Провадження № 1-кс/344/4063/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського МВ УМВС ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу прокуратури м. Івано-Франківська ОСОБА_6 , внесеного в рамках досудового розслідування, зареєстрованого в ЄРДР за №0004365 від 28.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про накладення арешту майна підозрюваного, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся в суд із клопотанням в рамках досудового розслідування про накладення арешту на майно, а саме на мобільний телефон.

Із клопотання вбачається, що 28.10.2015року ОСОБА_5 повторно відкрито викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_7 .

Того ж дня ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання вилучено мобільний телефон марки Нокіа 2690 із сім-картою мобільного оператора Київстар.

В судовому засіданні слідчий ствердив, що на мобільний телефон, вилучений в підозрюваного під час огляду, слід накласти арешт, оскільки він міг зберегти на собі сліди вчинення вказаного злочину та може бути використаний для встановлення істини в кримінальному провадженні.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання оскільки він не відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт.

Дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю клопотання безпідставним, виходячи із наступних міркувань.

Згідно ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Однак, на відміну від вищевикладених положень, суду не наведено жодного із перерахованих критеріїв.

За змістом ч. 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати також правову підставу арешту майна. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна ( ч. 3 ст. 173 КПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України слідчий суддя , -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підозрюваного відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1