Провадження №1-кс/200/1618/15
Справа №200/4316/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0000006 від 17.02.2015 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулась до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська із клопотанням, погодженим із прокурором прокуратури м.Дніпропетровська ОСОБА_4 , про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання вказала на те, що відповідно до наказу №1-к від 05.01.2009р., із 02.01.2009 року ОСОБА_5 займає посаду методиста ІІ категорії заочного відділення Дніпропетровського монтажного технікуму.

Одним зі студентів Заочного відділення Дніпропетровського монтажного технікуму є ОСОБА_6 , 1985р.н., який у квітні 2014 року отримав поранення в зоні антитерористичної операції поблизу м. Іловайськ Донецької області, у зв`язку з чим у січні 2015 року був направлений на реабілітацію до держави Польща і станом на 16 лютого 2015 року на території України був відсутній.

16.02.2015 року до керівника підрозділу сприяння працевлаштуванню випускників Дніпропетровського монтажного технікуму ОСОБА_7 за місцем роботи у приміщенні Дніпропетровського монтажного технікуму за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Столярова, 8, звернулася рідна сестра ОСОБА_6 ОСОБА_8 , 1990р.н., з метою зясування рівня успішності свого брата ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 і ОСОБА_7 було надано усне розяснення про можливість відрахування ОСОБА_6 з числа студентів Дніпропетровського монтажного технікуму та неотримання диплому про освіту, та можливе запобігання даній ситуації, а саме вплив на осіб, які приймають це рішення, тобто на членів екзаменаційної комісії Дніпропетровського монтажного технікуму шляхом передачі ОСОБА_7 або ОСОБА_5 грошових коштів у якості неправомірної вигоди в сумі 20000 гривень для подальшої передачі членам екзаменаційної комісії Дніпропетровського монтажного технікуму, на що ОСОБА_8 дала свою усну згоду.

19.02.2015 року у денний час ОСОБА_8 , знаходячись у робочому кабінеті ОСОБА_7 за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Столярова, буд. 8, виконуючи вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , передала останнім частину грошових коштів, а саме у розмірі 5 000 грн. у якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на прийняття рішень про присвоєння випускникам Дніпропетровського монтажного технікуму відповідної кваліфікації та щодо видачі диплома.

У подальшому, 27.02.2015 року приблизно о 13.00 годин ОСОБА_8 , знаходячись у робочому кабінеті ОСОБА_7 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Столярова, буд. 8, виконуючи вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , передала останнім частину грошових коштів, а саме у розмірі 12 000 грн. у якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на прийняття рішень про присвоєння випускникам Дніпропетровського монтажного технікуму відповідної кваліфікації та щодо видачі диплома.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Приймаючи до уваги, що санкція ч.3 ст.369-2 КК України передбачає конфіскацію майна, а не накладення арешту на вищевказане майно, може призвести до його відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що буде перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно ОСОБА_5 , а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий в судове засідання надав заяву, відповідно якої вимоги клопотання підтримала та просила задовольнити.

За обґрунтованим клопотанням слідчого, вирішення даного питання здійснюється без виклику ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, оскільки ч.3 ст.369-2 КК України передбачено конфіскацію майна та із спеціальною конфіскацією.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1