Справа № 209/4114/15-к
Провадження № 1-кп/209/379/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, розведеного, який має базову вищу освіту, мешкає в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,
ВСТАНОВИВ:

29 липня 2015 року близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_4 знаходився біля 1-ї поліклініки , яка розташована по бульвару Будівельників у м. Дніпродзержинську, разом із потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та побачив у неї в руці гроші в сумі 100 гривень, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадання чужого майна. Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_4 умисно, відкрито, з корисливих мотивів, вихопив з руки ОСОБА_5 100 грн. та пішов з місця скоєння злочину. В подальшому викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та надав показання про те, що вранці 29.07.2015 року він поміг раніше знайомій ОСОБА_5 зняти металевий умивальник та здати його в пункт прийому металобрухту. Після цього попрохав у неї декілька гривень, але вона йому грошей не дала. В руці у неї він побачив 100 грн. двома купюрами по 50 грн. Після цього він вихватив у неї з руки гроші і пішов від неї. Вона обурювалася на нього та лаялася, але він на це не відреагував. Гроші витратив на придбання продуктів харчування. В скоєному розкаюється. Визнає заявлений потерпілою ОСОБА_5 позов.

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Інші докази у кримінальному провадженні судом не досліджувалися.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв інкримінований йому злочини при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні, обставинах.

Діяння ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини і тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, знятий з обліку у лікаря нарколога, на якому перебував у зв`язку з алкоголізмом.
Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує: сприяння обвинуваченим встановленню істини у справі судом, його розкаяння.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст. 186 КК України.

З урахуванням тяжкості та обставин скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного йому покарання, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов у кримінальному провадженні, який визнаний обвинуваченим ОСОБА_4 , підлягає повному задоволенню.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язок не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Строк застосування обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання закінчився, а судом запобіжний захід не продовжувався та не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 90 гривень в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1