Провадження №1-кп/748/194/15
Єдиний унікальний № 748/1499/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження №0000068 від 29.12.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірськ Щорського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта В НОМЕР_2 ) від 02 квітня 2014 року №66, відповідно до мобілізаційного плану, призначений на посаду командира міномету 1 мінометного взводу мінометної батареї механізованого батальйону.
Під час мобілізації солдат ОСОБА_4 грубо порушив встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призивом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, 10.09.2014 р. самовільно залишив район зосередження підрозділу мінометної батареї, з метою ухилення від військової служби, та в подальшому направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де займався веденням особистого селянського господарства та проводив час на власний розсуд.
У період з 11.09.2014 року, після прибуття до місця свого проживання, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що він зобов`язаний проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 у АДРЕСА_1 по теперішній час до військової частини не повернувся, наміру повертатись не мав, ухиляючись від проходження військової служби та виконання обов`язків служби.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.408 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинуваченні, не оспорював, у скоєному щиро розкаявся, та по суті обвинувачення пояснив, що дійсно проходив військову службу за мобілізацією у АДРЕСА_1 , а потім перебував у зоні проведення антитерористичної операції в Луганській області. Через деякий час йому подзвонили рідні та повідомили, що мати перебуває у тяжкому стані, у неї хворе серце. Він попросив командира підрозділу дати декілька днів відпустки, однак той відмовив і тоді він здав зброю та покинув самовільно місце служби. Вже потім він повернувся до військової часини у смт Гончарівське, однак було відкрите кримінальне провадження.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний стан, стан здоров`я, освіту, те, що ОСОБА_4 не працює та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.
За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, застосувати до ОСОБА_4 положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу. Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.

На вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення. Роз`яснити учасникам судового провадження право на помилування, право отримати в суді копію вироку, ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1