Справа №621/51/16-к
Пр. №1-в/621/23/16
УХВАЛА

Іменем України
18 січня 2016 року м. Зміїв
Суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»,
ВСТАНОВИВ:
До Зміївського районного суду Харківської області 13.01.2016 року надійшло клопотання ОСОБА_2 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.03.2010 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, про застосування ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в якому він просив перерахувати строк покарання, відбутий у СІЗО м. Харкова до відправлення до виправної колонії, із розрахунку день за два.
Ознайомившись з матеріалами справи, клопотанням ОСОБА_2 , приходжу до висновку про необхідність його повернення засудженому, виходячи з наступного.
Так, встановлено, що ОСОБА_2 засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05.03.2010 року за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.
Засуджений ОСОБА_2 , починаючи з 15.04.2009 року, перебував у Харківському слідчому ізоляторі, після чого був направлений до виправної колонії № 56 Сумської області.
24.12.2015 року набрав законної сили ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», яким було внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування строку попереднього ув`язнення, зокрема суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, в т.ч. про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Проаналізувавши вимоги вказаних вище статей, а також враховуючи той факт, що засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання у Роменській виправній колонії № 56 УДПС України в Сумській області, яка розташована в межах територіальної юрисдикції Роменського міськрайонного суду Сумської області, вважаю за необхідне повернути ОСОБА_2 його клопотання про застосування ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки воно подано без дотримання вимог про підсудність та роз`яснити засудженому його право на звернення із аналогічним клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» повернути заявнику.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 право та порядок звернення із відповідним клопотанням, а саме: право звернення до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок Зміївського районного суду Харківської області від 05 березня 2010 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1