Справа № 214/7503/15-к
1-кп/214/146/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000414 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, з вищою освітою, раніше не судимого, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
06 серпня 2015 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, в світлий час доби, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «MITSUBISHI GRANDIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідував по прилеглій території АЗС «АВІАС» (розташованої за адресою проспект 200-річчя Кривого Рогу, 36) у напрямку виїзду на проїзну частину дороги проспекту 200-річчя Кривого Рогу.
В цей час, попереду автомобіля «MITSUBISHI GRANDIS», по прилеглій частині виїзду з території АЗС, зліва на право в напрямку його габаритної смуги, рухався технічно справний велосипед «WINNER», під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 , видимість якого для водія ОСОБА_5 ні чим не обмежувалася.
Водій ОСОБА_5 , наближаючись до вказаного велосипедиста, не маючи перешкод для його своєчасного виявлення, повинен був оцінити наближення велосипедиста, як небезпеку для руху та вжити заходів щодо зменшення швидкості керованого ним автомобіля, аж до зупинки, але проявивши неуважність продовжив рух в небезпечному напрямку, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п. 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно якого
-«12.3. У разі виникнення небезпеки для руху..., яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу…».
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 шляхом своєчасного застосування гальмування мав об`єктивну можливість запобігти настанню ДТП, однак в результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною умовою для запобігання події, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MITSUBISHI GRANDIS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на прилеглій території АЗС «АВІАС» (розташованої за адресою проспект 200-річчя Кривого Рогу, 36) в Саксаганському районі м. Кривого Рогу допустив наїзд на велосипед «WINNER» під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1833 від 17.09.2015, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом кісток правої гомілки зі зміщенням уламків в середній третині, забійна рана в проекції внутрішньої щиколотки правого гомілково-ступневого суглобу, садна в проекції лівого ліктьового та обох колінних суглобів, які за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (за ознакою небезпеки для життя).
Згідно висновку експерта № 58/27 - 172 від 17.09.2015, в діях водія ОСОБА_5 , по керуванню автомобілем «MITSUBISHI GRANDIS» вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП, що настала.
Між порушенням водієм ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України та наслідками, що наступили, - заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження, є прямий причинний зв`язок.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 06.08.2015 року приблизно о 20 годині виїзджав, керуючи автомобілем «MITSUBISHI GRANDIS», по прилеглій частині виїзду з території АЗС, на вул. Спаська, зліва на право в напрямку його смуги, рухався велосипедист ОСОБА_7 , якого він не помітив під час руху та побачив у дзеркало після падіння велосипедиста. Він надав потерпілому першу допомогу, викликав швидку та дочекався ДАІ. Цивільна відповідальність не застрахована, цивільний позов визнає на суму підтверджених чеками медикаментів 2 300 грн., моральну шкоду визнає в розмірі, що не перевищує 10 тис. грн. Добровільно завдану потерпілому шкоду не відшкодовував. При призначенні покарання просив строго не карати.
Представник цивільного позивача та потерпілого, суду пояснив, що потерпілий витрачав власні кошти на лікування, просив задовольнити цивільний позов, при призначенні покарання покладався на розсуд суду.
Крім того, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України також підтверджується письмовими доказами, зібраними в період досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.08.2015р., вбачається що ДТП мала місце по пр. 200 річчя Кривому Рогу, в районі АЗС «Авіас» та е/о №105а в м. Кривому Розі 06.08.2015р. о 20 годині за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (Т.1 а.с.6-7,8,9-12);

Згідно протоколу слідчого експерименту від 09.09.2015р. за участю ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що місцем дорожньо-транспортної пригоди є ділянка проїжджої частини прилеглої території АЗС «АВІАС» та проїзної частини дороги проспекту 200-річчя Кривого Рогу в Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

Проїзна частина дороги прилеглої території АЗС «АВІАС» в місці дорожньо-транспортної пригоди має асфальтне покриття, горизонтального профілю шириною 20,5 метри, проїзна частина дороги, прилеглої території АЗС «АВІАС» в місці дорожньо-транспортної пригоди має плиткове покриття яке межує із асфальтним покриттям проїзної частини проспекту 200-річчя Кривого Рогу, на момент пригоди чисте сухе. В місці дорожньо-транспортної пригоди перед виїздом із прилеглої території АЗС «АВІАС» на проїзну частину дороги проспекту 200-річчя Кривого Рогу нанесена дорожня розмітка 1.13., 1.14.1., 1.16.3.; по напрямку руху виїзду із прилеглої території АЗС «АВІАС» на проїзну частину дороги проспекту 200-річчя Кривого Рогу встановлені дорожні знаки 2.1., 4.1., 5.35.1., рух транспортних засобів не регулюється.

Під час слідчої дії ОСОБА_5 пояснив, що рухаючись прямо з цього місця він рухався прямолінійно без зміщення вправо чи вліво керованого ним автомобіля «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 , аж до самого наїзду на велосипедиста.

В присутності понятих ОСОБА_5 підтвердив, що оглядовість та видимість на момент проведення слідчого експерименту відповідає повністю умовам ДТП і є необмеженою, тобто нічого на момент ДТП не обмежувало та не перешкоджало бачити велосипедиста рухаючись керуючи автомобілем «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 по траєкторії до місця наїзду. Поняті по черзі сідали за кермо автомобіля «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 та підтвердили, що оглядовість та видимість на момент проведення слідчого експерименту є необмеженою. Далі ОСОБА_5 в присутності понятих пояснив, що велосипедиста він не бачив, але так як він зрозумів після наїзду на нього велосипедист рухався зліва на право за напрямом руху автомобіля.

ОСОБА_5 пояснив та наголосив в присутності понятих, що він виконуючи виїзд із прилеглої території АЗС «АВІАС» не надав переваги у русі велосипедисту, в наслідок чого здійснив наїзд на останнього. Провину у вчиненому ДТП ОСОБА_5 зауважив, що визнає у повному обсязі.
Далі для участі у слідчому експерименті був запрошений потерпілий ОСОБА_7 , якому було запропоновано розповісти про обставини ДТП, що мала місце 06.08.2014 року учасником якої він є.
Потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих пояснив та вказав, що автомобіль «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався із постійною швидкістю 10 км/год. по прямій траєкторії без зміни напрямку руху та без зміни бокового інтервалу до місця наїзду, так як вказав водій ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту з ним, але місце наїзду на велосипедиста розташоване трохи ближче за траєкторією руху автомобіля «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Із урахуванням зазначених доповнень в присутності понятих проведено вимірювання та встановлено, що автомобіль «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по дузі із постійною швидкістю 10 км/год. подолав відстань 24,4 метри по прямій траєкторії з моменту зміни напрямку руху до моменту наїзду на велосипедиста. При цьому, у водія ОСОБА_5 при русі керованого ним автомобіля «МІТСУБІСІ ГРАНДІС» реєстраційний номер НОМЕР_1 по цій дузі велосипедист постійно заходився у полі зорі та подолав відстань 14,6 метри за 5,2 секунди (Т.1 а.а.с.54-61,62-65, 66-89);
Відповідно висновку експерта №1833 від 17.09.2015р., при судово медичній експертизі на тілі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження локалізація яких наступна: відкритий перелом кісток правої гомілки зі зміщенням уламків в середній третині. Забійна рана в проекції внутрішньої щиколотки правого гомінкого-ступневого суглобу. Садна в проекції лівого ліктьового та обох колінних суглобів. Виявлені у ОСОБА_7 ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вищевказані ушкодження могли бути утворені від дії тупого твердого предмета, або предметів, як з обмежено-подовгуватою поверхнею, якими могли бути деталі кузова автомобілю, так і при подальшому падінні на твердий, тупий предмет з необмеженою контактуючою поверхнею, яким могло бути дорожне покриття. При судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження локалізація яких була наступною: відкритий перелом кісток правої гомілки зі зміщенням уламків в середній третині. Забійна рана в проекції внутрішньої щиколотки правого гомінкого-ступневого суглобу. Садна в проекції лівого ліктьового та обох колінних суглобів. Характер виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілого, свідчить, що термін їх виникнення відповідає 06.08.2015р. (Т.1. а.а.с.95-98);
Згідно висновку експерта №58/27-172 від 17.09.2015р., встановлено: варіант механізму ДТП №1 (за свідченнями ОСОБА_5 ). З причин зазначених в дослідницькій частині даного висновку, вирішити поставлене на експертизу питання за варіантом механізму ДТП не надається можливим. Варіант механізму ДТП №2 (за свідченнями ОСОБА_7 ). В діях водія ОСОБА_5 з керування автомобілем «Mitsubishi Grandis» вбачаються невідповідності вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з ДТП, що настала. В діях велосипедиста ОСОБА_7 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, але з технічної точки зору зазначені невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України не перебувають в причинному зв`язку з ДТП, що настала (Т.1. а.а.с.101-104);
Відповідно висновку експерта №58/28-151 від 21.09.2015р., вбачається, що на момент огляду рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Mitsubishi Grandis» р.н. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані. Так як на момент огляду несправностей рульового керування та гальмівної системи автомобіля «Mitsubishi Grandis» р.н. НОМЕР_1 , які могли стати причиною відмови систем, не виявлено, то питання про причини та час їх виникнення, з технічної точки зору, втрачає сенс (Т.1 а.а.с.107-110).
Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, та відповідають показанням обвинуваченого.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що цей доказ прямо стосується обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме обставин, при яких він вчинив наїзд на потерпілого. Тому цей доказ є належним.
Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінальної справи і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних і визнаних судом належними, допустимими та достовірними доказів з точки зору достатності, узгодженості між собою та взаємозв`язку, керуючись вимогами ст. 17 ч.4, ст. 94 КПК України, згідно якої усі сумніви доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи та ст. 62 Конституції України, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що визнані судом допустимими, належними та достовірними доказами, які судом приймаються, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок. На переконання суду, цими доказами встановлено, що водій ОСОБА_5 , виконуючи виїзд із прилеглої території АЗС «АВІАС» не надав переваги у русі велосипедисту, в наслідок чого здійснив наїзд на останнього.
Таким чином, судом встановлено, що водієм ОСОБА_5 було допущено порушення п.12.3 ПДР України, внаслідок якого було заподіяно потерпілому тілесне ушкодження, яке знаходиться в причинному зв`язку із винними діями ОСОБА_5 . Отже, дії обвинученого мають бути кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує ТЗ, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом враховано наявність у обвинуваченого неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8 , 2001 р.н.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 1 а.с.118).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (Т.1 а.с.123), за місцем роботи менеджер відділу збуту ТОВ «Бас Ко», характеризується позитивно (Т.1 а.с.125), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває під диспансерним наглядом з квітня 2015 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності (Т.1 а.с.117).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки на думку суду, обвинуваченим було грубо порушено вимоги ПДР, із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_5 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
У справі потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 сум моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 61, 368 КПК України, позовні вимоги ОСОБА_7 про відшкодування заподіяної моральної та матеріальної шкоди підлягають задоволенню частково.

Згідно оригіналів чеків і квитанцій про витрати позивача на лікування, вартість лікування склала 7 394, 80 грн. (а.с.19-50 Т.2), крім того, останній витратив 3 500 грн. на придбання фіксатора для остеосинтеза згідно накладної №46 від 11.08.2015 р. в ПП «Консолідація» (а.с.86 Т,2). Таким чином, витрати на лікування склали 10 894,80 грн., але в позовних вимогах зазначено вимогу про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6 370, 41 грн. Оскільки суд розглядає позов в межах його вимог, на користь позивача з цивільного відповідача підлягає стягненню сума, яку просив стягнути позивач - 6 370, 41 грн.

Щодо вирішення позову в частині моральної шкоди, суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_7 протягом тривалого періоду часу через тілесні ушкодження, які визнано тяжкими, моральних страждань, які негативно позначилися на якості життя потерпілого, врахувавши що ним перенесено два операційних втручання та тривалий час він був обмежений в русі. З урахуванням характеру цих страждань та вимог розумності і справедливості, часткового визнання відповідачем позову в цій частині, суд вважає за можливе задовольнити цю вимогу частково і стягнути з відповідача 25 тисяч грн. компенсації моральної шкоди. Крім того, на користь позивача підлягають стягненню витрати позивача на правову допомогу в розмірі 6 000 грн. за квитанцією адвоката ОСОБА_4 (а.с.85,86 Т2)
Також, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 22 коп. (Т.1 а.а.с.100,106).
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
постановив:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три ) роки.

Відповідно до п.п.2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 370, 41 грн.; моральної шкоди 25 тисяч гривень 00 копійок (двадцять п`ять тисяч) грн. та витрати на правову допомогу 6 000 грн. (шість тисяч) грн.

Речовий доказ автомобіль «Mitsubishi Grandis» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться під розпискою у ОСОБА_5 залишити у розпорядженні останнього, дозволивши користуватися та розпоряджатися на власний розсуд (Т.1 а.с.15-16, 175,176).
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) грн. 22 коп.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1