Справа № 305/456/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2015 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11-кп-/777/345/15 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 на вирок Рахівського районного суду від 07 квітня 2015 року.

Цим вироком

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, працюючий сторожем Трибушанського форелевого господарства Карпатського біосферного заповідника, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 246 КК України до покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, без конфіскації незаконно здобутої деревини.

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Видричка, Рахівського району, Закарпатської області, громадянин України, з середньою освітою, одружений, не працюючий, маючий на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ст. 246 КК України до покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, без конфіскації незаконно здобутої деревини.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не обиралися.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 26307 гривень 85 копійок.

Речовий доказ, який знаходився на зберіганні у ОСОБА_6 - бензопилу марки «Stihl 180» залишено йому, як законному власнику.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених, наводячи вимоги статей 96-1, 96-2 КК України та ст. 98, ч. 9 п. 5 ст. 100 КПК України, вказує, що суд повернув речовий доказ законному власнику ОСОБА_6 , хоча у даному випадку мав застосувати спеціальну конфіскацію і просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині вирішення питання, що стосується речових доказів. Резолютивну частину вироку в частині рішення щодо речових доказів викласти в наступній редакції: «Речовий доказ по справі: бензопилу марки «Stihl 180», яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , конфіскувати». В решті вирок суду залишити без змін.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , посилаючись на не аргументованість апеляційної скарги прокурора про застосування спеціальної конфіскації бензопили та наводячи вимоги ст. 96-1 КК України, вказує, що його засуджено за ст. 246 КК України, як за незаконну порубку дерев на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду. Жодних діянь, передбачених ст. 354 та ст. ст. 364, 364-1, 365-2, 368 369-2 КК України він не вчиняв, а тому просить вироку суду залишити без змін.

Апеляційна скарга щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не подана.

Вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визнані винними у тому, що 12 листопада 2014 року, у світлу пору доби ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи умисно, незаконно, без відповідного на те дозволу працівників лісової охорони, не маючи лісорубного квитка чи ордеру, виданого Карпатським біосферним заповідником, з метою вчинення незаконної порубки лісу, використовуючи бензопилу марки "Stihl 180", на території природно-заповідного фонду, а саме, в кварталі 14 виділу 18 у зоні антропогенних ландшафтів Трибушанського природоохоронного науково - дослідного відділення Карпатського біосферного заповідника, зрубали чотири сироростущих дерева породи "бук" загальною кубомасою 6 м3, таксовою вартістю 2120 гривень, які в подальшому розпиляли на 20 куснів, після чого на автомобілі "ЗиЛ 131", що належить ОСОБА_9 вивезли вказану деревину з лісу до дворогосподарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого завдали природо-заповідному фонду матеріальну шкоду на загальну суму 26307,85 грн.

Після доповіді судді доповідача були заслухані:

- прокурор ОСОБА_5 , яка частково підтримала апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 та, посилаючись на порушення вимог ст. 347 КПК України вказала, що цивільний позов прокурора не було оголошено в судовому засіданні, у резолютивній частині вироку стягнуто на користь держави 26307 гривень, але не зрозуміло чи це стягнення за позовом. Вважає що, хоча вона і не подавала апеляційну скаргу на вирок суду, але як прокурор в апеляційній інстанції може змінити та доповнити апеляційну скаргу, а суд апеляційної інстанції має право вийти за межі апеляційної скарги. Просить вирок скасувати в частині вирішення цивільного позову і в цій частині направити справу на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

- обвинувачений ОСОБА_6 , який підтримав свої заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 404 ч. 1 КПК України, колегія суддів переглядає вирок суду першої інстанції щодо обвинуваченого ОСОБА_6 в межах апеляційної скарги, поданої першим заступником прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Процесуальна позиція прокурора ОСОБА_5 , яка фактично не підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 щодо застосування спеціальної конфіскації, не ґрунтується на вимогах ч. 3 ст. 403 КПК України, відповідно до приписів якої до початку апеляційного розгляду право змінити та/або доповнити апеляційну скаргу має лише особа, яка подала її.

Як вбачається із змісту цього кримінального процесуального закону змінити та/або доповнити апеляційну скаргу, яка розглядається, прокурор ОСОБА_5 права не має, а отже її доводи та вимоги не приймаються та не розглядаються апеляційним судом.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації їх дій за ст. 246 КК України в апеляційному порядку не оспорюються.

Щодо вимог апеляційної скарги прокурора про зміну вироку суду через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та застосування спеціальної конфіскації, то вони є такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону України, а тому не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Зміна вироку суду судом апеляційної інстанції регламентована ч. 1 ст. 408 КПК України, якою встановлено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: 1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; 2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; 3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; 4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про застосування спеціальної конфіскації щодо майна обвинуваченого ОСОБА_6 , що погіршує його становище, а тому відсутні передбачені процесуальним законом підстави для зміни вироку суду.

Прохання про постановлення нового вироку в апеляційній скарзі не висловлено.

Ухвалити новий вирок за таких обставин апеляційний суд не вправі, оскільки таке рішення в даному випадку суперечило б правилам, викладеним у ст. ст. 420, 421 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 07 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3