Справа № 196/555/15-к
№ провадження 1-кп/196/68/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000062 від 08 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дальний Комсомольського району Кустанайської області республіки Казахстан, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, працює водієм ТОВ «Рубікон», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2015 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MA3-437041» з державним номером НОМЕР_1 , рухався по автомобільній дорозі Р-52 сполучення «Дніпропетровськ - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка», в селі Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області по вул. Комсомольській зі сторони смт. Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області в напрямку села Могилів Царичанського району Дніпропетровської області, не проявивши належної уваги, обережності, заходів до своєчасного зниження швидкості і зупинки транспортного засобу, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїжджу частину по вул. Комсомольській, навпроти електроопори № 22 з ліва на право, по ходу руху автомобіля.

В результаті скоєної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № Е 76 від 28.04.2015 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, перелому 3,4,5,6,7 ребер праворуч по задньопідпахвинній лінії і 7-го по лопатковій зі зміщенням уламків, правостороннього семопневмотораксу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани голови, гематом м`яких тканин обличчя, закритого перелому правої плечової кістки. Дані тілесні ушкодження, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

Керуючи автомобілем марки «МАЗ-437041» державний номер НОМЕР_1 , громадянин ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України, а саме: п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Згідно висновку експерта № 70/27-178 від 25.03.2015 року виданого НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «МАЗ-437041» (номерний знак НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним гальмуванням із зупинкою автомобіля до місця, а також його дії не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебувало в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив злочин передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 286 ч.2 КК України визнав повністю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 286 ч.2 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його каяття, вибачення перед потерпілим та його участь у витратах на лікування потерпілій.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою вину у вчиненні протиправного діяння, дав показання про вчинене і не заперечував фактичних обставин справи, як вони викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вибачення обвинуваченого прийняла, прохала суворо не карати та цивільний позов не заявляла.

Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також переконавшись в усвідомленні ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

Вивчивши правові позиції сторін, надані суду докази та з`ясовані в судовому засіданні обставини, суд прийшов до переконання, що кваліфікація злочинного діяння обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України є вірною.

Окрім визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, вчинення ним вказаного злочину доведена в ході судового розгляду та підтверджується наступними доказами.

Показами обвинуваченого, який пояснив своє відношення до скоєного.

Даними, які містяться у матеріалах досудового розслідування, а саме: витяг з кримінального правопорушення (на 1 арк.); кортка первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону (на 1 арк.); постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (на 1 арк.); протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (на 7 арк.); план-схема до протоколу огляду місця ДТП (на 1 арк.); фототаблиця (на 3 арк.); протокол огляду транспортного засобу (на 3 арк.); протокол проведення слідчого експерименту (на 5 арк.); план-схема до протоколу (на 1 арк.); розписка про отримання на зберігання речового доказу (на 1 арк.); постанова про залучення до провадження речового доказу (на 1 арк.); висновок експерта (на 6 арк.); постанова про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення (на 1 арк.); паспортом громадянина України ОСОБА_4 (на 1 арк.); довідка про судимість (на 2 арк.); довідка з КЗ «Царичанська ЦРЛ ДОР» (на 1 арк.); характеристика з місця роботи (на 1 арк.).

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, позитивну характеристику за місцем роботи в ТОВ "Рубікон-Моноліт" - виявив себе висококваліфікованим спеціалістом, принциповим і законослухняним громадянином та як працівник підприємства бере участь у спорудженні оборонно-захисних об`єктів в зоні АТО.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, а також ступінь здійснення злочинного наміру та їх причини, суд прийшов до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. За викладених обставин за ст. 286 ч.2 КК України обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції вказаного закону у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом, а на підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про долю речового доказу, який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 , а саме: автомобіль марки «МАЗ-437041» державний номер НОМЕР_1 », суд прийшов до переконання про можливість залишення його у володільця.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат, стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз, суд приходить до висновку, що їх слід віднести на рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу".

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні і відповідно до ст. 286 ч. 2 КК України призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, який переданий на зберігання ОСОБА_4 , а саме автомобіль марки «МАЗ-437041» державний номер НОМЕР_1 », - залишити у володільця.

Процесуальні витрати стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 ЗУ "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Матеріали, що були надані суду під час судового розгляду, залишити у справі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6