пр. № 1-кс/759/4006/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши в м.Києві скаргу потерпілого

ОСОБА_2

на бездіяльність і дії слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві, -

В с т а н о в и в :

17.09.2015р. ОСОБА_2 подав до суду скаргу, процесуальною підставою якої вказував частину 1 ст.303 КПК України та просив:

1) визнати неправомірними дії/бездіяльність слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві по кримінальному провадженню №0004955;

2) зобов*язати слідчого провести всебічне, неупереджене досудове розслідування по кримінальному провадженню №0004955, чітко дотримуючись норм чинного КПК України та не допускати в наступному неправомірних процесуальних дій;

3) зобов*язати слідчого задовольнити законні вимоги, викладені в клопотаннях ОСОБА_3 від 14.09.2015р., а саме:

- визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0004955, яким завдано моральної шкоди та видати пам*ятки про права потерпілого,

- допитати свідків, зазначених в клопотанні ОСОБА_2 ,

- надати можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_2 як потерпілому;

4) зобов*язати слідчого дати письмову відповідь у визначеному законом порядку на всі клопотання ОСОБА_2 від 14.09.2015р., а саме: постановою слідчого.

Скарга мотивована тим, в провадженні Святошинського РУ ГУМВС України в м.Києві знаходиться кримінальне провадження №0004955, внесене до ЄРДР 22.05.2015р. за ст.129 ч.1 КК України на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 29.04.2015р. на підставі повідомлення про злочин ОСОБА_2 . Предметом оскарження є дії/бездіяльність слідчого, які, на думку заявника, є неправомірними та порушують його права, зокрема, щодо відмови у проведенні слідчих дій відповідно до клопотань потерпілого, відмові в задоволенні клопотань про залучення особи/осіб у якості потерпілого (потерпілих), незадоволення клопотання потерпілого про ознайомлення з матеріалами справи. При цьому, ОСОБА_2 вказує, що адвокатський запит до слідчого було направлено 03.08.2015р., а відповідь, з якої йому стало відомо про відмову в задоволенні його клопотань, він отримав лише 02.09.2015р. і вважає, що з цього часу почав сплив строк оскарження дій/бездіяльності слідчого та просить поновити пропущений з поважних причин строк оскарження. Тобто, з наведеного можливо зробити висновок про те, що предметом оскарження ОСОБА_2 є дії/бездіяльність слідчого, які мали місце до 03.08.2015р.

При цьому, прохальна частина скарги, зокрема, пункти 3) і 4) стосуються дій/бездіяльності слідчого, які мали місце після подання ОСОБА_5 ряду клопотань датованих 14.09.2015р.

Підсумовуючи аналіз змісту і мотиви скарги та спів ставляючи її мотивувальну частину із її прохальною частиною, можливо зробити висновок про існування протиріччя в тому, що предметом скарги є дії/бездіяльність слідчого, які мали місце в два різних періоди часу: до 03.08.2015р., у зв*язку із чим заявник просить поновити йому строк оскарження, хоча про це прохання вказано лише в мотивувальній частині скарги, і після подання ОСОБА_5 ряду клопотань від 14.09.2015р.

З врахуванням зазначеного вище протиріччя, вирішуючи питання щодо предмету розгляду в даній скарзі та можливості призначення її до розгляду в судовому засіданні, слідчий суддя вважає за необхідне виходить із прохальної частини скарги.

Вивчивши мотиви скарги і додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо пунктів 1) і 2) прохальної частини скарги.

Згідно частини 5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється…

У відповідності до частини 3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

А межі втручання слідчого судді у діяльність слідчого обмежуються частиною 1 ст.303 КПК України.

Так, в частині 1 ст.303 КПК України зазначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на їх оскарження.

Зі змісту вказаної вище процесуальної норми вбачається, що вона не передбачає оскарження дій/бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає в іншому, ніж зазначено в частині 1 ст.303 КПК України, на стадії досудового розслідування.

При цьому, повноваження слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в порядку частини 1 ст.303 КПК України визначені в частині 2 ст.307 КПК України, зокрема:

1)скасування рішення слідчого чи прокурора,

2)зобов*язання припинити дію,

3)зобов*язання вчинити певну дію,

4)відмовити у задоволенні скарги.

З наведеного випливає висновок про те, що питання, які ОСОБА_2 ставить в пунктах 1) і 2) своєї скарги, виходять за межі питань, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на підставі частини 1 ст.303 КПК України.

У відповідності до частини 2 цієї ж процесуальної норми, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У відповідності до частини 4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію або бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

А відповідно до частини 5 цієї ж процесуальної норми, копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Приймаючи до уваги, що в даному випадку в пунктах 1) і 2) прохальної частини скарги потерпілий ОСОБА_2 оскаржує дії/бездіяльність слідчого, що не відноситься до компетенції слідчого судді відповідно до частини 1 ст.303 КПК України, а тому у відкритті провадження за даною скаргою в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги скарги 3), слідчий суддя приходить до наступного.

Так, предметом оскарження в цій частині скарги є дії/бездіяльність слідчого, які мали місце після подання ОСОБА_5 ряду клопотань датованих 14.09.2015р.

Зокрема, ОСОБА_4 в пункті 3.1. скарги просить зобов*язати слідчого задовольнити його клопотання від 14.09.2015р. та визнати його і ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні №0004955, яким завдано моральної шкоди та видати пам*ятки про права потерпілого.

