Справа № 333/5451/15-к
Справа №333/5451/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000761 від 20 лютого 2015 року щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має вищу освіту, перебуваючого на посаді головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2015 року від старшого прокурора прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 в провадження Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 191 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги Кримінального процесуального кодексу України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 вважають неможливим призначити провадження до судового розгляду, вказуючи, що обвинувальний акт не відповідає вимогам при цьому зазначивши, що в обвинувальному акті відсутнє зазначення на потерпілого в результаті вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, коли в реєстрі відомості щодо потерпілого наявні. Крім того, вказують, що обвинувальний акт містить посилання на речові докази, та на висновок експерта в якості доказу всупереч вимогам ст.291 КПК України, що передбачає на їх думку заборону містити вказану інформацію, отриману під час досудового розслідування. Також, останні посилаються, що в тексті обвинувального акту не зазначена кількість доданих до нього аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування. Зазначають, що в порушення ст.291 КПК України в обвинувальному акті також відсутній поштовий індекс місця проживання обвинуваченого. Крім того, сторона обвинуваченого вказує й про відсутність підпису прокурора прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 , печатки установи, в якій остання працює. Також, вказують про те, що обвинувальний акт затверджений прокурором прокуратури Комунарського района м. Запоріжжя ОСОБА_3 , всупереч тому, що старшим групи, згідно вказівки в обвинувальному акті, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні є прокурор прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_7 , який і мав, на думку останніх, в порядку передбаченому вимогам ч.ч.1,3 ст.291 КПК України підписати вказаний обвинувальний акт, однак такий підпис вказаної особи відсутній. Просять повернути обвинувальний акт прокурору.
Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.
Представник потерпілого не заперечував проти повернення обвинувального акту.
Вислухавши сторін провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя.

Однак, як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_5 та додатків до нього, вказані документи не відповідають вимогам КПК України, зокрема, вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України.

Згідно вимог, що встановлені для складання і затвердження обвинувального акту, які закріплені в ст. 291 КПК України, зокрема в п. 5 частини другої цієї статті, обвинувальний акт в обов`язковому порядку має містити у тому числі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

