Справа №443/1780/15-к Провадження №1-кп/443/156/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року м.Жидачів Жидачівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у залі судових засідань Жидачівського районного суду у відкритому судовому засіданні справу на підставі обвинувального акта по кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000887 від 29.09.2015 року, щодо обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Добропілля Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, такого, що не має судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України
з участю сторін:
обвинувачення:
прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 у другій половині серпня 2015 року у світлу пору доби у с.Мельничі Жидачівського району Львівської області, керуючись умислом на викрадення чужого майна, зайшов на подвір"я, на якому проживає ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу проник у господарську будівлю, звідки таємно викрав один бідон із алюмінію ємкістю 40 л., вартістю 300 грн., завдавши на вказану суму матеріальну шкоду потерпілому.

Крім цього, ОСОБА_3 12 вересня 2015 року приблизно в 11 год. 30 хв. у тому ж населеному пункті, керуючись умислом на викрадення чужого майна, зайшов на подвір"я, на якому проживає ОСОБА_5 , де шляхом вільного доступу проник у господарську будівлю, звідки повторно таємно викрав один бідон із алюмінію ємкістю 40 л., вартістю 300 грн., завдавши на вказану суму матеріальну шкоду потерпілому.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні (крадіжці) чужого майна, вчиненого повторно та поєднаному із проникненням в інше приміщення.

Також ОСОБА_3 24 вересня 2015 року приблизно о 12 год. 30 хв. у с.Мельничі Жидачівського району Львівської області, керуючись умислом на викрадення чужого майна, зайшов на подвір"я, де проживає ОСОБА_5 , і шляхом вільного доступу проник у господарську будівлю, звідки повторно таємно намагався викрасти один бідон із алюмінію ємкістю 40 л., вартістю 300 грн., однак при виході із подвір"я був виявлений та затриманий ОСОБА_6 , який повідомив про вказане ОСОБА_5 , якому ОСОБА_3 повернув бідон, який він намагався викрасти.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення (крадіжку)чужого майна вчиненого повторно та поєднану із проникненням в інше приміщення.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, винним у вчинені яких визнається обвинувачений, свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винність у вчиненому визнав повністю, підтвердив вчинення злочинів при наведених обставинах. Пояснив, що ніде не працює та час від час допомагає односельчанам та жителям сусіднього с.Мельничі по господарству. Декілька разів він допомагав ОСОБА_5 , який проживає у с.Мельничі. Останій раз він допомагав йому у серпні 2015 року, однак ОСОБА_7 заплатив йому за допомогу у роботі лише половину суми за яку вони доповлялись. Для того, щоб отримати від ОСОБА_5 решту грошей, в другій половині серпня 2015 року він приїхав до ОСОБА_5 .. Оскільки ОСОБА_7 не було вдома, а йому було відомо, що в господарській будівлі зберігаються три бідони із алюмінію, тому він вирішив один із бідонів викрасти. Для цього зайшов у господарську будівлю, яка не була зачинена, взяв звідти бідон, погрузив його на велосипед та поїхав додому. Через декілька днів він знову приїхавши до господарства ОСОБА_5 , де скористався його відсутністю і з господаської будівлі викрав другий бідон, які він згодом здав на металобтухт. Коли 24.09.2015 року він знову виніс бідон із господаської будівлі ОСОБА_7 та завантажив його на велосипед, то при виїзді із подвір"я його виявив невідомий йому мужчина, який відвів його до ОСОБА_5 , що знаходився у сусіда, якому повернув викрадений бідон. У вчиненому розкаявся.

Із показань в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що 13.09.2015 року він виявив, що відсутні два бідони із алюмінію, які знаходились в господарській будівлі і здогадався, що до їх викрадення може бути причетний ОСОБА_3 24.09.2015 року, коли він допомагав сусіду різати порося, ОСОБА_6 привів із собою ОСОБА_8 і повідомив, що виявив останнього, коли той виносив із господарства потерпілого бідон із алюмінію. Згодом вказаний бідон був йому повернутий. На даний час шкода йому не відшкодована.

З"ясовуючи обставини, судом було досліджено дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 : довідку лікарської установи відповідно до якої він на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеристику із місця проживання згідно із якою, він характеризується посередньо, довідку про склад сім"ї, вимогу про судимість відповідно до якої ОСОБА_3 вважається таким , що не має судимості.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України віднесені до тяжких злочинів, обставини, які пом"якшують та обтяжують покарання, особу винного, який немає судимості, має постійне місце проживання та реєстрації, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом"якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування його на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також те, що він за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки останній може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Даних про застосування по справі заходів забезпечення кримінального провадження суду не представлено, а тому підстав для прийняття рішення щодо таких заходів у суду не має.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком чинності суд не знаходить.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15-ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання за :

ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки 2(два) місяці ;

ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на 3(три) роки 2(два) місяці.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік.

Згідно із ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов"язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Початок строку відбуття покарання рахувати з часу проголошення вироку, тобто із 18.11.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ______________________________

18.11.2015