Справа № 1-63/11
ПОСТАНОВА

"18" квітня 2013 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

з участю прокурора Зубара С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження, -

встановив:

Вироком Тиврівського районного суду від 30.03.2012 р. ОСОБА_1 засуджено за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.1 ст.190, ч.3 ст.364 КК України і на підставі ч.1 ст.70 КК України, із застосуванням ст.72 КК України призначено покарання - 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади строком 3 (три) роки та з конфіскацією майна.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2012 р. вирок від 30.03.2012 р. змінено, на підставі ч.1 ст.70 КК України, із застосуванням ст.72 КК України ОСОБА_1 призначено покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах та органах державної влади строком 3 роки та з конфіскацією майна.

08.10.2012 р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ засудженому ОСОБА_1 у витребуванні кримінальної справи відносно нього для перевірки у касаційному порядку відмовлено через недотримання засудженим при подачі касаційної скарги вимог ч.1 ст. 387 КПК України 1960 року та надано місячний строк для усунення зазначених в постанові недоліків.

Постановою від 21 грудня 2012 року ОСОБА_1 повторно відмовлено у витребуванні кримінальної справи відносно нього через недотримання засудженим вимог ст. 350 КПК України 1960 року.

20 січня 2013 року засуджений ОСОБА_1 знову подав касаційну скаргу, однак постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2013 р. касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 визнано такою, що не підлягає розгляду, оскільки строк на касаційне оскарження, передбачений ст.386 КПК України 1960 року, він пропустив.

02.04.2013 року з місця відбування покарання від засудженого ОСОБА_1 до Тиврівського районного суду надійшло клопотання про поновлення йому строку на касаційне оскарження вироку Тиврівського районного суду від 30.03.2012 р. та ухвали апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2012 р. для подання касаційної скарги, мотивуючи по суті клопотання тим, що йому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було безпідставно відмовлено у витребуванні кримінальної справи щодо нього з метою її перевірки в касаційному порядку та було безпідставно визнано касаційну скаргу такою, що не підлягає розгляду, у зв'язку з пропуском строку на касаційне оскарження. Вважає, що строк на касаційне оскарження він не пропустив, оскільки в місячний строк з моменту отримання постанов про відмову у витребуванні кримінальної справи направляв касаційні скарги.

Враховуючи, що кримінальна справа щодо ОСОБА_1 розглядалась за нормами КПК України (1960 року), виходячи з положень п.15 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (2012 року), суд здійснює розгляд клопотання ОСОБА_1 за правилами КПК України (1960 року).

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінальної справи та детально проаналізувавши обґрунтування клопотання засудженого ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку у справі, приходить до висновку, що вказане клопотання необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Загальні положення частини 1 та 2 ст.386 КПК України (1960 року) встановлюють строки касаційного оскарження судових рішень, зазначених у ч.1 та ч.2 ст.383 КПК України (1960 року).

Відповідно до ч.3 ст.353 КПК України (1960 року) питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглянув справу.

Обгрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року, ухвали апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2012 р., засуджений ОСОБА_1 зазначає обставини направлення ним касаційної скарги на дане судове рішення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ і вказує на те, що ним не були пропущені строки на касаційне оскарження судового рішення (вироку) у справі. Тобто, виходячи з вказаного обґрунтування заявленого клопотання вбачається, що по суті, воно зводиться засудженим до незгоди з висновками суду касаційної інстанції, який виносив вищевказані постанови за касаційними скаргами ОСОБА_1

Згідно п.4 ст.32 КПК України (1960 року) касаційний суд - це суд, що розглядає справи за касаційними скаргами і поданнями в касаційному порядку. Суд першої інстанції - це суд, який має право винести вирок у справі (п.2 цієї статті). В системі судів загальної юрисдикції найнижчим судовим органом є місцевий суд.

Суд, детально проаналізувавши обґрунтування та мотиви заявленого клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року, ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2012 р., приходить до висновку, що суд першої інстанції не має процесуального права переглядати, оцінювати чи аналізувати дії та процесуальні рішення судді суду касаційної інстанції, незгоду з якими по суті висловлює у своєму клопотанні засуджений ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 353, 386 КПК України (1960 року), -

постановив:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.03.2012 року, ухвали апеляційного суду Вінницької області від 11.07.2012 р., якими він засуджений за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.369, ч.1 ст.190, ч.3 ст.364 КК України по кримінальній справі №1-63/11, залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту її проголошення, а засудженому - з моменту вручення йому копії постанови.

Суддя Ратушняк І. О.