки потерпілої після ухвалення судом рішення щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР по заяві про кримінальне правопорушення, скоєне відносно особи, яка подала таку заяву.

Відносно першого питання заяви № 1 про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к, чи вважав суд заявницю потерпілою на момент розгляду справи та при ухваленні судового рішення суд зазначає таке.

Згідно заяв про кримінальне правопорушення, щодо яких винесено судове рішення, кримінальне правопорушення скоєне відносно заявниці.

Згідно ч.2 ст..55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначено в ухвалі від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 20.06.2014 р. та 07.07.2014 р. звернулася до прокурора Харківської області із заявами про притягнення до кримінальної відповідальності працівників Харківської області, які, на думку заявниці, перевищуючи свої повноваження, знищили документи по кримінальному провадженню, відкритому за заявою ОСОБА_4 , де вона визнана потерпілою, фальсифікували Єдиний реєстр досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню шляхом знищення раніше занесених туди відомостей про дійсних суб`єктів кримінальних правопорушень.

Як встановив далі суд, «доводи заявниці відносно видалення із ЄРЛР частини відомостей, що були вказані у її заяві, є наявними», «судом достовірно встановлено, що кримінальне провадження № 0000013 від 10.02.2014 р. дійсно було направлено до прокуратури м.Києва у об`ємі 1 аркуша, тобто без витягу, постанови про зміну підслідності, супровідних листів між районною та обласною прокуратурами, внутрішніх розпорядчих документів по кримінальному провадженню», «вказані матеріали кримінального провадження є особливо важливими документами».

Таким чином, виходячи із змісту заяв ОСОБА_8 від 20.06.2014 р. та 07.07.2014 р., кримінальні правопорушення, на які вказує заявниця, скоєні відносно неї, у зв`язку із чим у ОСОБА_4 згідно ч.2 ст..55 КПК України при поданні заяв виникли права та обов`язки потерпілої.

Таким чином, на момент розгляду справи ОСОБА_4 мала права та обов`язки потерпілої, але пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілої заявниці вручена не була, тому суд ухвалив надати ОСОБА_4 таку пам`ятку для подальшої реалізації нею прав потерпілої згідно ст..56 КПК України, що свідчить про те, що суд вважав ОСОБА_4 потерпілою на момент розгляду справи та при ухваленні судового рішення.

Розглядаючи друге питання заяви № 1 про роз`яснення, чи мав на увазі суд, вказуючи про видачу їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, що пам`ятку про права та обов`язки потерпілої повинно бути надано їй після внесення відомостей до ЄРДР в обов`язковому порядку, суд зазначає таке.

Згідно ст..124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, тому пам`ятку про права та обов`язки потерпілої повинно бути надано ОСОБА_4 після внесення відомостей до ЄРДР в обов`язковому порядку.

Як зазначила у засіданні ОСОБА_4 , третє питання заяви № 1 про роз`яснення, а саме, коли заявниці повинні були надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, чи мав був слідчий видати їй цю пам`ятку під час першого допиту її та чи мав був слідчий провести перший допит її як з потерпілою, пов`язане із тим, що, у порушення вказівки суду про надання їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, орган розслідування не надав їй таку пам`ятку та проводив розслідування фактично таємно від неї, не залучаючи її до розслідування та порушуючи її права на належне розслідування.

Враховуючи, що при розгляді заяви № про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к органом розслідування не надано суду доказів надання ОСОБА_4 пам`ятки про права та обов`язки потерпілої після ухвалення цього судового рішення, суд зазначає таке.

Права потерпілого протягом кримінального провадження визначені у ч.1 ст.56 КПК України та складають доволі широкий список, у який, зокрема, входять такі права як отримання інформації про повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування, заявляти відводи та клопотання, за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла, давати пояснення, показання або відмовитися їх давати, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України, на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом, знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 КПК України, застосовувати з додержанням вимог КПК України технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених КПК України.

Згідно ч.2 ст.56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має цілу низку прав, зокрема, брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі, а також отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Важливими є і права потерпілого, встановлені ч.3 ст.56 під час судового провадження. Так, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні, брати участь у безпосередній перевірці доказів, підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення, висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді, оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, згідно ч.4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Встановлені ст..56 КПК України права потерпілого забезпечують особі, яка подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, належне розслідування та активну участь у ньому, захист свого матеріального та не матеріального прав, порушених кримінальним правопорушенням, та відшкодування шкоди, що кореспондується із вимогами статей 2, 10, 21, 22 КПК України. При цьому ст. 56 КПК України зазначає, що річ йдеться про права особи, яка подала заяву про вчинене кримінального правопорушення щодо неї.

