Справа № 521/99/15-к
Провадження № 1-кп/521/37/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю прокурорів - ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника-адвоката - ОСОБА_8

потерпілих - ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Врадіївка, Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26.08.2014 року, приблизно о 14:00 годин, ОСОБА_13 , знаходячись в районі будинку № 16 по вул. Маршала Малиновського в м. Одесі, діючи із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, висловлюючись на адресу перехожих нецензурною лайкою, відкрито протиставивши свої інтереси інтересам інших людей, демонструючи зневажливе ставлення до суспільних інтересів, із застосуванням предмета, пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень ножем, пошкодив автомобіль марки «БМВ», д/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , автомобіль марки «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 та автомобіль марки «Тойота», д/н НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_11 .

У подальшому, на вимогу гр. ОСОБА_14 припинити хуліганські дії, ОСОБА_13 , висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою, кинув у бік останнього ніж. Після чого, ОСОБА_13 , підібравши з землі вказаний предмет, з місця події зник.

В ході судового розгляду по кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_13 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, при цьому відмовився давати будь-які пояснення, з приводу обставин кримінального правопорушення, повідомивши суду лише те, що 26.08.2014 року, в обідній час, він знаходився вдома і не був присутній на місці події.

Суд вважає, що повне невизнання вини ОСОБА_13 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, так само й відмову від дачі пояснень, слід розцінювати як обрану ним позицію захисту, що суперечить, однак, фактичним обставинам кримінального провадження, так як його вина повністю підтверджується зібраними доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засідання, пояснив, що 26.08.2014 року, він знаходився на роботі, в районі вул. М. Малиновського в м. Одесі, біля будинку № 16. Пообідні, йому на мобільний телефон подзвонили колеги та повідомили, що якийсь чоловік псує його автомобіль марки «БМВ», д/н НОМЕР_1 , які він припаркував за межами будівельного об`єкту. Після телефонного дзвінка, він одразу побіг з`ясовувати, що трапилось. В цей момент, на територію об`єкта, йому на зустріч, забіг ОСОБА_14 з двома жінками, які розповіли, що по вулиці бігає якийсь чоловік з ножем, веде себе неадекватно та псує автомобілі, припарковані біля будівельного майданчику, в тому числі і його автомобіль марки «БМВ», д/н НОМЕР_1 . Вони одразу ж викликали правоохоронців та службу безпеки. Після чого, вийшовши за межі будівельного об`єкту, він побачив на капоті свого автомобіля пошкодження, у вигляді двох пробитих дірок, при цьому чоловіка, який псував автомобілі, на місці пригоди вже не було, однак, робітники, які працювали на верхніх поверхах будівництва, та бачили ситуацію, повідомили, що вказаний чоловік зайшов у будинок АДРЕСА_2 , і вказали під`їзд будинку. В цей час вже приїхали співробітники правоохоронних органів і вже вони зайшли в під`їзд будинку, в який попрямував злодій. За деякий час з будинку вийшли правоохоронці разом із якоюсь жінкою (в цей час він разом із очевидцями стояли під будинком), яка одразу ж почала розповідати, що вона дружина чоловіка, який псував автомобілі, що в нього проблеми зі здоров`ям, і вони компенсують всі витрати на ремонт автомобілів. При цьому, жінка просила не писати заяви до правоохоронних органів. Однак, він не слухав жінку, не бажав такого розвитку і в цей же день написав заяву в органи міліції стосовно пошкодження його автомобіля невідомою особою. Як згодом вияснилось, чоловіком, який побив транспортні засоби, був саме ОСОБА_13 . Крім того, за декілька днів, ОСОБА_13 телефонував йому та просив зустрітись, з метою обговорення події, однак, зустрічі не відбулось, оскільки після дзвінка ОСОБА_13 про себе не давав знати;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засідання, пояснив, що 26.08.2014 року, він знаходився на роботі, в районі вул. М. Малиновського в м. Одесі, біля будинку № 16, де працював на посаді начальника будівельної ділянки (прорабом). Пообідні, коли він знаходився на робочому місці, до нього підбігла секретар і повідомила, що за межами будівельного майданчику, якийсь чоловік бігає з ножем та псує припарковані автомобілі, зокрема і його марки «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 . Після чого, він одразу ж вибіг за межі будівельного майданчика, де в той час знаходився його колега, ОСОБА_14 . Вже на вулиці він побачив чоловіка, це був саме ОСОБА_13 , який дійсно був з ножем в руках, і побачивши його ( ОСОБА_9 ), почав рухатись йому на зустріч. На запитання, навіщо він це робить, ОСОБА_13 нічого окрім крику та нецензурних слів не відповідав. При цьому, він помітив, що у ОСОБА_13 одна з рук, права, була вся в крові. В той момент, коли ОСОБА_13 наближався, повз нього ( ОСОБА_9 ) проходили двоє літніх жінок. Злякавшись за себе і за цих жінок, він, разом з ОСОБА_14 , завів останніх на територію майданчику. При цьому, коли вони заходили в ворота, ОСОБА_13 жбурнув в них ножем, який тримав в руці. Перечекавши, поки ОСОБА_13 заспокоється, він знову вийшов з території будівництва, однак на місці пригоди останнього вже не було, при цьому, робітники, які працювали на верхніх поверхах будівництва, повідомили, що ОСОБА_13 зайшов у будинок АДРЕСА_2 , і вказали під`їзд будинку. В цей час вже приїхали співробітники правоохоронних органів і вже вони зайшли в під`їзд будинку, в який попрямував злодій. За деякий час з будинку вийшли правоохоронці разом із якоюсь жінкою, яка представилась дружиною ОСОБА_13 і почала розповідати, що в її чоловіка проблеми зі здоров`ям, і вони намагатимуться компенсувати витрати на ремонт автомобілів. При цьому, жінка просила не писати заяви до правоохоронних органів. Однак, він не слухав жінку, не бажав такого розвитку і в цей же день написав заяву в органи міліції стосовно пошкодження його автомобіля невідомою особою. Крім того, за декілька днів, ОСОБА_13 телефонував йому та просив зустрітись, з метою обговорення події, однак, зустрічі не відбулось, оскільки після дзвінка ОСОБА_13 про себе не давав знати.

