11-сс/775/261/2014(м)

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 12 грудня 2014 року було затримано ОСОБА_7 ..

За № 0000465 дане кримінальне провадження 12 грудня 2014 року внесено до ЄРДР.

13 грудня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що сприяючи членам терористичної у відповідності до ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» організації «Донецька народна республіка», утвореної 07.04.2014 року у м. Донецьку, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, сприяла терористичній організації шляхом передачі інформації за допомогою засобів мобільного зв`язку.

Так, ОСОБА_7 в період з липня по грудень 2014 року точна дата органами досудового розслідування не встановлена, діючи умисно на території селища Желанне Ясинуватського району Донецької області, за власною ініціативою, діючи з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, на постійній основі здійснювала цілеспрямований збір та передачу за допомогою засобів мобільного зв`язку учасникам терористичної організації «ДНР» деталізованих даних про переміщення, дислокацію, вид, кількість озброєння та чисельність військовослужбовців Збройних сил України, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції у Донецькій області, для подальшого використання учасниками «ДНР» даної інформації у веденні терористичної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме у сприянні діяльності терористичної організації.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 грудня 2014 року задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Донецькій області та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 ..

Захисник ОСОБА_6 , діючий в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій вказує, що слідчий суддя грубо порушив кримінальне процесуальне право, що виразилося в незаконному обранні запобіжного заходу. Вважає, що слідчий суддя дав діям ОСОБА_7 неправильну кваліфікацію і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 256 КК України. Зазначає, що підозрювана вину визнала повністю, щиро розкаялась, активно сприяє слідству, зазначила всіх осіб, за ініціативою яких вона вчиняла протиправні дії, зобов`язалася в майбутньому не вчиняти ніяких протиправних дій та співпрацювати з правоохоронними органами. Вважає, що слідчим та прокурором не були обґрунтовані ризики, які вони вказали в клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Перелічені ризики, які слідчий суддя взяв за основу при обранні запобіжного заходу, не підтверджені ніякими доказами. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покласти на підозрювану обов`язок з`являтись за кожною вимогою в суд чи інший орган державної влади, визначений судом.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи своєї апеляції, перевіривши матеріали, що стосуються застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-2585, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 ; рапортом співробітника Красноармійського МРВ УСБУ в Донецькій області від 12.12.2014 року; протоколом допиту свідка; протоколом огляду предметів від 13.12.2014 року за участю підозрюваної ОСОБА_7 ; протоколом затримання ОСОБА_7 ..

В діях підозрюваної ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені обставини, обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ніж тримання під вартою.

Тому доводи апеляції в частині того, що суд не врахував те, що підозрювана вину визнала повністю, щиро розкаялась, активно сприяє слідству, зазначила всіх осіб, за ініціативою яких вона вчиняла протиправні дії, зобов`язалася в майбутньому не вчиняти ніяких протиправних дій та співпрацювати з правоохоронними органами неспроможні.

Також неспроможні доводи апеляції стосовно того, що слідчий суддя дав діям ОСОБА_7 неправильну кваліфікацію і її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 256 КК України, оскільки на даній стадії кримінального провадження кваліфікація дій відноситься до компетенції органів досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 грудня 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Судді: