Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шевцової Н.В.

при секретарі Магась Ю.О.

за участю прокурора Підлобний Я.В.

захисників ОСОБА_1

ОСОБА_2І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Знам'янка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Узбекистан, проживючого вул. Матрсова 29, с. Петрове Знам'янського району Кіровградської області, українця, громадянина України, не одруженого, електромонтера ВАТ „Кіровградобленерго" м. Знам'янка, військовозобовязаного, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, раніше судимого 17.04.2006 року Знам'янським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

за ч.І ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_4 скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно, та умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя та не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, а підсудний ОСОБА_3 скоїв заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину за наступних обставин.

ОСОБА_5 25.02.08, приблизно о 22.00 год., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи по вул.Калініна, 112 у м.Знам'янка Кіровоградської області, наздогнав ОСОБА_6, правою ногою наніс останньому близько двох ударів в живіт, чим спричинив побої, які не спричинили тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_4, погрожуючи ОСОБА_6 фізичною розправою, повалив його спиною на землю та відкрито викрав мобільний телефон «Сіменс М55» з стартовим пакетом Київстар» вартістю 275 грн., гроші в сумі 790 грн., механічний годинник «Шарп» вартістю 100 грн., після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 1165 грн.

Крім того, 06.11.05, приблизно о 20.00 год., група осіб, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в квартирі, що належить ОСОБА_8, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних відносин спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_9, під час чого ОСОБА_7 наніс два удари правою рукою, зжатою в кулак, в область грудей та один удар правою ногою в область ребер справа, а ОСОБА_4 наніс один удар ногою в область спини та приблизно 2-3 удари правою ногою в область ребер зліва, чим в сукупності завданих локальних травматичних впливів заподіяли ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7 ребра зліва та 10 ребра справа, крововиливів в області грудної клітини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 75 від 10.11.06 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя та здоров'я особи, але потягли за собою тривалий розлад здоров'я.