Як встановлено судом, у заявах ОСОБА_4 йдеться про вчинення кримінального правопорушення саме щодо неї, а не щодо іншої особи, таким чином, згідно ст..2 КПК України орган розслідування мав забезпечити ОСОБА_4 захист від кримінального правопорушення та охорону її прав учасника кримінального провадження, а також швидке, повне та неупереджене розслідування, що неможливо без практичної реалізації прав, передбачених ст..56 КПК України для особи, що надала заяву про вчинене кримінального правопорушення щодо неї.

Згідно п.1 ч.1 ст.56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим, тобто згідно цієї норми закону та з урахуванням ч.2 ст.55 КПК України, право особи на визнання її потерпілою імперативно виникає із моменту подання особою заяви про кримінальне правопорушення, вчинене щодо неї, і в органу досудового розслідування виникає імперативний обов`язок визнання такої особи потерпілою.

Згідно п.1 ч.1 ст.56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Під час прийняття заяви ОСОБА_4 не було видано пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, що стало підставою для ухвалення судом рішення про надання їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілої.

Враховуючи зазначене, для забезпечення ОСОБА_4 прав потерпілої, передбачених ч.2 ст.56 КПК України, орган досудового розслідування, виконуючи рішення суду, мав вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілої після внесення відомостей за її заявами до ЄРДР та до першого допиту, або на початку першого допиту, а слідчий мав роз`яснити їй її права та обов`язки потерпілої до першого допиту та провести перший допит її як з потерпілою, після чого провести доказування виду та розміру шкоди згідно п.3 ч.1 ст.91, п.6 ч.2 ст.242 КПК України.

Щодо четвертого питання заяви № 1 про роз`яснення ухвали, чи мав був слідчий встановити вид та розмір нанесеного їй шкоди згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України до остаточного встановлення її статусу, то суд зазначає таке.

Згідно п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, зокрема, наказом Міністерства юстиції України від 18.04.2000 р. № 11/5а введено «Психологічну експертизу» та експертну спеціальність «14.1 Психологічні дослідження» стосовно Методики встановлення заподіяння моральної шкоди та методу оцінки розміру компенсації спричинених страждань, такі дослідження, зокрема, проводяться у Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз, таким чином, наявність або відсутність заподіяної моральної шкоди встановлюється спеціальним дослідженням ліцензованими спеціалістами.

Таким чином, після надання ОСОБА_4 пам`ятки про права та обов`язки потерпілої та проведення її першого допиту як потерпілої слідчий мав виконати обв`язки, встановлені зазначеними нормами п.3 ч.1 ст.91, ч.2 ст.91, ч.1 ст.92, п.6 ч.2 ст.242 для визначення остаточного статусу заявниці по кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Суд зазначає, що питання, зазначені в заяві № 1 про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к, виникли у заявниці у зв`язку із невиконанням органом розслідування цієї ухвали у частині надання заявниці пам`ятки про права та обов`язки потерпілої.

Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України роз`яснення судового рішення здійснюється судом, який це рішення ухвалив.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст.2, 9, 10, 369, 380 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:
За першим питанням заяви № 1 ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к роз`яснити, що на момент розгляду справи та при ухваленні судового рішення суд вважав ОСОБА_4 потерпілою.

За другим та третім питаннями заяви № 1 ОСОБА_4 про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к роз`яснити, що, вказуючи в резолютивній частині ухвали про видачу ОСОБА_4 пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, суд мав на увазі, що пам`ятку про права та обов`язки потерпілої повинно бути надано їй після внесення відомостей до ЄРДР в обов`язковому порядку до першого допиту, або на його початку та провести перший допит її як з потерпілою.

За четвертим питанням заяви № 1 про роз`яснення ухвали від 09.09.2014 р. по справі № 646/8310/14-к роз`яснити, що слідчий мав встановити вид та розмір нанесеної ОСОБА_4 шкоди згідно п.6 ч.2 ст.242 КПК України до остаточного встановлення її статусу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1