Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/322/15 Головуючий у суді І-ї інстанції
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.08.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2015 року.

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не одружений, працює вантажником ФОП ОСОБА_6 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20 год. до 06 год. з застосуванням засобів електронного стеження.
Кримінальне провадження розглянуто з участю:
-прокурора ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

- підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
У апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду, постановити нову та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 днів.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного не забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків. Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства. Підозрюваний не одружений, не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків. Кримінальне правопорушення підозрюваним вчинено групою осіб, що свідчить про підвищену його суспільно небезпеку. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, ухилення від органу досудового розслідування та суду, можливість вчинити інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

До того ж при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею не враховано, що підозрюваний з місця злочину зник, що також дає підстави вважати наявність ризику ухилення від слідства та суду.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, апелянт вважає, що стосовно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляції та просив ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Заслухавши захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_5 , які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляції в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2015 року не задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України у Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20 год. до 06 год., строком на два місяці з застосуванням засобів електронного стеження та покладено обов`язки, передбачені п.1,4,5,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Органами досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у тому, що він, 07.08.2015 року приблизно о 23 год. діючи за попередньою змовою групою осіб, з розподілом ролей, разом із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на перехресті вулиць Дворцової та Калініна м. Кіровограда, з метою відкритого викрадення чужого майна, напали на ОСОБА_12 та застосували до нього насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я.

Внаслідок насильства, потерпілий ОСОБА_12 впав на землю, а ОСОБА_5 разом із співучасниками, з кишені штанів відкрито викрав мобільний телефон «Nokia 515», вартістю 2500 грн., чим причинили потерпілому шкоду на вказану суму.

З відкрито викраденим майном ОСОБА_5 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з місця злочину зникли та розпорядились ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Не задовольняючи клопотання слідчого, погодженого прокурором та застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 20 год. до 06 год. з застосуванням засобів електронного стеження та покладаючи обов`язки, передбачені п.1,4,5,8 ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявні ризики, передбачені п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не надано доказів недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
При цьому, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, зобов`язувався виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та допомагати слідству.

Згідно ч. 1,2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів дійшла переконання, що слідчий суддя зробив правильний висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Даний висновок слідчого судді не заперечується в апеляції і прокурором, та стороною захисту.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є умисним, корисливим за нього передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання, а також в апеляційній скарзі, прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України у тому числі й домашній арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду прийняв обґрунтоване рішення, про обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжний захід, але не менш дієвого ніж утримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що підозрюваний ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації та проживання, зобов`язувався виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та допомагати слідству.

Крім того, ОСОБА_5 погодився з тим, що б працівники міліції мали безперешкодний доступ до житла, яке ним використовується.

Під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував, що за обставин, викладених у повідомленні про підозру вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, а також надав корінець квитанції про відшкодування потерпілому завданої шкоди в сумі 500 грн.

Отже, дослідивши матеріали клопотання та доводи апеляції в їх сукупності, колегія суддів вважає, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, правильно враховано, обставини вчинення кримінального правопорушення, викладенні у повідомленні про підозру. Також обґрунтовано вказано, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні реальні ознаки суспільного інтересу, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають принципу поваги до особистої свободи ОСОБА_5 .

До того ж лише обґрунтована підозра і наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, без належного обґрунтування, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, висунутої проти ОСОБА_5 підозри з урахуванням встановлених ризиків та особи підозрюваного, на думку колегії буде надмірним та таким, що не буде відповідати вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимогам кримінального процесуального кодексу України, якими регламентовані питання щодо обрання запобіжного заходу.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягають, а тому ухвала слідчого судді залишається без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177,178,184,376,404,419,421 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17.08.2015 року про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 20 год. до 06 год. з застосуванням засобів електронного стеження, без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3