Справа №1-526/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Воскресенській Т.В.,

за участю прокурора Розум В.Д.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, тимчасово не працю-ючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

встановив:

ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку) за таких обставин.

19 жовтня 2010 року приблизно о 12 годині 00 хвилин підсудний разом з ОСОБА_2 розпивали спиртні напої в будинку №9-а по вул. Широкій в м. Бориспіль. Після розпиття спиртних напоїв потерпілий заснув, а ОСОБА_1 в цей час побачив на підлозі в кімнаті паспорт громадянина України на імя ОСОБА_2, в якому знаходились належні останньому грошові кошти у розмірі 603 гривень. У ОСОБА_1 виник умисел, спрямований на таємне заволодіння цими грошовими коштами. Реалізуючи свій злочинний умисел, користуючись тим, що потерпілий спить та відсутністю в цій кімнаті інших осіб та впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та керуючись корисливим мотивом, таємно заволодів грошовими коштами у розмірі 603 гривень. Таким чином у підсудного зявилась можливість розпорядитись на власний розсуд викраденим майном.

Підсудний визнав вину у вчиненні злочину та підтвердив те, що за таких обставин він таємно заволо-дів грошовими коштами у розмірі 603 гривень, які належали ОСОБА_2

На підставі ч.3 ст.299 КПК України суд не досліджував та не перевіряв докази, в яких містяться відо-мості про обставини вчиненого злочину.

Суд дійшов до переконання, що вина підсудного в інкримінованому йому злочині доведена.

Його дії кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення (крадіжка) чужого майна.

Таку кваліфікацію дій ОСОБА_1 суд вважає правильною.

Так, майно, яким заволодів підсудний, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_1 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Це означає, що заволодіння майном відбулось протиправно. Викрадення майна здійс-нювалось підсудним у відсутності потерпілого та інших осіб. За цією ознакою воно є таємним та визначаєть-ся як крадіжка. ОСОБА_1 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, підсудний усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. Вилучення цього май-на здійснювалось всупереч волі ОСОБА_2 але, незважаючи на це, ОСОБА_3 бажав ним заволодіти. Корисливий мотив підсудного полягав у тому, що при вчиненні злочину він прагнув обернути чуже майно на свою користь. В результаті цих діянь він одержав фактичну можливість володіти, користуватись та роз-поряджатись викраденим майном, тоді як потерпілий таку можливість втратив. Таким чином, вчинений під-судним злочин є закінченим.

Тому суд вважає, що ОСОБА_1 повинен бути засуджений за ч.1 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення (крадіжку) чужого майна.

При призначенні підсудному кримінального покарання суд враховує його ставлення до вчиненого злочину, особу підсудного, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, а також обстави-ни, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, в ході досудового слідства та в суді підсудний виявив щире каяття з приводу вчиненого злочину, активно сприяв його розкриттю та добровільно відшкодовував шкоду, заподіяну злочином. Ці обставини у відповідності до ст.66 КК України помякшують кримінальне покарання ОСОБА_1

Обставиною, яка обтяжує його кримінальну відповідальність, є те, що він вчинив злочин, перебуваю-чи в стані алкогольного сп'яніння.

Як обставини, що характеризують особу підсудного, суд бере до уваги те, що він раніше до кримі-нальної відповідальності не притягувався (а.с.63), на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не пере-буває (а.с.61), за місцем проживання характеризуються посередньо: у порушенні громадського порядку не помічений, з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, схильними до правопорушень, вживання спиртних напоїв та наркотичних засобів помічений не був (а.с.62).

З огляду на це, суд вважає, що за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_1 належить призначити кримінальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного є можливим без ізоляції його від суспільства. Тому до нього доцільно застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання, призначивши йому іспитовий строк певної тривалості. Крім того, суд вважає, що на ОСОБА_1 доцільно покласти обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов до підсудного не предявлявся.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, ст.ст.65-66, 75-76, ч.1 ст.185 КК України, суд

присудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК Ук-раїни, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк тривалістю в 1 рік.

На ОСОБА_1 покласти обовязки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідом-ляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, а також періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд залишити ОСОБА_1 до вступу ви-року суду в законну силу.

Вирок суду на протязі 15 днів може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4