Справа № 1-192/12
Провадження № 1/1015/786/12
В И Р О К

іменем України

21.02.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

при секретарі Солдатенко В.С.,

за участю прокурора Юркової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, 26.09.1962 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, який має середню освіту, одруженого, раніше не судимого, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2011 року, близько 20-ї години, водій ОСОБА_1, керуючи технічно справним автобусом I-VAN A-07А-331, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, зупинився на червоний сигнал світлофора по вул. Гоголя перед перехрестям вулиць Гоголя та Білгородської в м. Боярка Київської області. Розпочавши рух на зелений сигнал світлофора ОСОБА_1, виконуючи поворот ліворуч з вул. Гоголя на вул. Білгородську, в порушення п.п. 10.1, 16.2 ПДР України, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_3, який рухався по пішохідному переходу на зелений сигнал світлофора, після чого здійснив на нього наїзд. Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер у ЦРЛ Києво-Святошинського району Київської області.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України: п.10.1, згідно якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.16.2, згідно якого «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч, або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», знаходяться в прямому причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали - спричиненням загибелі потерпілого ОСОБА_3

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину, визнав повністю, та показав, що 23.11.2011 близько 10:30 години на автобусі I-VAN A-07А-331, на якому працював водієм, поїхав на ремонт, в с. Забіря. Потім поїхав в напрямку м. Боярка. Близько 20 години він підїхав до перехресті вулиць Гоголя та Білогородської в м. Боярка Оскільки він рухався по вул. Гоголя, в напрямку вул. Білогородської, то на перехресті зупинився на червоне світло світлофора, пропускаючи транспортні засоби, які рухались по вул. Білогородській на зелене світло світлофора. Потім, на світлофорі, що був по ходу його руху загорілось зелене світло, яке дозволяло йому рух. Після чого, він включив першу передачу , почав рух і потім почав повертати ліворуч. Побачивши, що перехрестя вільне він почав рухатись далі, але в цей час наїхав на пішохода, на пішохідному переході. Де взявся даний пішохід вказати не може, так як пішохода не побачив. Для пішохода, в момент наїзду на нього, горіло зелене світло світлофора, яке дозволяло рухатись пішоходам, тобто переходити дорогу. Почувши дотик з пішоходом, він зразу зупинив транспортний засіб, та вийшов з автобуса. Вийшовши з автобуса, він побачив на пішохідному переході чоловіка, що був вдягнений в темний одяг, і даний чоловік лежав на асфальтобетонному покритті, на правому боці. Побачивши, що чоловік без пошкоджень, він повернувся до автобуса, взяв воду та полив чоловікові обличчя. Даний чоловік, почав дихати. В цей час по дорозі рухалась швидка медична допомога, яка зупинилась і забрала чоловіка, якого я збив до лікарні. Пізніше на місце ДТП прибули працівники міліції, які почали оформляти ДТП. У вчиненому щиро кається. Матері загиблого він відшкодував заподіяну матеріальну шкоду.

Винність підсудного у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю доказів, які досліджені під час судового слідства.

Так, згідно досліджених в порядку ст.. 306 КПК України показань потерпілої ОСОБА_4, її син не приходив до дому певний час, а вийшов з дому 22.11.2011 року. Оскільки син не прийшов до дому, то вона вирішила зателефонувати в лікарню, щоб дізнатись чи не потрапив він до лікарні. Зателефонувавши 28.11.2011 до Києво-Святошинської ЦРЛ вона дізналась, що ОСОБА_3, 23.11.2011 потрапив в ДТП, на перехресті вулиць Гоголя та Білогородської м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, унаслідок чого отримав травми. Також, їй повідомили що він помер у лікарні. З приводу загибелі сина, до водія вона не має ніяких претензій цивільний позов заявляти не буде (а.с.51-52).

Винність підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими доказами, які досліджені під час судового слідства, а саме:

- даними з висновку експерта № 392/Д/492 тр. від 16.01.2012, згідно якого встановлено, що при судово-медичному дослідженні трупа виявлені садно правої тімяно-скроневої ділянки, крововилив в м'яких покровах голови, багатоуламковий перелом лівої тім'яно-потиличної ділянки, субдуральна гематома зліва (25-30мл згідно протоколу операції), дифузний крововилив під м'якою мозковою оболонкою, крововиливи в речовину скроневих та лівої лобної частки, кров'яниста спинномозкова рідина в шлуночках мозку, набряк-набухання головного мозку. Смерть гр. ОСОБА_3, 1964р.н. наступила внаслідок закритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток черепа, крововиливами від оболонки та в речовину головного мозку. Виявлені тілесні пошкодження, враховуючи їх характер та локалізацію, відомі обставини справи, могли утворитись при ДТП: зіткнення транспортного засобу вагонного гину з пішоходом. При цьому під час первинною контакту потерпілий, ймовірніше за все, займав вертикальне або близьке до нього положення на проїзній частині та міг бути обернений правою боковою поверхнею тіла до транспортного засобу, про що може свідчити садно правої тім'яно-скроневої ділянки. Первинний контакт призвів до падіння пішохода з висоти власного зросту в протилежний бік та удар лівою заднє-боковою поверхнею голови об асфальтоване покриття, що призвело до утворення багатоуламкового перелому кісток черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку. Судово-медичних даних для відповіді на запитання, рухався чи стояв пішохід під час первинного контакту, немає. Виявлена закрита черепно-мозкова травма відноситься до ТЯЖКИХ тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв'язку з настанням смерті. Згідно результатів аналізу №4781 токсикологічної лабораторії Київського обласного наркологічного диспансеру в крові ОСОБА_3, виявлено 2.45%о етилового спирту, що могло відповідати середньому ступеню алкогольного сп'яніння (а.с. 61);

- даними з висновку експерта № 976 А від 12.12.2011, згідно якого встановлено, що рульове керування автобуса I-VAN A-07А-331 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Система робочого гальма автобуса I-VAN A-07А-331 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Елементи підвіски автобуса I-VAN A-07А-331 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (а.с.69-74);

- даними з протоколу огляду місця події, схеми та фототаблиці до протоколу огляду місця події, в яких зафіксовані наслідки дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 23.11.2011р. (а.с.11-18, 19, 20-21);

- даними з протоколу огляду транспортного засобу - автобуса I-VAN A-07А-331, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , (а.с.22).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний давав суду правдиві покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи і свідчать про вчинення ним інкримінованого йому злочин.

Суд визнає, що дії підсудного вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винних та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які помякшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, враховує особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, має постійне місце проживання, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених ч.2 ст. 286 КК України, оскільки іншого покарання цим законом не передбачено.

Враховуючи, що робота водієм є єдиним джерелом заробітку підсудного, суд вважає недоцільним застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням соціальних характеристик підсудного та його ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст..75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 81 КПК України

Судові витрати у справі підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому основне покарання за цим законом: у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області судові витрати: проведення авто-технічної експертизи в розмірі 1519 (одна тисяча пятсот девятнадцять) грн. 56 коп. (а.с.68).

Речовий доказ автобус I-VAN A-07А-331, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, залишити в користуванні власника ОСОБА_2 (а.с. 41).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Ю.С. Бурбела