В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2013 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Панас О.В.

при секретарі Райковській О.К.

з участю прокурора Ониськевича А.С.

представника потерпілого ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004365 від 30.07.2013 року про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має неповнолітню дитину, не судимий, непрацюючий, проживаючий: ІНФОРМАЦІЯ_4

за скоєння злочину передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

В період часу з 10.06.по 14.06.2013р., ОСОБА_2, перебуваючи на посаді водія TOB «САНКОМ-РІВНЕ», відповідно до наказу № 226-к від 13.03.2012, та будучи матеріально відповідальною особою, відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13.03.2012р., маючи умисел на привласнення майна, яке було йому ввірене та перебувало виключно у його віданні, діючи із корисливих мотивів, в супереч інтересам Товариства,10.06.2013р., а також в період відсутності поза своїм місцем виконання своїх функціональних обов'язків від 11.06.2013р. до 14.06.2013р., відповідно до посадової інструкції водія від 03.09.2012р., за допомогою ввіреної йому товариством паливної картки № 276017911, відповідно до акту прийому-передачі від 10.06.2013р., оплачував нею паливо на АЗС в мережі «WOG» на загальну суму 4046,04 грн., тим самим обернувши ввірене йому майно на свою користь, заподіявши майнової шкоди TOB «САНКОМ-РІВНЕ» на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав вину в скоєнні злочину. Пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених вище обставинах.Показав, що працюючи водієм в ТОВ «Санком-Рівне», будучи матеріально-відповідальною особою, з виданої йому паливної картки заправляв автомобілі для особистих потреб. Картку стороннім особам не давав, купував пальне у звязку з сімейними обставинами. Завдану шкоду в сумі 4046,04 грн. відшкодував добровільно в ході досудового розслідування. Просив застосувати покарання у вигляді штрафу.

Представник потерпілого ТОВ «Санком-Рівне» ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_2 працював на підприємстві водієм. З ним було укладено угоду про повну матеріальну відповідальність. Для заправки автомобіля ОСОБА_2 була видана паливна картка з якої він в період з 10.06. по 14.06.2013р. придбав пальне , яке використав в особистих цілях, що було виявлено у звязку з його невиходом на роботу. Обвинуваченим було придбано палива за період з 10 по 14.06.2013р. на загальну суму 4046,04 грн.,шкода була відшкодована обвинуваченим в добровільному порядку. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого стосовно привласнення майна на суму 4046,04 грн. немає, так як він добровільно її відшкодував, хоча ОСОБА_2 розстратив майна на суму 30 000 грн., що буде вирішуватися в цивільному порядку. Міра покарання на розсуд суду.

У звязку з тим, що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження в ході судового розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що обвинувачений, потерпілий, правильно розуміють зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і ними не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Обвинуваченому, портепілому розяснено, що вони при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи будуть позбавлені можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений, потерпілий настояли на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Так, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно, скоїв злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, які помякшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди. Також, як помякшуючу обставину суд враховує те, що обвинувачений є батьком малолітньої дитини, до кримінальної відповідальності притягувається вперше.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе з застосуванням міри покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за залучення експерта стягнути з обвинуваченого в прибуток держави в сумі 391,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 369,370,373.374,376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 191 КК України і обрати покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 391 (триста девяносто одна) грн. 20 коп. . в прибуток Держави України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору, в разі проголошення вироку у відсутність учасників судового провадження, копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Панас О.В.