Справа № 11-а - 842/10 Головуючий у 1 інстанції Постигач Б.А.
Доповідач: Партика І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі

головуючого - судді Перетятька В.О.,

суддів Партики І.В., Танечника І.І.,

за участю прокурора Остапик О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_1 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, військовозобовязаний, приватний підприємець, раніше не судимий

засуджений за ст. 358 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 1 тис. грн.; за ст. 358 ч. 3 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.; за ст. 271 ч. 2 КК України на один рік виправних робіт за місцем праці з відрахуванням в дохід держави 15% заробітку без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_2 покарання один рік виправних робіт за місцем праці з відрахуванням в дохід держави 15% заробітку без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю і штраф в розмірі 1 тис. 200 грн.

За ст. 190 ч. 1 КК України ОСОБА_2 виправдано.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишено без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 6 тис. грн. моральної шкоди в користь ОСОБА_1

Позов ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Згідно вироку суду, ОСОБА_2 у вересні 2007р. з метою одержання кредиту в кредитній спілці «Самопоміч» підробив довідку про те, що він працює в ТзОВ «Лєско» протягом квітня-червня 2007р. і отримує там заробітну плату, хоча в цьому товаристві на той час не працював.

Крім цього, ОСОБА_2 дану фіктивну довідку предявив в кредитну спілку «Самопоміч» і 27 вересня 2007р. отримав в спілці кредит в сумі 2 тис. 500 грн.

Крім цього, ОСОБА_2, будучи приватним підприємцем, в серпні 2009р. найняв на роботу на циркулярній пилі, яка була встановлена в с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області, некваліфікованого робочого ОСОБА_1, інваліда ІІ групи, не провівши з ним ніякого інструктажу, не ознайомивши з правилами по охороні праці, не забезпечивши циркулярну пилу захисним кожухом. В результаті чого ОСОБА_1 25 серпня 2009р. під час роботи на циркулярній пилі, яка не була ще й належним чином нагострена, відірвало 4 пальці правої руки.

В апеляції потерпілий ОСОБА_1 покликається на те, що з вироком суду не погоджується та вважає його незаконним.

Вважає, що вирок в частині стягнення моральної шкоди всебічно необґрунтований і судом 1 інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального законодавства.

Зазначає, що судом не враховано, що він отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Акцентує, що він не зможе більше заробляти собі на життя, а у звязку з тим, що ОСОБА_2 не оформив його належним чином на роботу, він втратив право на виплати згідно загальнообовязкового страхування від втрати працездатності та нещасного випадку на виробництві.

Наголошує, що не погоджується з тим, що він перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки запис в медичній карті про стан його алкогольного спяніння є безпідставним і нічим не підтверджений, експертиза щодо вживання ним алкоголю не проводилась, а у звязку із сердечним захворюванням взагалі не вживає алкоголю.

Просить вирок районного суду в частині відшкодування моральної шкоди скасувати та постановити новий вирок, яким стягнути з ОСОБА_2 30 тис. грн. моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка заперечила апеляцію та просить вирок суду залишити без змін, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Потерпілий ОСОБА_1 в апеляції не оспорює доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненому злочині, кваліфікацію його злочинних дій за ст. 271 ч. 1 КК України та міру покарання, а оспорює лише суму моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_2 покарання районний суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та підставно визначив покарання в межах санкції статей, за які він засуджений.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що покарання засудженому ОСОБА_2 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується суми моральної шкоди, то, на думку колегії суддів, районний суд вірно врахував, що ОСОБА_1 терпів фізичний біль, лікувався стаціонарно, переніс операцію, залишившись без 4 пальців на правій руці, відчуває значні незручності в житті, а також те, що останній сам допустив грубу необережність і порушення правил охорони праці та після отримання травми на робочому місці, був доставлений в лікарню в стані алкогольного спяніння (а.с. 60), а тому підставно стягнув таку з ОСОБА_2 в розмірі 6 тис. грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 21 вересня 2010р. відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію потерпілого ОСОБА_1 без задоволення.

Головуючий

Судді