При цьому, потерпілий ОСОБА_9 наполягав, що саме ОСОБА_13 був тим чоловіком, який псував автомобілі біля будівельного майданчику;

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який в судовому засідання, пояснив, що 26.08.2014 року, він знаходився на роботі, в районі вул. М. Малиновського в м. Одесі, біля будинку № 16, де працював на будівництві. Пообідні, в нього спрацювала двостороння сигналізація, яка була встановлена на його автомобілі марки «Тойота», д/н НОМЕР_3 , припаркованого біля будівельного майданчику. Виглянувши у вікно з шостого поверху будівлі, він побачив чоловіка з ножем в руках, який наносив удари вказаним предметом по капоту його транспортного засобу. Цим чоловіком був саме ОСОБА_13 . Нерозуміючи, що коїться, він вибіг виміг за межі будівельного майданчику, де вже знаходились інші потерпілі, яким також були пошкодженні автомобілі, однак на місці пригоди ОСОБА_13 вже не було, при цьому, його колеги, які були очевидцями події від початку і до самого кінця, повідомили, що ОСОБА_13 зайшов у будинок АДРЕСА_2 , і вказали під`їзд будинку. В цей час вже приїхали співробітники правоохоронних органів, і вже вони зайшли в під`їзд будинку, в який попрямував ОСОБА_13 . За деякий час з будинку вийшли правоохоронці разом із якоюсь жінкою, яка представилась дружиною ОСОБА_13 і почала розповідати, що в її чоловіка проблеми зі здоров`ям, крім того, в них двоє маленьких дітей, і вони намагатимуться компенсувати витрати на ремонт автомобілів. При цьому, жінка просила не писати заяви до правоохоронних органів з приводу пошкодження автомобілів. Вони обмінялись з жінкою телефонами, після чого він повернувся до свого автомобіля, на якому помітив чотири пробиті отвори на капоті та на багажнику. В цей же день він написав заяву в органи міліції стосовно пошкодження його автомобіля. За декілька днів йому зателефонував чоловік, який представився людиною, яка пошкодила його автомобіль, та запропонував відновити його транспортний засіб вони домовились про зустріч. Однак, ще за декілька днів, йому подзвонив вже адвокат ОСОБА_13 і запропонував зустрітись вже в іншому місці на вул. М. Малиновського. На зустрічі з адвокатом він помітив самого ОСОБА_13 , який стояв метрів за десять від них, при цьому, адвокат почав вести розмову, але зрозумівши, що ремонтувати автомобіль йому напевне не збираються, він ( ОСОБА_11 ) відмовився вести подальшу розмову.

