Справа №1-110/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2011 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Висоцької Н.В.,

при секретарі - Крапивній Г.В.,

з участю прокурора - Криворучко А.М.,

законного представника неповнолітнього потерпілої - ОСОБА_1,

захисника підсудної -ОСОБА_2,

підсудної - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобовязаної, не працюючої, раніше не судимої, в скоєнні злочину, передбаченого ст.166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, яка є матірю неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та відповідальною за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, повинна піклуватися про здоровя доньки. ОСОБА_3, під час проживання на протязі 2011 року за адресою с. Холми, вул.. Червоноармійська, буд. 50, Корюківського району, злісно ухилялась від виконання батьківських обовязків по догляду та вихованню доньки, не піклувалась про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечила належними побутовими умовами для життєдіяльності, постійно протягом тривалого часу застосовувала до доньки фізичні покарання у вигляді нанесення побоїв руками та різними предметами, що тягло тілесні ушкодження. Внаслідок цього у неповнолітньої ОСОБА_4 на момент її огляду 08.06.2011 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці чола, правої брови, носа, підборіддя, правого та лівого коліна, правого та лівого ліктя, синців сідниці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок тривалого психічного та фізичного насильства з боку матері ОСОБА_3 у малолітньої ОСОБА_5, згідно висновку психологічної експертизи, виявлено невідповідність психічного розвитку її фізіологічному віку.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 вину визнала повністю та пояснила, що з жовтня 2010 року співмешкає з ОСОБА_6 і проживає в будинку його матері в см. Холми Корюківського району донька

ОСОБА_4 проживала разом з ними. У лютому 2011 року її співмешканець ОСОБА_6 побив неповнолітню донька, правоохоронними органами була порушена кримінальна справа відносно співмешканця та засуджено його до громадських робіт. Після цього випадку співмешканець доньку не чіпає. 08 липня 2011 року донька була обстежена в лікарні і на її тілі були виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв та опіків. Донька непосидюча, а у неї слабкі неврівноважені нерви, а тому вона постійно фізично карала доньку, тобто била рукою, лозиною, паском. На даний час ОСОБА_3 не памятає, за які провини вона карала свою доньку, вину визнає в повному обсязі.

Крім зізнавальних показів, вина підсудної доведена показами передставника потерпілої та свідків.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що проживав разом з ОСОБА_3 та її неповнолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_3 інколи фізично карала доньку, ставила в куток. Він бачив на тілі дитини тілесні ушкодження у вигляді синців та забоїв, але не цікавився звідки вони взялись. В лютому 2011 року він прийшов додому в нетверезому стані та побив неповнолітню ОСОБА_4, так як вона його розізлила. До лікарні співмешканка доньку не водила, так як вважала, що синці скоро зійдуть. Педагоги побачили синці на обличчі ОСОБА_4 та викликали дільничного інспектора, з котрим вони повели її до лікарні, де було зафіксовано синці та інші сліди побоїв на її обличчі. За фактом спричинення тілесних ушкоджень неповнолітній дитині, він був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що її син ОСОБА_6 співмешкає з ОСОБА_3 та її донькою ОСОБА_4. Дитина постійно була недоглянутою, голодною. Вона бачила на тілі ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синців, забоїв. На запитання звідки синці, дитина нічого не відповідала, так як боялась свою матір. У її присутності ОСОБА_3 не била доньку, бо знала, що вона буде захищати дитину, бо вважає її своєю внучкою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона працює начальником служби у справах дітей Корюківської РДА. 08.06.2011 року вона була запрошена працівниками прокуратури Корюківського району виїхати в смт. Холми Корюківського району для проведення перевірки виконання батьківських обовязків по догляду за дитиною жителькою смт. Холми ОСОБА_3 При огляді дитини було встановлено, що на ній були численні тілесні ушкодження у вигляді забоїв, а також сліди опіку живота, грудної клітини, лівого та право стегна. На її запитання, запитання лікарів дитина ОСОБА_4 відповіла, що тілесні ушкодження у вигляді забоїв, синців їй спричинила матір. По даній причині, у звязку з загрозою для подальшого життя неповнолітньої ОСОБА_4 в сімї, було прийнято рішення про вилучення дитини із сімї.

Допитана в судовому засіданні свідок по справі ОСОБА_10 показала, що 08 червня 2011 року у дитяче відділення була доставлена на стаціонарне лікування малолітня дитина ОСОБА_4. При огляді дитини вона побачила на ній сліди тілесних ушкоджень у вигляді саден у ділянці чола, правої брови, носа, підборіддя, правого та лівого

коліна, правого та лівого ліктів, синців під очима та на сідниці, на голові були сліди виривання волосся. На її запитання та інших медпрацівників ОСОБА_4 відповіла, що тілесні ушкодження у вигляді забоїв, синців їй спричинила матір та її співмешканець.

Крім зізнавальних показів підсудної, представника потерпілої, свідків по справі, вина підсудної доведена іншими доказами: даними довідки Корюківської ЦРЛ, згідно якої повідомлено прокуратуру Корюківського району та Корюківський РВ УМВС про доставку неповнолітньої ОСОБА_4 з побоями та опіками (а.с. 5,6); даними висновку судово-медичного дослідження № 229 та експертизи № 283, згідно яких у неповнолітньої ОСОБА_4 08.06.2011 року мались тілесні ушкодження у вигляді опікових ран 1-2 ступеню, передньої по верхньої грудної клітини з переходом на передню черевну стінку, правого та лівого стегна, лівого передпліччя, статевих органів. Саден в ділянці чола, правої брови, носа, підборіддя, правого та лівого коліна, правого та лівого ліктя, синців в ділянці сідниці (2) та правого плеча, що могли утворитися за декілька днів до моменту звернення та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 32-35, 38-40); даними висновку психологічної експертизи, згідно якої психічний розвиток ОСОБА_4 не відповідає її фізіологічному віку (а.с.55-58); даними висновку судово-психіатричної експертизи № 431, згідно якої ОСОБА_3 виявила та виявляє клінічні ознаки легкої розумової відсталості (Р70) за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними у період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, за психічним станом та на теперішній час примусові заходи медичного характеру їй не показані (а.с.46-49); даними акту обстеження умов проживання неповнолітньої ОСОБА_3, згідно якого умови виховання та розвитку дитини майже відсутні. Дитина майже не має одягу, взуття, відсутні іграшки. Дорослі члени сімї застосовують фізичне насилля до дитини, допускають вживання спиртних напоїв (а.с.89); оголошеними показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_11С.(а.с. 19-20).

За таких доказів, суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_3 повністю доведена, дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ст.166 КК України, як злісне не виконання батьками встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді невідповідності психічного розвитку фізіологічному віку неповнолітньої дитини та умисному спричиненню легких тілесних ушкоджень.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання підсудній, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка за місцем проживання характеризується негативно, повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, раніше не засуджена.

Судом враховані обставини, які помякшують покарання ОСОБА_3, а саме повне визнання вини, щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання підсудної, судом не виявлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, за умови призначення покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з застосуванням ст. 75 КК України, а саме призначити звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на неї ряду обовязків на час іспитового строку згідно ст. 76 КК України.

Судових витрат по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлений. Речових доказів по справі немає.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною та призначити покарання за ст. 166 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 обовязок: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - залишити попередню в вигляді підписки про невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Судових витрат по справі немає. Цивільний позов по справі не заявлений.

Речових доказів по справі немає.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Суддя Н.В. Висоцька