Кримінальне провадження № 1-в/760/240/15
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року суддя Солом`янського районний суд міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулатороної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, такої яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИВ:
10.11.2015 року на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва Київський міський психоневрологічний диспансер №5 звернувся до суду з (поданням) заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що гр. ОСОБА_2 , 26.11.2011 року вчинила злочин, передбачений ст. 166 КК України, а саме, будучи матір`ю, умисно, систематично та злісно не виконує обов`язки по догляду за малолітніми дітьми, що спричинило тяжкі наслідки.

05.06.2014 року була проведена судово-психіатрична експертиза, яка визнала гр. ОСОБА_2 такою, що виявляє ознаки тяжкого психічного розладу і не може усвідомлювати своїх дій, і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару.

26.09.2014 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва призначено ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання примусової стаціонарної психіатричної допомоги. На стаціонарному лікуванні пацієнтка перебувала до квітня 2015 року.

20 квітня 2015 року ухвалою Подільського районного суду м. Києва розглянуто клопотання директора ТМО «Психіатрія» про зміну обраних раніше примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Гр. ОСОБА_2 03.11.2015 року була оглянута лікарсько-консультативною комісією та відповідно до висновку Комісії відносно останньої необхідно припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, враховуючи, що батьківських прав вона позбавлена та з покращенням її психічного стану здоров`я.

Розглянувши подану заяву, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку виходячи з такого.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Згідно положень статті 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15 Порядку застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які хворі на психіатричні розлади і вчинили суспільно-небезпечні дії, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 397 від 08.10.2001 року, а також ч. 1 ст. 95 КК України припинення примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі допомогу. До заяви додається висновок акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких заходів. Проте, подання (заяву) подано від імені Київського міського психоневрологічного диспансеру №5, а не представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі допомогу. Крім того, подання не підписане дільничим лікарем-психіатром ОСОБА_3 .

Враховуючи, що до матеріалів заяви долучені не в повній мірі та неналежним чином оформлені документи, також відсутність даних про можливу зміну примусових заходів медичного характеру, тому судом не встановлено обґрунтованої необхідності припинення надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та зняття амбулаторного примусового психіатричного лікування щодо ОСОБА_2 .

За вказаних підстав подання (заява) задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369-372, 514 КПК України, ст. 95 КК України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви Київського міського психоневрологічного диспансеру №5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулатороної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя: