Комсомольський районний суд м.Херсона
Справа № 1-86/2010
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2010 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Гуцалюк О.В.,

при секретарі Ракович І.О.,

за участю прокурора Коршунова Е.Ю.,

адвоката ОСОБА_1,

представника цивільного позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого майстром зборочної дільниці виробництва автобусів на ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус» м. Херсона, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за скоєння злочину, передбаченого ст.191 ч.3 КК України, -

в с т а н о в и в :

В період часу з 02 по 11 червня 2009 року ОСОБА_3, працюючи майстром зборочної дільниці виробництва автобусів на ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус», який розташований по вул. М.Фортус, 36 м. Херсона, який є матеріально-відповідальною особою, за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, привласнив форсунки паливних інжекторів дизельних двигунів з автобусних шасі: «LGC17DCD46F150572» двигун «DONG FENG» № 06115567 в кількості чотири (4) шт. та «LGC17DCD46F150578» двигун «DONG FENG» № 06115585 в кількості чотири (4) шт., вартістю 950 грн. за одну (1) форсунку на загальну суму 7600 грн. і розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив заводу матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що працював на посаді майстра зборочної дільниці виробництва автобусів на ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус», при цьому у його обов»язки входить контроль за зборкою автобусів, в зв»язку з чим з ним був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. Оскільки йому необхідні були кошти, в червні 2009 року він домовився із знайомим що винесе форсунки паливних інжекторів дизельних двигунів на автобуси, які зніми з незібраних автобусів, що стояли на його дільниці для зборки. Форсунки він виносив поступово, після того, як виніс 8 форсунок, передав їх знайомому, який в свою чергу пообіцяв трохи згодом заплатити йому гроші за них. Через деякий час знайомий зателефонував і сказав, що йому необхідно зустрітись з хлопцем, адресу якого він назвав і той віддасть йому 1200грн. за форсунки. Коли ОСОБА_3 приїхав за вказаною адресою незнайомець спитав чи він за грошима за форсунки на що він відповів стверджуючи, після цього його одразу затримали працівники міліції і доставили до Комсомольського райвідділу міліції для з»ясування усіх обставин. Вважав, що оскільки форсунки передані на зберігання до заводу кошти заявлені представником позивача з нього стягненню не підлягають.

Представник цивільного позивача в судовому засіданні, остаточно уточнивши свої позовні вимоги просив суд позов задовольнити і стягнути з підсудного 15666грн. за вкрадені 21 форсунку вартість яких складає 746 грн. за штуку без ПДВ, з урахуванням ПДВ 950 грн., оскільки не зважаючи на те, що форсунки повернуті на зберігання до заводу у кількості 12 шт. вони не можуть використати їх при виробництві, так як зобов»язались зберігати їх до розгляду кримінальної справи по суті. При цьому зазначив, що форсунки не мають індивідуальних ознак, тому вважати, що були повернуті форсунки саме ті, які були вкрадені підсудним не має можливості.

З матеріалів справи вбачається, що на ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус» було проведено вибіркову інвентаризацію за результатами якої на підприємстві було встановлено відсутність 21 форсунки паливного інжектору та 4 свічок накалювання /а.с. 31/, при цьому згідно бухгалтерської довідки /а.с. 30/ вартість однієї форсунки складає 950,00грн. Згідно постанови від 31.06.2009 року 12 форсунок та 1 масляний насос було визнано речовими доказами та передано на зберігання представнику ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус» /а.с. 83, 84/. Відповідно до постанови від 29.07.2009 року /а.с. 115/ було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно підсудного щодо крадіжки 13 форсунок та 4 свічок накалювання.

Таким чином, оскільки було відмовлено у порушенні кримінальної справи щодо крадіжки 13 форсунок та 4 свічок накалювання, за даною справою залишилось 8 форсунок та 1 масляний насос (шприць), які на даний час знаходяться на зберіганні в ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус».

Аналізуючи наведене суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_3 в скоєнні злочину доведена повністю. Його дії повинні бути кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначені покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем роботи характеризується з позитивного боку, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_4. Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає. До обставин, що помякшують покарання відносить щире каяття підсудного і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов на суму 15666,00 грн. задоволенню не підлягає в зв»язку з безпідставністю позовних вимог. Твердження представника цивільного позивача про те, що не має можливості ідентифікувати форсунки вкрадені підсудним суд до уваги не приймає, оскільки такі в ході досудового слідства були визнані речовими доказами, приєднані до матеріалів справи і в подальшому передані представнику товариства під схорону розписку /а.с. 83,83/, тобто належність їх до матеріалів даної кримінальної справи була чітко встановлена. Вимоги про відшкодування вартості форсунок у кількості 21 шт. суд вважає безпідставними, оскільки матеріали даної кримінальної справи стосуються форсунок у кількості 8 шт. винність за вчинення злочину відносно яких доведена щодо підсудного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 3 ст. 191 КК України до чотирьох (4) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади повязані з матеріальною відповідальністю строком на два (2) роки.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом двох (2) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до п.п. З, 4 ст. 76 КК України зобов"язати ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи та періодично з"являтися для реєстрації.

Додаткове покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади повязані з матеріальною відповідальністю строком на два (2) роки виконувати реально.

Відмовити у задоволенні цивільного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний завод «АнтоРус» на суму 15666,00 грн. за необґрунтованістю.

Речові докази 12 форсунок та 1 масляний шприць, які належать ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус»/а.с.83/ та передані на зберігання представнику ТОВ «Автомобільний завод «АнтоРус»/ ОСОБА_5 /а.с. 84/- залишити товариству.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в розмірі 600,96грн.

Міру запобіжного заходу - підписка про невиїзд - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області протягом 15 діб з моменту оголошення.

Суддя О.В. Гуцалюк