При цьому, потерпілий ОСОБА_11 наполягав, що саме ОСОБА_13 був тим чоловіком, який псував автомобілі біля будівельного майданчику, оскільки він добре його запам`ятав;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні пояснив, що 26.08.2014 року, пообідні, він знаходився на робочому місці по вул. М. Малиновського в м. Одесі, де працював прорабом на будівництві. Проходячи по території будівельного майданчику, його колеги, які працювали на верхніх поверхах будинку, почали гучно кричати, що на вулиці, за межами будівництва, хтось намагається псувати припарковані автомобілі. Почувши це, він разом із ОСОБА_15 , одразу ж вибігли на вулицю, де побачили чоловіка з ножем, який наносить удари вказаним предметом по автомобілях. Це був ОСОБА_13 . Він почав робити ОСОБА_13 зауваження, однак той не реагував на них, а лише вигукував нецензурні слова і погрожував. В якийсь момент, ОСОБА_13 почав наближатись до нього з ножем в руці. Злякавшись за своє життя, він разом із ОСОБА_15 забігли на територію будівельного майданчику, зачинивши за собою ворота. В цей момент, охоронці будівництва викликали наряд служби охорони. ОСОБА_13 не вгамовувався, і продовжував вигукувати нецензурні слова і наносити удари вже по огорожі будівельного майданчику. За мить він разом із ОСОБА_15 знову вийшли за межі будівництва, щоб спробувати вгамувати озброєного чоловіка, однак останній знов на зауваження не реагував і жбурнув в нього ніж, однак ніж не долетів. В цей момент, повз них проходили двоє літніх жінок, яких вони також сховав за ворота майданчику, з метою їхнього захисту. За деякий час, з`явився начальник ділянки ОСОБА_9 , автомобіль якого також постраждав від дій озброєного чоловіка, і вони всі разом почали чекати, доки приїде служба охорони та правоохоронці. Дочекавшись приїзду міліції, вони вийшли на вулицю, однак на місці пригоди чоловіка вже не було, при цьому, його колеги, які також були очевидцями події, повідомили, що ОСОБА_13 зайшов у будинок АДРЕСА_2 , і вказали під`їзд будинку. Правоохоронці разом із співробітниками служби охорони зайшли в під`їзд будинку, в який попрямував ОСОБА_13 . За деякий час вони вийшли з будинку разом із якоюсь жінкою, яка представилась дружиною ОСОБА_13 і почала розповідати, що в її чоловіка проблеми зі здоров`ям і вона вже його вгамувала. Надалі, за деякий час, як він зрозумів, було відкрите кримінальне провадження за фактом цих подій і його викликали до слідчого на допит;

- аналогічними показам свідка ОСОБА_14 , показами свідка ОСОБА_15 .

Крім того, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- повідомленням оператора «102» від 26.08.2014 року, згідно якого 26.08.2014 року о 14 годині 04 хвилини, по вул. М. Малиновського, 16 в м. Одесі, виявлений озброєний ножем чоловік;

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2014 року, згідно якого, ОСОБА_10 просить прийняти заходи до чоловіка, який в період часу з 14:00 годин до 15:00 годин 26.08.2014 року, по вул. М. Малиновського в м. Одесі, пошкодив його автомобіль марки «БМВ», д/н НОМЕР_1 ;

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2014 року, згідно якого, ОСОБА_9 просить прийняти заходи до чоловіка, який в період часу з 14:00 годин до 15:00 годин 26.08.2014 року, по вул. М. Малиновського в м. Одесі, пошкодив його автомобіль марки «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 ;

- протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 26.08.2014 року, згідно якого, ОСОБА_11 просить прийняти заходи до чоловіка, який в період часу з 14:00 годин до 15:00 годин 26.08.2014 року, по вул. М. Малиновського в м. Одесі, пошкодив його автомобіль марки «Тойота», д/н НОМЕР_3 ;

- протоколом огляду місця події від 26.08.2014 року, з додатками у вигляді фототаблиці, згідно якого, місцем огляду була ділянка місцевості, за адресою: АДРЕСА_2 , де були припарковані автомобілі марки «БМВ», д/н НОМЕР_1 , «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 та «Тойота», д/н НОМЕР_3 , на яких, при візуальному огляді, виявлені пошкодження у вигляді скрізних дірок на капотах;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2014 року, згідно якого, свідок ОСОБА_15 , впізнав особу, зображену на фотознімку № 3, яка 26.08.2014 року о 14:00 годин, по вул. М. Малиновського 16, в м. Одесі, вчинила хуліганські дії, кидалась на людей з ножем, виражалась нецензурною лайкою, пошкодила автомобілі. На фотознімку № 3 зображений ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_16 вказав, за якими ознаками впізнає особу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2014 року, згідно якого, свідок ОСОБА_14 , впізнав особу, зображену на фотознімку № 4, яка 26.08.2014 року о 14:00 годин, по вул. М. Малиновського 16, в м. Одесі, вчинила хуліганські дії, кидалась на людей з ножем, виражалась нецензурною лайкою, пошкодила автомобілі. На фотознімку № 4 зображений ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_14 вказав, за якими ознаками впізнає особу;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2014 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_9 , впізнав особу, зображену на фотознімку № 2, яка 26.08.2014 року о 14:00 годин, по вул. М. Малиновського 16, в м. Одесі, вчинила хуліганські дії, кидалась на людей з ножем, виражалась нецензурною лайкою, пошкодила автомобілі. На фотознімку № 2 зображений ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_9 вказав, за якими ознаками впізнає особу;

- рахунком-фактурою № 202 від 23.09.2014 року, яким зафіксована ціна ремонту пошкоджень автомобіля марки «Тойота», д/н НОМЕР_3 , власником якої являється потерпілий ОСОБА_11 ;

- рахунком-фактурою № 238750 від 24.09.2014 року, яким зафіксована ціна ремонту пошкоджень автомобіля марки «БМВ», д/н НОМЕР_1 , власником якої являється потерпілий ОСОБА_10 ;

- рахунком-фактурою № СЧ-323263 від 22.09.2014 року, яким зафіксована ціна ремонту пошкоджень автомобіля марки «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2 , власником якої являється потерпілий ОСОБА_9

- роздруківками телефонних дзвінків абонентів НОМЕР_4 (обвинувачений ОСОБА_13 ), НОМЕР_5 (свідок ОСОБА_17 ) та НОМЕР_6 (свідок ОСОБА_18 ), отриманими на підставі ухвал слідчих суддів Малиновського р/с м. Одеси від 27.11.2014 року та 03.12.2014 року, про надання тимчасового доступу до документів (інформації), які містять охоронювану законом таємницю, якими зафіксовані телефонні дзвінки вищевказаних абонентів між собою 26.08.2014 року, в тому числі, в період часу обставин кримінального правопорушення.

Аналізуючи покази обвинуваченого, потерпілих та свідків, а також інші докази по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що повне невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_13 , є ніщо інше, як спосіб захисту обвинуваченого, з метою ухилення від кримінального переслідування, та уникнення відповідного покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Так, оцінюючи покази потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на предмет їх достовірності, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки і визнає їх логічними та послідовними. При цьому, суд відхиляє можливість оговорення потерпілими ОСОБА_13 , оскільки до подій, які мали місце 26.08.2014 року, потерпілі та ОСОБА_13 між собою не були знайомі (встановлено під час судового слідства), не підтримували між собою жодних стосунків (приятельських, дружніх або ворожих), що в свою чергу виключає можливість утворення між особами таких ситуацій, які б могли в подальшому сприяти розвитку неприязних відносин.

При цьому, звертає увагу на себе, той факт, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи допитаними в судовому засіданні, відповідають на питання учасників судового провадження та суду достатньо швидко, не задумуючись та не аналізує свої відповіді, що на думку суду притаманно особам які кажіть правду. Ті події та обставини, які не пам`ятають, не скриваючи кажуть, що їх не пам`ятають. Покази дають чітко і послідовно, припускаючи іноді таку деталізацію своїх дій, та дій ОСОБА_13 які свідчать про події що дуже закарбовані у пам`яті кожного з потерпілих. На переконання суду, всі покази під час допиту ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є щирими та правдивими, які надані останніми без будь-якого примусу.

З тих самих підстав, критичній оцінці суду не піддані покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Свідчення всіх вищевказаних осіб на стадії судового слідства не містять між собою значних протирічь, наявність яких позбавила б суд прийняте об`єктивне та неупереджене рішення по кримінальному провадженню (кожен зі свідків або потерпілих, з точки зору людського фактору, після спливу значного проміжку часу, можуть не пам`ятати всіх, без виключення, деталей події, яка мала місце 26.08.2014 року, фігурантами якої виступали обвинувачений ОСОБА_13 та потерплі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ), являються безумовно послідовними та правдивими, оскільки такі покази ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , цілковито знайшли своє відображення під час дослідження письмових доказів вини ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення в суді.

Крім того, кожен з допитаних осіб (потерпілі та свідки сторони обвинувачення) однозначно стверджують, що саме ОСОБА_13 і являється тією особою, яка, орудуючи ножем, псувала транспортні засоби, припарковані біля будівельного майданчику за адресою: м. Одеса, вул. М. Малиновського, 16.

Впізнання, на стадії судового розгляду по кримінальному провадженню, потерпілими та свідками в ОСОБА_13 саме тієї особи, яка чинила хуліганські дії 26.08.2014 року, знайшло своє об`єктивне підтвердження на стадії досудового розслідування, і відображено в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.10.2014 року, які судом прийняті в якості доказової бази вини ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, згідно яких свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та потерпілий ОСОБА_9 ідентифікували на одних з пред`явлених фотознімках ОСОБА_13 , за індивідуальними для кожної людини фізичними властивостями.

Крім того, на стадії судового розгляду по кримінальному провадженню судом були допитані свідки сторони захисту, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 .

Так, покази свідка ОСОБА_17 (дружини обвинуваченого ОСОБА_13 ) стосовно того, що її чоловік, ОСОБА_13 , 26.08.2014 року весь час знаходився вдома, спав і не виходив з квартири, в тому числі і в обідній час, судом не сприймаються як алібі обвинуваченого і такі свідчення не можуть бути визнані допустимим доказом невинуватості обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 97 КПК України, при прийнятті рішення про визнання допустимим доказом показання з чужих слів, суд зобов`язаний враховувати співвідношення показань з чужих слів з інтересами особи, яка надала ці покази.

Судом встановлено, що свідок ОСОБА_17 та обвинувачений ОСОБА_13 пов`язані між собою тісними родини стосунками, ведуть спільний побут, у зв`язку з чим ОСОБА_17 являється особою, яка переслідує певний особистий інтерес при розгляді вказаного кримінального провадження, з точки зору прикриття ОСОБА_13 , з метою уникнення ним кримінального покарання.