У відповідності до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладений на слідчого, прокурора.
Згідно зі ст. 110 ч. 4 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
У обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР, заволодів чужим майном за наступних обставин:
Відповідно до ст. 94 КЗпП і ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про оплату праці» умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.2 п.1.5 Наказу МОЗ України № 308/519 від 05.10.2005 року, оплата праці працівників закладів охорони здоров`я здійснюється за фактично відпрацьований час, виходячи з посадового окладу (тарифної ставки).
Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 був розроблений план, згідно якого, він повідомив ОСОБА_8 , який перебував на посаді завідуючого поліклінічним відділенням, тобто обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих обов`язків, про роботу за сумісництвом на посаді лікаря-хірурга-онколога консультативної поліклініки. При цьому ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище керівника КУ «ЗОКОД» ЗОР (відповідно до рішення Запорізької обласної ради №9 від 28.03.2013 року), надав ОСОБА_8 вказівку, відповідно до якої останній повинен був сприяти тому, щоб в документації обліку робочого часу вносилися неправдиві відомості про вихід ОСОБА_5 на роботу, і в подальшому, на підставі зазначених документів, йому нараховувалась би заробітна плата.
Відповідно до наказу КУ «ЗОКОД» ЗОР від 14.07.2014 року №106-к, ОСОБА_5 надано сумісництво на 0.5 ставки лікаря - спеціаліста за спеціалізацією онкохірургія з 11.07.2014 року до 31.12.2014 та установлено посадовий оклад без категорії 11 розряду 1678 гривень + 15% підвищення за оперативні втручання 251 гривень 70 копійок в сумі 1929 гривень 70 копійок. року консультативної поліклініки
Посадовою інструкцією лікаря хірурга онколога Консультативної поліклініки ОСОБА_5 , затвердженою головним лікарем КУ «ЗОКОД» ЗОР ОСОБА_5 від 11.07.2014 року передбачено, завдання та обов`язки лікаря хірурга онколога, зазначені п.п. 2.1 2.30.
Пунктом 2.31 вищезазначеної інструкції передбачено, що робочим місцем ОСОБА_5 за сумісництвом є торокальний кабінет поліклініки, обладнаний відповідно до табеля оснащення хірургічних кабінетів.
Незважаючи на передбачені посадовою інструкцією положення, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, в період часу з січня 2014 року по грудень 2014 рік, зловживаючи своїм службовим становищем, головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР, надавав усну вказівку ОСОБА_8 , про внесення неправдивих відомостей в табелі обліку робочого часу про вихід на роботу у консультативну поліклініку, на підставі чого ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта №33 від 27.05.2015 року незаконно нарахована заробітна плата у сумі 9827 гривень 11 копійок.
В дійсності, ОСОБА_5 в період з січня 2014 по грудень 2014 року на робочому місці консультативної поліклініки КУ «ЗОКОД» ЗОР не перебував, і своїх функціональних обов`язків лікаря хірурга онколога не виконував, тому що у вказаний період часу працював на посаді головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР.
Таким чином, ОСОБА_5 зловживая своїм службовим становищем головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР, незаконно обернув чуже майно на свою користь, а саме заволодів державними грошовими коштами у сумі 9827 грн. 11 коп.
Зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
В обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, в акті не викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню.
Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих спонукань, в період часу з січня 2014 року по грудень 2014 рік, зловживаючи своїм службовим становищем, головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР, надавав усну вказівку ОСОБА_8 , про внесення неправдивих відомостей в табелі обліку робочого часу про вихід на роботу у консультативну поліклініку, на підставі чого ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта №33 від 27.05.2015 року незаконно нарахована заробітна плата у сумі 9827 гривень 11 копійок.
Однак спосіб заволодіння майном не зазначено, зазначено лише про нарахування, при цьому не вказано - як, коли та куди були нараховані ці кошти, та чи мав до цих коштів доступ обвинувачений ОСОБА_5 .. Крім того, в обвинувальному акті взагалі не зазначено місяця скоєння злочину.
З урахуванням вищенаведеного судом, обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено не конкретизоване обвинувачення, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та вимог ст. 20 КПК України щодо забезпечення права обвинувачених на захист у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення.
Відповідно до ст. 291 ч. 4 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Як вказує ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів прокурор або слідчий за його дорученням повідомляє потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, після чого останній має право ознайомитися з ними за правилами, викладеними в цій статті.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до ч.2 ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту, в ньому не в повному обсязі зазначено відомості про проведені процесуальні дії, не зазначено час проведення процесуальних дій, а також взагалі відсутні процесуальні рішення.
В реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 7, 12, 28, зазначено про доручення в порядку ст.40 КПК України, однак яке саме доручення було надано, в реєстрі не зазначено.

Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 26, зазначено про огляд предмету, однак огляд якого саме предмету було проведено не зазначено.

Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 29, зазначено про огляд місця події, однак якого саме місця події було проведено огляд, також не зазначено.

Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 5, зазначено про повідомлення потерпілому ОСОБА_9 про початок досудового розслідування та № 6 про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_9 , однак в реєстрі відсутні відомості про постанову слідчого щодо залучення в якості потерпілого ОСОБА_9 .

Із реєстру матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 9, вбачається про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого ОСОБА_10 , однак в реєстрі відсутні відомості про постанову слідчого щодо залучення в якості потерпілого ОСОБА_10 та вручення саме ОСОБА_10 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, що є порушенням ст.55 КПК України, якою передбачено наступне.

Так, відповідно до положень ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В той же час, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (прийняті в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 9, зазначено про залучення до кримінального провадження представника потерпілого, однак кого саме було залучено представником потерпілого не зазначено.