ОСОБА_3 25.02.08, приблизно о 22.00 год., був безпосереднім очевидцем скоєння ОСОБА_4 тяжкого злочину, а саме того, як ОСОБА_4, перебуваючи по вул.Калініна, 112 у м.Знам'янка Кіровоградської області, наздогнав ОСОБА_6, правою ногою наніс останньому близько двох ударів в живіт, чим спричинив побої, які не спричинили тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_4, погрожуючи ОСОБА_6 фізичною розправою, повалив його спиною на землю та відкрито викрав мобільний телефон «Сіменс М55» з стартовим пакетом «Київстар» вартістю 275 грн., гроші в сумі 790 грн., механічний годинник «Шарп» вартістю 100 грн. Одразу після скоєння злочину ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 викрадені у ОСОБА_6 годинник та мобільний телефон «Сіменс М55» з стартовим пакетом «Київстар», які є предметами злочину, які ОСОБА_3, з метою приховування злочину, скоєного ОСОБА_4, приніс до себе додому за адресою с.Петрово Знам'янського району, вул.Матросова,29 де зберігав до часу їх вилучення працівниками міліції. Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними та протиправними діями скоїв заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 вину в скоєнні злочинів передбачених ч.І ст. 122, ч.2 ст.186 КК України не визнав. Суду пояснив, що до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 він не причетний. В той день, 06.11.2005 року він перебував у ОСОБА_7, дивився телевізор. Потім прийшла його мати і вони разом пішли додому. До ОСОБА_8 не заходив, потерпілого не бив. Чому ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на досудовому слідстві, а ОСОБА_9 - і в суді його обмовляють, він не знає. Крім того, також не здійснював відкрите викрадення речей ОСОБА_6 Пояснив, що 25.02.2008 року ввечері він знаходився біля кафе „Катруся", де зустрів ОСОБА_6, який запросив його випити кави, а сам він пив горілку. Зайшов ОСОБА_3С, запитав де проживає ОСОБА_12, у якого мають бути його документи, які він забув до цього. Він пообіцяв йому вказати, де проживає ОСОБА_12, після того як вони посидять у кафе. Хвилин через 40 ОСОБА_6 зібрався їхати додому і ОСОБА_5 вирішив його провести до таксі. ОСОБА_13 пішов за ними, ОСОБА_5 показав потерпілому таксі, ОСОБА_6 виявив бажання справити природні потреби, для чого ОСОБА_5 підвів його до недобудованого магазину. ОСОБА_6 впав, ОСОБА_5 його підняв, і залишив, не дочекавшись як той закінчить. ОСОБА_5 розвернувся і пішов, а ОСОБА_3 залишився біля потерпілого. Через кілька хвилин ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_5, і показав йому годинник, при цьому нічого не пояснюючи. Оскільки вже було 23 год. він вирішив іти додому, робити укол. Чому він не показав ОСОБА_3 де проживає ОСОБА_5, чітко пояснити не може. Чому ОСОБА_3 та ОСОБА_6 його обмовляють, пояснити не може.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину свою в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що 25.02.2008 року зранку він зайшов у кафе „Катруся" випити кави, та залишив там документи. Коли згадав і повернувся в кафе, йому повідомили що їх забрав хлопець, який сидів поряд з ним, на прізвисько „Афганець". В кафе перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Він підійшов до ОСОБА_5 та спитав чи не знає він ОСОБА_14, а той сказав, що покаже де він живе. ОСОБА_3 вирішив почекати та сів біля них. ОСОБА_6 при цьому випивав алкогольні напої. Приблизно через 40 хв. ОСОБА_6 з ОСОБА_5 вийшли на вулицю, а він послідкував за ОСОБА_5, чекаючи, що той покаже де живе чоловік, який забрав його документи. Вони попрямували через площу, в бік залізничного вокзалу до таксі. ОСОБА_6 був сильно п'яним, ОСОБА_5 його повів в сторону взуттєвого кіоску, за який вони зайшли для того, що справити природні потреби. Він залишився чекати на тротуарі. Почувши звуки бійки він підійшов до них та побачив, що ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_15 від чого той упав, а ОСОБА_5, сточи біля нього на колінах витягнув у ОСОБА_6 мобільний телефон з бокової кишені куртки та зняв годинник. Забравши ці речі у ОСОБА_6, ОСОБА_5 швидко кинув їх ОСОБА_16 і різко почав бігти. Коли біг, щось кричав ОСОБА_3, але він не розібрав, що саме. ОСОБА_3 рефлекторно, не думаючи, схопив речі обома руками та кинувся за ним, але не зміг зайти у під'їзд, в який забіг ОСОБА_5 Повернувся назад до ОСОБА_6, але того вже на місці не було. Тому він з мобільним телефоном та годинником пішов додому. Через декілька днів їх у нього забрала міліція, сам в міліцію про скоєне він не заявляв. В скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_5 та крім повного визнання вини ОСОБА_3, їх вина в повному обсязі доведена дослідженими в суді доказами.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_7, відносно якого провадження по справі закрито в зв'язку зі сплином строків давності, вину свою в судовому засіданні визнав частково. Суду пояснив, що 06.11.2005 року у нього в гостях були ОСОБА_5 з матір'ю. Прийшла ОСОБА_8 з дитиною, та розповіла, що її б'є колишній чоловік ОСОБА_9 ОСОБА_5 з матір'ю пішли до себе додому, а він пішов провести ОСОБА_8 Зайшовши в квартиру до ОСОБА_8 він побачив, що потерпілий спить в кріслі, він його збудив, вдарив в обличчя, штовхнув в прихожу а звідти викинув з квартири в під'їзд. ОСОБА_8 попросила його почекати, на випадок якщо ОСОБА_9 повернеться, але той не повернувся, і він пішов додому. На досудовому слідстві давав неправдиві покази щодо того, що ОСОБА_4 також бив ОСОБА_9 разом з ним, причину цьому пояснити не може. Вважає, що наніс всього три удари ОСОБА_9