Крім того, ч. 6 ст. 97 КПК України наголошує, що показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

При цьому, покази свідка ОСОБА_17 жодним чином не співвідносяться та суперечать наданим суду доказам вини ОСОБА_13 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, які проаналізовані та об`єктивно оцінені судом, з точки зору обставин кримінального правопорушення.

З тих самих підстав, критичній оцінці суду піддані покази свідка ОСОБА_18 (як встановлено судом, близької подруги сім`ї ОСОБА_21 , яка христила їхнього сина), яка пояснила, що 26.08.2014 року, вона прийшла до обвинуваченого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_17 додому, і обвинувачений увесь час знаходився вдома, не покидаючи помешкання,; а також покази свідка ОСОБА_22 , який являється близьким другом обвинуваченого ОСОБА_13 (товаришують близько 12 років), і також пояснив, що 26.08.2014 року, він навідався до свого приятеля ОСОБА_13 , оскільки вони домовлялись піти разом на відпочинок, але, через погане самопочуття обвинуваченого, вони залишились вдома і ОСОБА_13 до вечора не виходив з квартири.

Крім того, згідно роздруківками телефонних дзвінків абонентів НОМЕР_4 (обвинувачений ОСОБА_13 ), в період часу з 14:40 годин до 16:05 годин 26.08.2014 року, абонент ОСОБА_13 отримував телефоні дзвінки від дружини ОСОБА_17 (вхідні дзвінок) в межах дій декількох базових станцій, які розташовані по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що цілковито спростовує позиції як самого обвинуваченого ОСОБА_13 , так і свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , стосовно перебування особи на протязі майже всього дня, починаючи з 11:00 години до 17:00 годин 26.08.2014 року за місцем мешкання, і свідчить про пересування ОСОБА_13 вулицею в момент обставин кримінального правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що 26.08.2014 року він, знаходячись вдома, за адресою: АДРЕСА_2 , проводив ремонтні роботи на балконі своєї квартири, і приблизно о 10:00 годин, він бачив, як ОСОБА_13 разом зі своє дружиною заходили в під`їзд будинку, після чого він їх не бачив. Однак, свідок ОСОБА_19 відмовився однозначно стверджувати, що ОСОБА_13 в період з 14:00 до 15:00 годин цього дня виходив на вулицю, оскільки свідок періодично заходив в у приміщення квартири і не завжди виглядав з балкону на вулицю.

Отже, покази свідка ОСОБА_19 , на переконання суду, в цілому ґрунтуються на міркуваннях та припущеннях особи, яка дає свідчення, жодним чином не створюють алібі обвинуваченому ОСОБА_13 , з позиції перебування останнього лише в межах свого місця мешкання, тому не можуть бути покладені в основу позиції сторони захисту, щодо невинуватості ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення за обставинами, які мали місце 26.08.2014 року, о 14:00 годин, в районі будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, позиція сторони захисту про відсутність в матеріалах кримінального провадження будь-яких відомостей щодо знаряддя скоєння кримінального правопорушення (ножа), не сприймається судом, як можливий факт засвідчення невинуватості ОСОБА_13 у скоєнні кримінального правопорушення, оскільки: по-перше, допитані на стадії судового розгляду потерпілий ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 однозначно стверджували, що ОСОБА_13 , в процесі конфлікту, жбурнув в них саме ножем, яким останній і спричиняв механічні пошкодження транспортним засобам; по-друге, детальний шлях зникнення ОСОБА_13 з місця пригоди прослідкований не був (очевидці бачили лише під`їзд будинку, в який ОСОБА_13 зайшов після скоєння кримінального правопорушення), обшук у ОСОБА_13 вдома проведений не був, що, у своїй сукупності, дало останньому реальну змогу сховати, викинути, або знищити знаряддя скоєння кримінального правопорушення (ніж), з метою уникнення кримінального переслідування.

Разом з тим, стороною захисту на огляд суду, з подальшим долученням до матеріалів кримінального провадження, були надані копії медичної документації, згідно яких у 2011 році ОСОБА_13 переніс оперативне втручання з приводу переломів правого плечового суглоба та правої ключиці, що на думку сторони захисту, з позицію фізіології людини, унеможливлює спричинення ОСОБА_13 пошкоджень транспортних засобів саме за допомогою верхніх кінцівок (правої руки), однак, таке твердження, на переконання суду, є хибним та надуманим, оскільки, жодного медичного висновку стосовно можливо обмеженого функціонування обох рук ОСОБА_13 суду надано не було. Крім того, протягом всього судового провадження, судом не було виявлено жодного натяку на можливе обмежене функціонування рук ОСОБА_13 .

Крім того, виступаючи в судових дебатах, сторона захисту наголосила, що свідків сторони обвинувачення, їхній допит, не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України після завершення досудового слідства. Однак, таке твердження сторони захисту судом не сприймається як дійсне, оскільки, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, всі свідки сторони обвинувачення, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які були допитані в судовому засіданні, також були допитані і на стадії досудового слідства, про що свідчать відповідні посилання у вказаному реєстрів; п. п. 21, 22 реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню, засвідчують, що всі матеріали кримінального провадження, в тому числі, протоколи допитів свідків, були надані обвинуваченому (на той час підозрюваному) після закінчення стадії досудового розслідування.

Таким чином, у своїй сукупності, надані стороною обвинувачення докази вини ОСОБА_13 у вченні інкримінованого кримінального правопорушення, після їхньої ретельної перевірки та аналізу, повністю спростували позицію сторони захисту, стосовно невинуватості особи ОСОБА_13 у хуліганських діях по відношенню до потерпілих, оскільки ані свідчення потерплого, свідків сторони обвинувачення по кримінальному провадженню, ані дослідженні під час судового розгляду матеріали кримінального провадження, не мають між собою жодних протиріч, що в свою чергу (після перевірки законності здобуття таких доказів) надало суду можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_13 саме у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що органом досудового розслідування діям ОСОБА_13 була дана належна оцінка та інкриміновану кваліфікацію вважає правильною.

Навмисні дії обвинуваченого ОСОБА_13 суд кваліфікує за ст. 296 ч. 4 КК України за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому позитивна характеристика з місця роботи.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, які б могли обтяжувати покарання обвинуваченому.

Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що могли б обтяжувати покарання останньому, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_13 являється батьком двох неповнолітніх дітей 2000 та 2004 років народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, страждає на ряд захворювань, які потребують постійного медичного втручання, враховуючи той факт, що злочинними діями ОСОБА_13 не завдано фізичної шкоди особам потерпілих, суд вважає, що його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальній межі санкцій інкримінованої статті КК України із застосуванням норм ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи цивільні позови, суд керується вимогами ст. 1166 ЦК України.

При викладених обставинах: 1) уточнені цивільні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди у розмірі 14569,05 гривень, суд задовольняє в повному обсязі, у зв`язку із доведеністю вини ОСОБА_13 та документальним підтвердженням заявленої суми шкоди; 2) уточнені цивільні вимоги потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди у розмірі 29793,89 гривень, суд задовольняє в повному обсязі, у зв`язку із доведеністю вини ОСОБА_13 та документальним підтвердженням заявленої суми шкоди; 3) цивільні вимоги потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди у розмірі 5180 гривень, суд задовольняє в повному обсязі, у зв`язку із доведеністю вини ОСОБА_13 та документальним підтвердженням заявленої суми шкоди.

Речових доказів та судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, ст. 1166 ЦК України, СУД
З А С У Д И В:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /трьох/ років.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_13 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Захід забезпечення кримінального провадженні відносно ОСОБА_13 не обирався.

Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди, задовольнити в повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 14569 /чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять/ гривень 05 копійок.

Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди, задовольнити в повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 29793 /двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три/ гривні 89 копійок.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_13 матеріальної шкоди, задовольнити в повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 5180 /п`ять тисяч сто вісімдесят/ гривень.

Речових доказів та судових витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору і потерпілому та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1