Звертає на себе увагу той факт, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 38, зазначено про повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування представнику потерпілого, однак, окрім не зазначення якому представнику та якого потерпілого було повідомлено про відкриття матеріалів досудового розслідування, в реєстрі окрім повідомлення, відсутні взагалі відомості щодо вручення такому представнику пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, що є знову ж таки порушенням ст.55 КПК України, а також відсутні відомості про відкриття матеріалів досудового розслідування залученому представнику потерпілого.

Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (прийняті в ході досудового розслідування процесуальні дії), а саме № 8, зазначено про допуск захисника до участі у кримінальному провадженні, однак кого та кому було залучено в якості захисника не вказано.

Звертає на себе увагу й той факт, що в той час, коли згідно реєстру матеріалів досудового розслідування як зазначено вище, було прийнято про допуск захисника, в реєстрі не зазначено про повідомлення про надання доступу до матеріалів, а також про відкриття допущеному захиснику матеріалів кримінального провадження.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування (прийняті в ході досудового розслідування процесуальні дії) № 3 зазначено про перекваліфікацію кримінального провадження №0000761 при цьому не зазначено з якої на яку статтю КК України було здійснено перекваліфікацію. Взагалі з реєстру (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії) № 2 вбачається, що відсутні відомості за якою саме статтею КК України слідчим було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, в матеріалах вказаного обвинувального акту міститься довідка про речові докази по даному провадженню без їх переліку та місця зберігання, та й в реєстрі матеріалів досудового розслідування (прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення) № 5 зазначено про приєднання предметів до кримінального провадження №0000761 як речових доказів, однак не зазначено які саме речові докази були приєднані, відсутній їх перелік.

Взагалі із реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається відсутність постанови про визнання речових доказів у даному провадженні, їх перелік та місце зберігання.

Також, в реєстрі матеріалів досудового розслідування (проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії) № 38 наявні відомості щодо повідомлення про відкриття матеріалів кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_5 , та відкриття таких матеріалів № 10 (прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення), при цьому не зазначено часу проведення вказаної дії, що ставить під сумнів можливість допуску таких доказів.

Вказані обставини приводять суд до переконання, що реєстр матеріалів досудового розслідування слідчим складено формально та в порушення вимог ст.109 КПК України, що є неприпустимим.

При таких обставинах суд вважає викладені в ухвалі суду порушення вимог КПК України істотними і такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України, а обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 91, 290, 291 КПК України, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Посилання захисника обвинуваченого на недоліки в обвинувальному акті суд не приймає до уваги, оскільки наданий суду обвинувальний акт містить печатку та підпис прокурора, зазначено дані представника потерпілого, зазначено кількість доданих до нього аркушів реєстру матеріалів досудового розслідування. Даний обвинувальний акт було надано захиснику для огляду в судовому засіданні. Посилання захисника на відсутність індексу в поштовій адресі місця проживання обвинуваченогожодним чином не перешкоджає розгляду кримінального провадження. Також суд критично ставиться до посилання захисника на затвердження обвинувального акту неналежним прокурором, оскільки в обвинувальному акті зазначені прокурори, які здійснювали процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, та один з яких затвердив обвинувальний акт. КПК не передбачено затвердження обвинувального акту саме старшим групи прокурорів.

