Справа № 10-375 / 2010 р. Головуючий у І інстанції Бориславський Ю.Л.
Постанова про відмову в Доповідач Яременко О.Д.

порушенні кримінальної справи

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Леона О.І.,

суддів Гаврилова В.М., Яременка О.Д.,

з участю прокурора Гарасимчука А.В.,

скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові матеріали за апеляцією ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 25 березня 2010 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою скаргу ОСОБА_1 на постанову помічника Львівського міжрайонного транспортного прокурора А.В. Гарасимчука від 12 лютого 2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190, 368 КК України, на підставі п.2 ст.6 КПК України, за відсутності в його діях складу злочинів, залишено без задоволення.

В мотивах постанови зазначено, що орган досудового слідства за наслідками перевірки за фактом виявлення коштів в службовому кабінеті старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_2 підставно, обґрунтовано та з дотриманням ст. 99 КПК України відмовив у порушенні відносно нього кримінальної справи.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляцію.

В своїй апеляції ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального права, вказує на однобічність судового розгляду його скарги та невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи. Покликається на те, що суд, приймаючи рішення, залишив поза увагою той факт, що слідчий Гуцуленко В.Ю., на якого він вказує у своїй скарзі на імя Львівського міжрайонного транспортного прокурора, сам добровільно в присутності понятих видав працівникам безпеки гроші, які слідчий вимагав та отримав у нього. Крім цього вказує, що слідчий підробив ряд документів, чим вчинив злочин, передбачений ст. 366 КК України, що підтверджується наявністю у матеріалах справи чистих бланків процесуальних документів, підписаних ним на вимогу слідчого. Просить вказану постанову суду скасувати як незаконну.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника на підтримання своєї апеляції, виступ прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції законним і просив відмовити скаржнику у апеляції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 236-2 КПК України суддя, розглянувши скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, приймає рішення виходячи з того, чи були при відмові у порушенні кримінальної справи виконані вимоги ст. 99 КПК України.

Як видно із постанови суддя дійшов висновку, що помічником прокурора при відмові в порушенні кримінальної справи були виконанні вимоги ст. 99 КПК України, в звязку з чим залишив без задоволення скаргу на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190, 368 КК України, відносно старшого слідчого СВ ЛВ на ст. Львів УМВС України на Львівській залізниці ОСОБА_2

Однак таке рішення не ґрунтується на вимогах КПК України.

Відповідно до ст. 99 КПК України прокурор своєю постановою відмовляє у порушенні кримінальної справи при відсутності підстав до її порушення.

Представлені суду першої інстанції матеріали, на підставі яких було відмовлено у порушенні кримінальної справи, свідчать про те, що помічником прокурора Гарасимчуком А.В. постанова про відмову у порушенні кримінальної справи винесена передчасно, оскільки заява ОСОБА_1 про вимагання у нього слідчим Гуцуленком В.Ю. грошей у сумі 200 гривень потребувала перевірки всіх викладених у ній фактів, а помічник прокурора цього не зробив.

Для зясування чи були підстави до порушення кримінальної справи чи вони були відсутні помічнику прокурора необхідно було перевірити всі доводи ОСОБА_1, зокрема перевірити заяву ОСОБА_1 про його звернення у СБУ України у Львівській області з заявою про вимагання у нього слідчим Гуцуленком В.Ю. 200 гривень, зясувати чи реєструвалась там заява ОСОБА_1 ; перевірити пояснення батька ОСОБА_1 ОСОБА_3 про його спілкування з працівниками міліції щодо затримання ОСОБА_1 ; дати оцінку сукупності зібраним по справі даним щодо заяв ОСОБА_1 про вимагання у нього слідчим Гуцуленком В.Ю. грошей та його побиття працівниками міліції, як тим, що спростовують доводи ОСОБА_1 так і тим, що свідчать на наявність в діях слідчого Гуцуленка В.Ю. ознак злочину, зокрема поясненням працівників 29 ВВБ, поясненням понятих, матеріалам перевірки 29 ВВБ , висновку службової перевірки ( а.с. 20-27) ; виконати інші вимоги ст. 99 КПК України і в сукупності з наведеним вище зробити висновок про наявність чи відсутність підстав до порушення кримінальної справи.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, про виконання помічником прокурора вимог ст. 99 КПК України не відповідають фактичним обставинам справи, а тому вважає необхідним скасувати цю постанову а справу скерувати на новий судовий розгляд в Залізничний районний суд м. Львова в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляцію ОСОБА_1 задовольнити

Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 25 березня 2010 року скасувати а матеріали скарги направити на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :