Справа № 169/603/15-к
Провадження № 1-кп/169/4/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої цивільного позивача ОСОБА_4

представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_5

представника цивільного відповідача ОСОБА_6

обвинуваченого цивільного відповідача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Турійськ Волинської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угли Ковельського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого завідуючим майстернею Ковельського міжрайонного управління водного господарства, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , працюючи на посаді завідуючого майстернею Ковельського міжрайонного управління водного господарства, будучи особою, на яку відповідно до його посадової інструкції від 26 січня 2005 року покладено обов`язки з охорони праці та техніки безпеки, будучи відповідальним згідно наказу Ковельського МУВГ №44 від 17 червня 2015 року за виконання робіт на недіючій насосній станції Коритницької осушувальної системи, що поблизу с. Руда Турійського району Волинської області, які відповідно до п.89 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Державного комітету України з питань охорони праці №15 від 26 січня 2005 року, відносяться до робіт з підвищеною небезпекою, під час виконання даних робіт 18 червня 2015 року порушив правила безпеки, передбачені п.п. 1.6, 3.1, 3.14, 3.15, 3.16, 3.18, 3.19, 3.22, 3.38 Інструкції №59 з охорони праці під час виконання ручних земляних робіт в зоні розташування підземних комунікацій або на глибині понад 2 м., затвердженої наказом начальника Ковельського МУВГ №35 від 11 жовтня 2012 року, в порушення вимог якої під час виконання працівниками Ковельського МУВГ робіт з демонтажу трубопроводу на недіючій насосній станції Коритницької осушувальної системи грунт, вибраний з котловану, був розміщений на відстані ближче 0.5 м. від краю котловану, вертикальні стіни котловану не були укріплені, місце копання котловану не було огороджене, у бровки котловану не були встановлені бортові дошки, внаслідок чого відбувся обвал грунту на гр. ОСОБА_9 , який проводив роботи на дні котловану, в результаті чого він загинув.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та суду показав, що, дійсно він був призначений відповідальним за виконання робіт по демонтажу трубопроводу на недіючій насосній станції Коритницької осушувальної системи, що поблизу с. Руда Турійського району Волинської області, куди прибула бригада з 5 працівників 17 червня 2015 року, та після проведення ним інструктажу з питань охорони праці, проводила відповідні роботи. Наступного дня вирішили поснідати, після чого приступити до виконання робіт. Допоки працівники готували сніданок, він відійшов, приблизно на півгодини. Після чого почув крики, побачив як працівники відкопують ОСОБА_9 , який був уже неживим. Про те, що сталось, по телефону повідомив керівництво. Причиною нещасного випадку вважає грубе порушення техніки безпеки самим потерпілим ОСОБА_9 , який без його дозволу розпочав роботи вранці 18 червня 2015 року.

Цивільний позов не визнав.

Проте, незважаючи на невизнання своєї винуватості, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 надала суду показання, що її син ОСОБА_9 працював електрогазозварювальником у Ковельському МУВГ, та 17 червня 2015 року поїхав у відрядження для виконання робіт в Турійський район. 18 червня 2015 року приблизно о 9:30 год. їй зателефонував ОСОБА_7 та повідомив про нещасний випадок, що стався під час виконання робіт з її сином. Прибувши на місце події, вона застала там швидку, лікарі якої константували смерть її сина ОСОБА_9 . Працівниками підприємства не було надано допомоги у доставці тіла загиблого. Лише в подальшому за рахунок підприємства їй відшкодовано 60 000 грн., та Фондом СС сплачено одноразову допомогу та витрати на поховання.

Зважаючи на значну шкоду, завдану їй злочином, потерпіла просила для обвинуваченого суворого покарання. Цивільний позов підтримала повністю, просила стягнути з Ковельського МУВГ та ОСОБА_7 на її користь 609 000 грн. моральної шкоди та 130 000 грн. майнової шкоди, завданої злочином.

Свідки ОСОБА_10 начальник Ковельського МУВГ, та ОСОБА_11 головний інженер, в судовому засіданні пояснили, що керівництвом підприємства було прийнято рішення демонтувати трубопровід на недіючій насосній станції Коритницької осушувальної системи, що поблизу с. Руда Турійського району Волинської області, для чого було сформовано бригаду з 5 чоловік, яка вибула у відрядження для виконання робіт 17 червня 2015 року. Згідно з наказом підприємства відповідальним за виконання робіт і техніку безпеку було призначено ОСОБА_7 . Під час виконання робіт обов`язковими для застосування були вимоги Інструкції №59 з охорони праці, що затверджена наказом начальника КМУВГ №35 від 11 жовтня 2012 року. 18 червня 2015 року вранці ОСОБА_7 по телефону повідомив про нещасний випадок, що стався під час виконання робіт з працівником ОСОБА_9 , після чого керівництво підприємства повідомило ФСС та виїхало на місце події.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що при огляді місця події було виявлено зсув грунту, який не було відсунуто на безпечну відстань. Захисних укріплень, огороджень не було. Зі слів ОСОБА_7 йому стало відомо, що ОСОБА_9 порушив вимоги техніки безпеки, оскільки приступив до виконання робіт у котловані без дозволу ОСОБА_7 .

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були членами бригади по демонтажу трубопроводу, суду показали, що 18 червня 2015 року вранці вони готували сніданок, коли ОСОБА_9 вже приступив до виконання робіт у котловані. ОСОБА_13 побачив як обвалився грунт на ОСОБА_9 та покликав на допомогу. Його відкопували, але врятувати ОСОБА_9 не вдалось. В момент нещасного випадку керівник їхньої бригади ОСОБА_7 був відсутній, чи давав він дозвіл ОСОБА_9 виконувати роботи вони не чули.

Свідок ОСОБА_14 лікар швидкої допомоги, в судовому засіданні пояснив, що 18 червня 2015 року він отримав виклик від диспетчера про те, що людину присипало піском. Прибувши на місце події, вони, лікарі швидкої, виявили ОСОБА_9 без ознак життя, тому константували його смерть та викликали працівників міліції.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18 червня 2015 року місцем огляду є земельна ділянка, що знаходиться на грунтовій дорозі між селами Руда та Замости Турійського району поблизу колишньої насосної станції. Посередині дороги викопаний котлован, з північної сторони якого без будь якого відступу насипано три кучі грунту піску площею 3х2 м кожна висотою по 2 м. По всьому периметру краї котловану різко обірвуться (прямі). Глибина котловану становить 3 м. З південного краю котловану наявний насип землі (піску) площею 7х5 м та висотою 3 м. Південна сторона котловану різка (пряма) і різко переходить в насип над нею і продовжується насипом на 70 см, що свідчить про те, що саме в даному місці відбувся обвал грунту. На трубі, що під вказаною стіною котловану, виявлено труп ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта №128 смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії в результаті здавлення грудної клітки та живота піском.

Таким чином, ОСОБА_9 загинув під час виконання робіт із підвищеною небезпекою у зв`язку з порушенням правил безпеки під час виконання таких робіт, відповідальним за які було призначено ОСОБА_7 .

Так, згідно дозволу №100.15.07-42.91 Ковельському МУВГ дозволяється виконання робіт підвищеної небезпеки при будівництві та експлуатації водних споруд, а саме: земляні роботи, що виконуються на глибині понад 2 м або в зоні розташування підземних комунікацій, зварювальні, газополум`яні роботи.

Відповідно до наказу Ковельського МУВГ від 17 червня 2015 року №44 направлено бригаду працівників для демонтажу трубопроводу на насосній станції Коритницької осушувальної системи, у складі: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 . Відповідальним за виконання робіт призначено завідуючого майстернею ОСОБА_7 .

Згідно п.п. 2.9., 2.11, 4.5 Посадової інструкції завідуючого майстернею Ковельського МУВГ ОСОБА_7 останній своєчасно доводить працівникам майстерні нормовані завдання / наряди на виконання робіт, контролює якість виконаних робіт і своєчасно вживає заходів по усуненню виявлених недоліків у роботі майстерні; несе відповідальність за дотримання працівниками майстерні правил техніки безпеки, охорони праці та внутрішнього розпорядку, проведення інструктажів.

Електрогазозварювальник ОСОБА_9 виконує розпорядження завідуючого майстернею, що стверджується п. 1.4 його Посадової інструкції.

Кошторисною документацією «Демонтаж трубопровода по насосній станції Коритницької осушувальної системи Турійського району Волинської області» передбачено, що у процесі провадження ремонтних робіт необхідно дотримуватись правил охорони праці у відповідності до вимог ДБН А.3.2-2-2009. Крім того, зазначено, що грунт, витягнутий з котловану або траншеї, слід розміщувати на відстані не менше 0.5 м від бровки виїмки. Риття котлованів і траншей з вертикальними стінками без кріплень в нескельних і незамерзлих грунтах вище рівня грунтових вод і за відсутності поблизу підземних споруд допускається на глибину не більше 1 м в насипних, піщаних грунтах.

Відповідно до вимог п.п. 10.1.1, 10.1.3, 10.1.12, 10.2.20, 10.3.3, 10.2.12 ДБН А.3.2-2-2009 Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві під час виконання земляних та інших робіт у котлованах, траншеях необхідно вжити заходів із запобігання впливу на працівників таких небезпечних і шкідливих виробничих факторів як обвалення грунтів; необхідно дотримуватись вимог безпеки та охорони праці цього документа, відповідних рішень проектно-технологічної документації, зокрема, визначеної безпечної крутизни незакріплених укосів котлованів і траншей з урахуванням навантаження від машин і грунту. Грунт, що виймається з виїмки, необхідно укладати на такій відстані від краю виїмки, за якої не виникає небезпека обвалення стінок виїмки. Перед допуском працівників у виїмки глибиною більше 1.3 м стійкість укосів або надійність кріплення стінок виїмки повинні бути перевірені особою, відповідальною за безпеку земляних робіт. Вибраний з виїмки грунт необхідно розміщувати на відстані не менше 0.5 м від бровки цієї виїмки. Виконання робіт у виїмках глибиною більше ніж 1.5м дозволяється лише ланкою у складі не менше двох працівників.

Зазначені вимоги передбачені також п.п. 1.6, 3.1, 3.14, 3.15, 3.16, 3.18, 3.19, 3.22, 3.38 Інструкції №59 з охорони праці під час виконання ручних земляних робіт в зоні розташування підземних комунікацій, або на глибині понад 2 метри, що затверджена наказом начальника КМУВГ №35 від 11 жовтня 2012 року, що була обов`язковою для застосування під час виконання робіт по демонтажу трубопроводу на недіючій насосній станції Коритницької осушувальної системи, про що в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Вищевказаних правил безпеки, передбачених ДБН А.3.2-2-2009 та Інструкцією №59, під час виконання робіт по демонтажу трубопроводу на недіючій насосній станції Коритницької осушувальної системи особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, - ОСОБА_7 дотримано не було, а саме: грунт, вибраний з котловану, не було відсунуто на безпечну відстань, вертикальні стіни котловану не були укріплені, місце копання котловану не було огороджене, у бровки котловану не були встановлені бортові дошки, що стверджується зазначеним протоколом огляду місця події від 18 червня 2015 року, показаннями свідків, достовірність яких не викликає сумнівів.

Крім того, в Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 18 червня 2015 року в Ковельському МУВГ, зазначено, що організаційними причинами настання нещасного випадку є порушення технологічного процесу та невиконання посадових обов`язків. Порушено вимоги проектно- кошторисної документації «Демонтаж трубопровода по насосній станції Коритницької осушувальної системи Турійського району Волинської області» та п.п. 2.9 та 2.11 Посадової інструкції завідуючого майстернею Ковельського МУВГ ОСОБА_7 . Психофізіологічною причиною настання нещасного випадку є особиста необережність потерпілого.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що причиною нещасного випадку є лише грубе порушення техніки безпеки самим потерпілим ОСОБА_9 , який без його дозволу розпочав роботи вранці 18 червня 2015 року, не прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами та спростовані вищевказаними матеріалами справи. Так, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ствердили, що їм невідомо (вони не чули), чи давав ОСОБА_7 дозвіл ОСОБА_9 на виконання робіт. А свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ствердили, що ОСОБА_9 , який завжди був відповідальним працівником, але того дня виконував роботи у котловані без дозволу ОСОБА_7 , пояснили, що їм це відомо зі слів ОСОБА_7 . Останній же був відсутній на місці події в момент настання нещасного випадку, про що він не заперечував та в судовому засіданні ствердили свідки, отже, своєчасно не вжив заходів по усуненню порушень.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, і кваліфікує такі його дії як порушення правил безпеки під час виконання робіт із підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, що призвело до загибелі людини.

За змістом ч. 2 та 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є тяжким злочином, проте з суб`єктивної сторони характеризується необережністю.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, в даному випадку відсутні.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_7 у віці 63 роки до кримінальної відповідальності притягується вперше, був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на обліку у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, працює завідуючим майстернею Ковельського МУВГ, одружений, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони.

З врахуванням наведеного, а також тяжких наслідків злочину смерті людини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України та призначенням йому додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на 3 роки.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов на суму 130 000 грн. майнової та 609 000 грн. моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166, 1201 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Разом з тим, витрати на поховання не покладаються на заподіювача шкоди в разі, якщо відповідно до законодавства такі витрати відшкодовуються державою. Так, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Потерпілою ОСОБА_4 як докази понесених витрат на поховання надано незасвідчені копії накладної №40000283, квитанції до прибуткового касового ордера від 19 червня 2015 року та договору замовлення на організацію та проведення поховання на суму 421 грн. копка ями вручну з послугами, а також незасвідчені копії накладних: №110 від 18 червня 2015 року на загальну суму 4080 грн. та №55 від 19 червня 2015 року за поминальний обід на загальну суму 3605.32 грн.

Оригінали вищевказаних документів суду не надані. Як пояснила потерпіла в судовому засіданні, оригінали вищевказаних документів були надані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, від якого вона отримала відшкодування витрат на поховання.

Таким чином, витрати на поховання, понесені потерпілою згідно вищевказаних документів, відшкодовані їй за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків, та повторному стягненню з відповідачів не підлягають.

Надані потерпілою товарні чеки від 18 червня 2015 року на придбання туфлів чоловічих на суму 1035 грн. та чоловічого костюма і сорочок на загальну суму 3140 грн. не містять посилання на особу, якій відпущено такий товар, тому не можуть бути доказом понесених саме потерпілою ОСОБА_4 витрат, у зв`язку з чим зазначені витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на обід 26 липня 2015 року згідно накладної (а. с. 65) на суму 4422.50 грн., оскільки такі витрати не відносяться до витрат на поховання в контексті положень ст. 1201 ЦК України.

Крім того, потерпілою надано накладну від 05 серпня 2015 року на суму 55000 грн. вартості виготовлення пам`ятнику з граніту. Разом з тим, з наявної в матеріалах справи розписки від 02 липня 2015 року (а. с. 246) вона отримала від працівників Ковельського МУВГ 60000 грн. на встановлення пам`ятника її синові ОСОБА_9 , тому вказані витрати до стягнення не підлягають, оскільки відшкодовані потерпілій.

Суд не приймає до уваги пояснення потерпілої про те, що 60000 грн. вона отримала як відшкодування моральної шкоди, оскільки вони спростовуються вищевказаною розпискою.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується, зокрема, батькам.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Положеннями ч. 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Потерпіла втратила сина, що негативно вплинуло на її звичайний спосіб життя, стан здоров`я, а тому з урахуванням характеру, обсягів та ступеню моральних страждань ОСОБА_4 , суд вважає, що 150000 грн. в якості відшкодування заподіяної їй моральної шкоди буде справедливим, розумним та виваженим.

Заперечення представника цивільного відповідача проти позову з посиланням на те, що ОСОБА_4 було виплачено Фондом соціального страхування страхове відшкодування, суд вважає безпідставними, оскільки від цього моральні страждання та переживання потерпілої не зменшились. Крім того, виплати Фонду не є відшкодуванням моральної шкоди.

Так само не має правового значення в даному випадку заява потерпілої від 02 липня 2015 року про те, що вона не матиме претензій до підприємства та його працівників (а. с. 244). Крім того, така заява написана потерпілою під диктовку представника цивільного відповідача, про що він ствердив в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, понесені потерпілою ОСОБА_4 на правову допомогу, що підтверджуються договором про надання правової допомоги від 27 серпня 2015 року, квитанціями до прибуткового касового ордера №12 від 27 серпня 2015 року та №14 від 16 листопада 2015 року, на загальну суму 4750 грн., є процесуальними витратами, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Інші процесуальні витрати ОСОБА_4 не підтверджені доказами, тому до стягнення з обвинуваченого не підлягають.

Керуючись ст.ст. 128, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права займати посади, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на 3 роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Ковельського міжрайонного управління водного господарства на користь ОСОБА_4 завдану злочином моральну шкоду в розмірі 150000 грн. (сто п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.).

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 4750 грн. (чотири тисячі сімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) процесуальних витрат на правову допомогу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий