ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 1кс/201/9261/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення до єдиного державного реєстру відомостей за його заявою від 15 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої було вказано на те, що прокуратурою Дніпропетровської області було отримано заяву від 15 червня 2015 року про вчинений злочин. Оскільки на теперішній час відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР не були, заявник просив суд зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до реєстру виконавши вимоги ст. 214 КПК України.

Заявник у судовому засіданні доводи скарги підтримав на її задоволенні наполягав.

Прокурор у судовому засідання проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на відсутність підстав для реєстрації заяви в ЄРДР, а також вказував на те, що заява ОСОБА_3 була розглянута в порядку ЗУ «Про звернення громадян».

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 до прокуратури Дніпропетровської області було направлено заяву від 15 червня 2015 року про вчинений, на його думку, злочин.

07 серпня 2015 року прокуратурою Дніпропетровської області було надано відповідь про відсутність можливості для реєстрації заяви з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Аналізуючи доводи скаржника, якими останній обґрунтовує наявність факту скоєння злочину, в контексті з вимогами кримінального процесуального кодексу, суд приходить до наступного.

Статтею 214 КПК України встановлено можливість звернення осіб до правоохоронних органів, в тому числі органів прокуратури, з заявами про вчинені злочини. Також нормою зазначеної статті визначено обов`язковість внесення заяв та повідомлень саме про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та на ті, що не містять таких. При цьому виходити в такому випадку слід саме зі змісту поданої заяви. Адже, зважаючи на наявність інших форм звернення особи за захистом своїх законних прав та інтересів до правоохоронних органів, а також заходів реагування на їх порушення, передбачених, окрім іншого, Законом України «Про прокуратуру», подання саме по собі заяви про злочин, яка за змістом не містить в собі фактів та обставин, що б свідчили про вчинення будь-якою особою кримінального правопорушення, не може бути підставою для внесення цих відомостей до ЄРДР. В той же час форми реагування на такі заяви, встановлюються іншими нормативними актами, а не КПК України, а тому оскарження цих дій та бездіяльності правоохоронних органів, не повинно здійснювати в порядку ст. 303 КПК України.

Надаючи оцінку вищезазначеній заяві, яку скаржник розцінює як заяву про вчинений злочин, суд погоджуючись з позицією прокуратури, вважає, що в ній відсутні ознаки складу кримінального правопорушення. До такого висновку суд, окрім іншого, доходить і з тих підстав, що викладені обставини, а саме вчинення, на думку скаржника, кримінального правопорушення співробітниками правоохоронних органів та співробітниками суду самі по собі не можуть свідчити про наявність ознак злочину, а будь-які об`єктивні дані скаржником у заяві до прокуратури викладені не були.

Враховуючи відсутність ознак злочину у поданій заяві, суд вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки предметом оскарження відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України може бути виключно факт невнесення до ЄРДР заяви, що містить відомості про вчинене кримінальне правопорушення, обов`язок вносити до реєстру зави, що не містять в собі таких відомостей, відсутній.

З урахуванням вищевикладеного, а також приймаючи до уваги відсутність факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, суд вважає вимоги скаржника не обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 214, 303 307, 318-380 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, щодо невнесення до єдиного державного реєстру відомостей за його заявою від 15 червня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1