Так, згідно пункту 5) частини 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора або слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В даному спірному випадку, ОСОБА_2 не оскаржує відмову слідчого або прокурора визнати ОСОБА_4 потерпілою, не прикладає її копію до скарги, що свідчить про відсутність предмету оскарження згідно пункту 5) частини 1 ст.303 КПК України, а ставить питання про зобов*язання слідчого визнати осіб потерпілими та видати їм пам*ятки про права потерпілого, але розгляд таких питань частиною 1 ст.303 КПК України, також, не передбачений.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне вказати про те, що згідно частини 2 ст.55 КПК України, права і обов*язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (якщо відомості до ЄРДР внесені не за її заявою).

У відповідності до частини 5 цієї ж процесуальної норми, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Тобто, кримінально-процесуальний закон не передбачає винесення постанови про визнання потерпілою особи, яка подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і така заява внесена до ЄРДР, а оскарженню підлягає лише відмова у визнанні такої особи потерпілою.

В даному випадку, як вказує сам ОСОБА_2 , відомості до ЄРДР внесені саме за його заявою щодо злочину, який вчинений щодо нього.

В пункті 3.2. ОСОБА_2 просить зобов*язати слідчого допитати свідків, зазначених в клопотанні заявника.

Стаття 225 КПК України, яка передбачає допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні, згідно правил Глави 20 КПК України «Слідчі (розшукові) дії», відповідно відносить такий допит свідка до слідчої дії.

Стаття 103 КПК України визначає, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі, 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, 3) у журналі судового засідання.

Стаття 220 КПК України в частині 1 визначає про те, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов*язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частина 2 цієї ж процесуальної норми вказує про те, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься мотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об*єктивних причин надсилається їй.

При цьому, в пункті 1) частини 1 ст.303 КПК України і в ст.220 КПК України мова йдеться виключно про виконання процесуальних дій, а в пункті 7) частини 1 ст.303 КПК України про оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Враховуючи те, що слідчий, прокурор відповідно до правил частини 1 ст.220 КПК України мають право задовольнити клопотання сторони кримінального провадження, а відповідно до частини 2 цієї ж процесуальної норми права мають повноваження повністю або частково відмовити в його задоволенні, у зв*язку із чим в порядку частини 1 ст.303 КПК України можуть бути розглянуто слідчим суддею питання про зобов*язання слідчого, прокурора вчинити дію, а саме: розглянути відповідне клопотання сторони кримінального провадження про вчинення будь-яких процесуальних дій і лише у разі винесення слідчим, прокурором постанови про повну або часткову відмову у його задоволенні, така відмова, зокрема щодо відмова в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, може бути оскаржена до слідчого судді в порядку пункту 7) частини 1 ст.303 КПК України.

В даному спірному випадку пункті 3.2. прохальної частини скарги ОСОБА_2 ставить питання в такому його формулюванні, яке не підлягає розгляду в порядку частини 1 ст.303 КПК України.

В пункті 3.3. прохальної частини скарги ОСОБА_2 просить зобов*язати слідчого надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження як потерпілому.

Як зазначалось вище, статтею 303 КПК України в частині 1 визначено виключний перелік рішень, дій і бездіяльності, які можуть бути предметом розгляду слідчого судді на досудовому розслідувані і те питання, яке заявлено ОСОБА_2 в пункті 3.3. скарги, не охоплюється межами даної правової норми.

Враховуючи наведені вище мотиви, скарга ОСОБА_2 в частині вимог пункту 3) прохальної частини, також, подана на дії/бездіяльність, які не підлягають оскарженню в порядку частини 1 ст.303 КПК України, у зв*язку із чим у відкритті провадження за скаргою в цій частині слід відмовити на підставі частини 4 ст.304 КПК України.

Щодо вимоги скарги в пункті 4), слідчий суддя приходить до наступного.

Так, як зазначалось вище, в ст.220 КПК України передбачено обов*язок слідчого, прокурора винести мотивовану постанову у разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про виконання будь-яких процесуальних дій в строк не більше трьох днів з моменту подання відповідного клопотання.

В даному випадку в пункті 4) прохальної частини скарги ОСОБА_2 просить суд зобов*язати слідчого винести постанови щодо розгляду усіх його клопотань від 14.09.2015р., хоча і не вказує, яких саме, що виключає для слідчого судді на стадії вирішення питання щодо призначення справи до судового розгляду вирішити питання про предмет оскарження.

Враховуючи те, що серед цих клопотань, які подані потерпілим ОСОБА_2 до слідчого 14.09.2015р., можуть бути клопотання про проведення процесуальних дій, враховуючи можливість з*ясування даного питання в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що дане питання може бути розглянуто в порядку частини 1 ст.303 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя вважає за необхідне вказати про те, що згідно частини 3 ст.306 КПК України розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора здійснюється за обов*язковою участю слідчого чи прокурора, дії якого оскаржуються, але в даному випадку потерпілий ОСОБА_2 не вказує в своїй скарзі, дії/бездіяльність якого слідчого він оскаржує, що також виключає для слідчого судді дотриматися в повній мірі вимог частини 3 ст.306 КПК України і викликати слідчого до судового засідання для участі в розгляді скарги.

Приймаючи до уваги наведене,

Керуючись ст.ст. 103, 220, 303, 304, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в :

У відкритті провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_2 на бездіяльність і дії слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м.Києві в частині пунктів 1), 2) і 3) скарги - відмовити.

Скаргу в частині пункту 4) призначити до розгляду на 25.09.2015р. на 10.00 годин в приміщенні суду за адресою: 03148, м.Київ, вул.Я.Коласа, 27-А, зал №7.

В судове засідання викликати ОСОБА_2 , слідчого і повідомити прокурора.

Ухвала в частині відмови у відкритті провадження може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: