Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

21 грудня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000448,

у с т а н о в и в :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.11.2015 року ОСОБА_3 визнаний невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.28, ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001), ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ст.14, ч.4 ст.28, ч.2 ст.368 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001), ст.14, ч.4 ст.28, ч.3 ст.368 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), за якими його виправдано.
Цим же вироком ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції Закону від 21.12.2010), ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч.4 ст.28, ч.1 ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч.4 ст.28, ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону від 21.12.2010), ч.4 ст.28, ч.3 ст.365 КК України (в редакції Закону від 21.02.2014), ч.4 ст.28, ч.1 ст.366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч.4 ст.28, ч.2 ст.162, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.1 ст.255 КК України, і йому призначено покарання:
- за ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції Закону від 21.12.2010) арешт на строк 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням правоохоронної діяльності, на строк 1 рік;
- за ч.4 ст.28, ч.1 ст.364 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням правоохоронної діяльності, на строк 2 роки, зі штрафом в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень;
- за ч.4 ст.28, ч.1 ст.365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) з урахуванням вимог ст.5 КК України обмеження волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням правоохоронної діяльності, на строк 2 роки;
- за ч.4 ст.28, ч.2 ст.365 КК України (в редакції Закону від 21.12.2010) позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням правоохоронної діяльності, на строк 2 роки 6 місяців, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «капітан міліції»;
- за ч.4 ст.28, ч.3 ст.365 КК України (в редакції Закону від 21.02.2014) позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням правоохоронної діяльності, на строк 3 роки, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «капітан міліції»;
- за ч.4 ст.28, ч.1 ст.366 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011) обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням правоохоронної діяльності, на строк 1 рік;
- за ч.4 ст.28, ч.2 ст.162 КК України позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією частини належного йому майна, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «капітан міліції»;
- за ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією частини належного йому майна, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «капітан міліції»;
- за ч.1 ст.255 КК України позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «капітан міліції».
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 3 роки, зі штрафом в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 гривень, з конфіскацією частини належного йому майна, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «капітан міліції».
Судом прийнято рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та про відшкодування процесуальних витрат.
02.12.2015 року захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_3 визнати невинуватим у частині обвинувачення, яке захисник наводить в апеляційній скарзі.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність або необґрунтованість судового рішення.
Такі вимоги повинні відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

2) необхідності застосування більш суворого покарання;

3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Жодного з цих випадків захисник не наводить, а тому його вимоги не узгоджуються із змістом поданої апеляційної скарги. До того ж, прохання про визнання особи невинуватою у частині вищенаведеного обвинувачення, не ґрунтується на положеннях ч.1 ст.407 КК України і є неконкретним, оскільки до повноважень суду апеляційної інстанції входить закриття кримінального провадження, знову ж таки, з передбачених законом підстав, які захисник повинен викласти в апеляційній скарзі.

Також незрозумілою є позиція захисника про скасування вироку в повному обсязі з огляду на те, що в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 виправданий.
Вказані обставини свідчать про неконкретність правової позиції і унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 2 листопада 2015 року щодо ОСОБА_3 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1