Крім того, під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Так, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 клопотання про скасування запобіжного заходу було мотивовано тим, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 органами досудового розслідування закінчено. Обвинувачений не порушував вказаний запобіжний захід під час досудового розслідування. Вказав, що ОСОБА_5 позбавлений якимось чином знищити чи підробити докази, не вчинив нових злочинів. Крім того, захисник послався на те, що ОСОБА_5 , позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні дружину, дитину 1993 р.н. та батька дружини 1943 р.н. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання, оскільки підстави на яких було обрано даний запобіжних захід - не змінились.
Представник потерпілого у судовому засіданні покладалась на розсуд суду.
Суд, розглядаючи вищевказане клопотання сторони обвинуваченого, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання необхідно залишити без змін, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для скасування обвинуваченому даного запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено. Крім того, на думку суду, вказаний запобіжний захід жодним чином не впливає на його позитивну характеристику та можливість утримувати в подальшому родичів своєї сім`ї.
Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про відсторонення від посади головного лікаря КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, ОСОБА_5 » строком на два місяці, посилаючись на наступне.
ОСОБА_5 під час досудового слідства ухвалою слідчого судді вже був відсторонений від посади головного лікаря. Строк даного запобіжного заходу закінчився 07.09.2015 року. Враховуючи те, що ОСОБА_5 є службовою особою, тобто особою, яка відповідно до ст.18 КК України, постійно чи тимчасово обіймає в установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконує такі функції за спеціальним повноваженням, яким вона наділяється, прокурор вважає, що перебування на посаді підозрюваного сприяло вчиненню кримінального правопорушення.
Прокурор зазначив, що існують факти, які дають підстави вважати, що перебуваючи на посаді головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР обвинувачений ОСОБА_5 може знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для розгляду вказаного кримінального провадження, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Прокурор вважає, що перебуваючи на посаді використав своє службове становище, для сприяння вчиненню кримінального правопорушення, а й його фактичною можливістю, перебуваючи на зазначеній посаді, використати своє службове становище, з метою продовження злочинної діяльності, знищення чи підробки речей і документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування, а також незаконними засобами вплинути на свідків кримінального правопорушення, які перебувають у його безпосередньому підпорядкуванні, тому просить суд задовольнити клопотання про відсторонення від займаної посади обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Обвинувачений зазначив, що дана посада є його єдиним заробітком, інших доходів він не має та на його утриманні знаходяться непрацюючі дружина та двадцятидворічний син.
Представник потерпілого висловив думку про прийняття рішення на розсуд суду
Суд, вислухавши сторони, приходить до наступного.
Статтею 154 КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 155 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження із клопотанням про відсторонення особи від посади.

10.07.2015 року ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя підозрюваного ОСОБА_5 відсторонено від посади головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР на строк два місяці до 07.09.2015 року. Зазначена ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.07.2015 року. Згідно даної ухвали, ОСОБА_5 мав вплив на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_8 , який зазначав, що відмітки про працю ОСОБА_5 у поліклініці він робив під тиском останнього, навіть до звільнення його з посади завідувача відділенням. Також робота головного лікаря КУ «ЗОКОД» ЗОР ОСОБА_5 була визнана незадовільною за результатами комісійної перевірки КУ «ЗОКОД», проведеної на підставі наказу Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації від 08 червня 2015 року № 607.
Враховуючи, що перебуваючи на посаді головного лікаря КУ «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради, використав своє службове становище для сприяння вчиненню кримінального правопорушення, а тому, в подальшому, перебуваючи на зазначеній посаді, буде мати фактичну можливість використати своє службове становище з метою продовження злочинної діяльності, знищення чи підробки речей і документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування та судового слідства, а також незаконними засобами вплинути на свідків кримінального правопорушення, які перебувають у його безпосередньому підпорядкуванні, суд вважає за доцільне вжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади строком на два місяці.
Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 було заявлено ряд клопотань, а саме, про виклик та допит експерта та ряду свідків, витребування певної інформації та документації з КУ «Запорізького обласного клінічного онкологічного диспансеру» та Міністерства охорони здоров`я. Оскільки судом прийнято рішення про повернення обвинувального акту прокурору, то на думку суду вирішення вказаних клопотань є передчасним. При цьому суд роз`яснює стороні обвинуваченого, що останні не позбавлені в подальшому, у разі повторного звернення прокурором до суду з вказаним обвинувальним актом на заявлення аналогічних клопотань.
Керуючись ст. ст. 91, 92, 291, 314, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Повернути обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України - прокурору, що його затвердив, для приведення у відповідності до вимог кримінально-процесуального закону.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання на підстави ухвали суду від 28.07.15 до 25.09.15 року залишити без змін.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади строком на два місяці.
Відсторонити ОСОБА_5 від посади головного лікаря Комунальної установи «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради на строк два місяці до 14.11.2015 року.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1