Справа № 473/530/16-к

провадження № 1-кс/473/100/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" лютого 2016 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши без застосування фіксації процесу технічними засобами у відкритому судовому засіданні в м.Вознесенську клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000191 від 31.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вознесенським відділом поліції ГУ НП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000191, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені, а саме на автомобіль автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_1 , вилучений під час огляду місця ДТП 30.01.2016 року під час огляду місця виникнення дорожньо-транспортної пригоди на 121 км. + 500 м. автодороги Р-06 «Ульянівка-Миколаїв». для забезпечення проведення ряду експертиз та інших слідчих дій (не зазначено яких саме) і з вказаним автомобілем.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Інші учасники процесу до суду не з`явилися, судом належним чином були повідомленні про час та місце розгляду клопотання.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2016, приблизно о 19.05 годині, на 121 км + 500 м. автодороги Р-06 «Ульянівка-Миколаїв» сталося зіткнення між автомобілями «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , та «Iveco 4510», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок виниклої ДТП водій автомобіля «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з тілесними ушкодженнями доставлений для надання медичної допомоги до приймального відділення КУ «Вознесенська ЦРЛ».

За даним фактом 31.01.2016 року СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області відкрито кримінальне провадження №00001914 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Протокол огляду місця події від 30.01.2016 року не містить інформації про пошкодження на автомобілях. Згідно з цим же протоколом, транспортні засоби були направлені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського ВП ГУНП, хоча в супереч вимогам ч.3 ст.168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язані скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або їх представнику.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Ст.170 КПК України передбачено перелік підстав для арешту майна. Згідно частини першої зазначеної статті, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК.

З огляду на положення ч.1 ст.170 КПК України та п.2 п.2.6. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» - арешт майна може бути застосовано лише щодо майна осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому стст.276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження. Тому для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено п.1 ч.3 ст.132 КПК України. Обґрунтована підозра визнається такою, якщо є факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могло вчинити правопорушення у межах кримінального провадження, і це може бути підтверджено пред`явленою підозрою згідно зі ст.276-278 КПК України (п.175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Оскільки в матеріалах клопотання про арешт майна відсутні докази того, що ОСОБА_4 , який є власником майна, яке просить арештувати слідчий, - повідомлено про підозру, не містить такої інформації і витяг з ЄРДР слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна на підставі наданих та досліджених документів. Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним, оскільки клопотання про накладення арешту на майно є передчасним, оскільки на момент розгляду, особі, про майно якої йдеться в клопотанні, - не повідомлено про підозру.

Крім того, слідчий суддя враховує вимоги ч.4 ст.132 КПК України, яка передбачає, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Арешт майна полягає в обмеженні певних повноважень власника такого майна, натомість як відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Керуючись ст.ст.167, 170-173. 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором ОСОБА_3 , про накладення арешту на автомобіль «ВАЗ-21104», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 відмовити та повернути вказаний автомобіль власнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

згідно оригіналу

суддя: