Справа № 667/8788/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
Сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_3
обвинувачений: ОСОБА_4
розглянув у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, зареєстрованого місця проживання немає, військовослужбовець, старший стрілець взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), старший солдат військової служби за контрактом
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
встановив:
що старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за контрактом та проходячи її в посаді старшого стрільця взводу охорони батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), розташована на землях Комсомольського району м, Херсона (юридична адреса: АДРЕСА_1 ), діючи умисно, в порушення статутних обов`язків, 18 вересня 2015 року о 8 годині не з`явився вчасно на службу без поважних причин та ухилявся від військової служби понад один місяць в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до 12 години 28 жовтня 2015 року.
В період ухилення від військової служби з 18 вересня по 28 жовтня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 за відсутності поважних причин не з`являвся на військову службу та, ухиляючись від виконання обов`язків військової служби, перебував у АДРЕСА_2 , де займався господарством та проводив час на власний розсуд. При цьому обов`язків військової служби ОСОБА_4 в цей період не виконував, до військової частини польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин не прибував.
28 жовтня 2015 року старший солдат ОСОБА_4 вирішив припинити ухилятися від військової служби і добровільно з`явився до військової прокуратури Херсонського гарнізону із зізнанням.
Вказане кримінальне правопорушення визначене ч.4 ст.407 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, показав суду, що йому зателефонувала бабуся, 1939 року народження, проживає у смт. Іванівка, і повідомила, що тяжко захворіла. Обвинувачений зрозумів, що вона потребує його допомоги, оскільки інших близьких родичів, які б могли надати їй допомогу по господарству, у неї немає. Не поставивши до відома командування, обвинувачений поїхав до бабусі у смт. Іванівку, де надавав їй різну допомогу. Але зрозумів, що він самовільно залишив військову частину і 28 жовтня 2015року повернувся на службу.
Оскільки обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, у добровільності його позиції сумніву у суду немає, учасники кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин.
Учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.
Наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням викладених обставин суд вирішив недоцільним дослідження інших доказів у провадженні.
Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин за ч.4 ст.407 КК України відноситься до тяжкого злочину.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, ту обставину, що тяжких наслідків від скоєного не настало, особу обвинуваченого, а саме: що до кримінальної відповідальності він притягується вперше, відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив негідність вчиненого ним діяння і критично оцінює вчинене, готовий нести за вчинене відповідальність.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить добровільне припинення ухиляння від виконання обов`язків військової служби, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу особистих обставин, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
За викладених обставин суд вважає, що ОСОБА_4 має бути призначене покарання із застосуванням ст.69КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і на підставі ст.58 КК України призначене покарання у вигляді позбавлення волі має бути замінено на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той же строк з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків від суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 372,374 КПК України, суд,
у х в а л и в
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до ч.4 ст.407КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 58 КК України, замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 10 відсотків від суми грошового забезпечення ОСОБА_4 .
Апеляційна скарга на вирок може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя:ОСОБА_1