Однак, будучи допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_7, свою вину в скоєні злочину передбаченого ч.І с. 122, КК України, визнавав повністю, та пояснював, що в 2005 році проживав на квартирі що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. Так, 06.11.2005 року, він на протязі всього дня перебував в квартирі, де тимчасово проживав. У вечірній час, близько 17 год. до них в гості прийшов ОСОБА_17 Посидівши деякий час, о 19 год. до них прийшла мати ОСОБА_18 ОСОБА_17, яка прийшла за ОСОБА_4. ОСОБА_5 відповів, що зараз прийде, тому його мати трохи посидівши, пішла до себе до дому. Коли ОСОБА_19 пішла то до квартири, через декілька хвилин, зайшла ОСОБА_8, яка прийшла разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_20. Люба зайшовши в квартиру, почала їм розповідати про те, що в її квартирі находиться ОСОБА_9, який є її колишнім чоловіком, та який прийшов до їх додому щоб провідати свого сина. Коли він прийшов до них в квартиру, то він перебував в стані алкогольного сп'яніння, пішов до свого сина та почав вимагати від нього щоб той вчив уроки. Її малолітній син йому відмовив, після чого ОСОБА_9 його почав заставляти силою та спричинив йому біль і тілесні ушкодження. Також ОСОБА_8 розповіла, що вона виганяла ОСОБА_9 з квартири, але той не хотів йти, тому вона забрала свого сина та прийшла до них, щоб вони надали їй допомогу у вигнанні ОСОБА_9 з її квартири. Так приблизно на початку 20 год., він разом з ОСОБА_4 вирішили піти до квартири ОСОБА_8, тому в чотирьох, а саме, він, ОСОБА_4, ОСОБА_8 та її неповнолітній син ОСОБА_20 пішли до неї до дому, який знаходиться за адресою вул. Привокзальна 10, квартири він не памятає. Коли вони прийшли до вказаного дому, вони всі зайшли в квартиру, яка знаходиться на першому поверсі, і побачили ОСОБА_9 сидячого на кріслі в залі, який мабуть сидів та чекав ОСОБА_8. Юра перебував в стані алкогольного сп'яніння, до того часу він ОСОБА_9 ніколи не бачив та раніше не знав.. Юра встав з крісла, а він в свою чергу почав в нього запитувати навіщо він побив свого сина. Юрій відповів, що це не його справа, на що він схопив його за одяг та почав намагатись його вивести з квартири. Юрій почав впиратись, тому йому вдалося вивести його в прихожу кімнату, де він, чинячи опір, схопив його за куртку, Він в свою чергу наніс йому приблизно 2 удари в область грудей, які наніс правою рукою, зжатою в кулак, від чого ОСОБА_9 присівши, трохи не впав. Коли той присів. ОСОБА_4, правою ногою, наніс йому один удар в спину від чого той впав. Коли ОСОБА_9 впав на підлогу, він скрутившись, закрив лице руками а ОСОБА_7 з ОСОБА_4 почали наносити йому удари в тулуб. Він наніс йому правою ногою 2-3 удари в область ребер з ліва. Після цього, припинивши його бити, він підняв його з підлоги, взяв куртку, яка висіла на вішалці, вручив йому в руки та вивів з квартири, при цьому зачинивши двері квартири. Вигнавши ОСОБА_9 вони заспокоїли ОСОБА_8, побули в неї близько 30 хв., так як остання боялась, що ОСОБА_9 повернеться до її квартири, та пішли додому.

Потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 06.11.2005 року після роботи він вживав алкогольні напої з приводу виходу колеги на пенсію. По дорозі додому зайшов до колишньої дружини, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6. Він наказав синові зробити уроки, а сам сів у крісло де і задрімав. Прокинувся від того, що двоє чоловіків шарпають його за одяг і питають чому він ображає сина. Коли він піднявся з крісла, хтось вдарив його в сонячне сплетіння, поваливши на підлогу і став наносити чисельні удари. Він намагався вийти з квартири, але його не пускали і наносили знову удари. Ці чоловіки були ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з якими він раніше знайомий не був. Коли він впав на підлогу, то знаходився до низу, але повертаючи головою він бачив, що і ОСОБА_7 і ОСОБА_5 били його ногами по тулубу. Коли він вийшов з під'їзду, зустрів ОСОБА_11, якому розказав про події, і той відвів його додому. Точно бачив, що підсудні наносили удари обидва, кожен по 6-8 ударів.

Допитана в судовому заіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що 06.11.2005 року її син ОСОБА_9 затримався на роботі з провиду проводів на пенсію співробітника. Увечорі їм зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що необхідно забрати сина, оскільки його побили. Потім ОСОБА_9 розповів їй, що його побили ОСОБА_7 та ОСОБА_5 Також відразу після скоєного вона зустрічала мати ОСОБА_5 - ОСОБА_21, яка скаржилася їй на сина і визнавала, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_9 на грунті ревнощі.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 06.11.2005 року до неї додому прийшов колишній чоловік ОСОБА_9 в нетверезому стані, почав виясняти відносини. Вона вибігла з дитиною з дому, зустріла матір ОСОБА_5, яка запропонувала їй допомогти і вони разом повернулися у квартиру. ОСОБА_21 будила але не добудилася ОСОБА_9 і пішла додому. Вона ж пішла до батьків ОСОБА_9, а потім до ОСОБА_7 Попросила ОСОБА_7 вигнати ОСОБА_9, на що ОСОБА_7 погодився. Прийшовши в квартиру, вона почала будити ОСОБА_9, на що той прокинувся і вдарив ОСОБА_7 в груди. ОСОБА_7 виштовхав потерпілого з квартири в під'їзд і зачинив двері. Ніхто його не бив, тілесних ушкоджень на ньому не було. З потерпілим та з матір'ю ОСОБА_9 в неї неприязні відносини.

З оголошеного в судовому засіданні проколом допиту свідка ОСОБА_10, стало відомо, що 06.11.2006 року, він приблизно в 21. год. проходив поряд будинку №10 по вул. Привокзальна, де він почув шум, а саме знайомий голос, і коли він зайшов до під'їзду, звідти лунав шум і побачив, що на першому поверсі відчинені двері до квартири. Коли він зазирнув туди то побачив, що в квартирі, а саме в прихожій кімнаті на підлозі лежав ОСОБА_9, який тримав двома руками свою голову, і біля стояло двоє чоловіків, раніше яких він бачив у м. Знам'янка, і вони наносили удари ногами по тулубу ОСОБА_9 Кожен з них наніс при ньому по 3 удари ногами. Побачив все це, він вирішив повідомити матері ОСОБА_9 про те, що його б'ють (а.с. 120 том 1)

Показами свідка ОСОБА_22, який пояснив, що 06.11.2006 року, він у вечірній час знаходився у сина, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 Після 20 год. він разом з сином вирішив піти в магазин „Алладін" розташований біля залізничного вокзалу а потім вирішив зайти до свого знайомого забрати борг, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_8. Після цього він підійшов до будинку №10 і зайшов до під'їзду де він проживав, і коли він підіймався по сходам то почув шум, а саме голосно балакали в квартирі на першому поверсі, але на це не звернув уваги, він піднявся на 3 поверх і там побачив дівчинку, віком приблизно 8 років, він спитав у неї де проживає Колесник, на що вона відповіла, що вона тут вже не проживає а проживає в крайньому під'їзді, і після цього він почав спускатися по сходам вниз. В цей час, коли він дійшов до першого поверху побачив, що відкриті двері у квартирі, в коридорі на підлозі на боку лежить чоловік. Біля нього стояли двоє незнайомців, які наносили йому удари у різні частини тіла. Один з незнайомих чоловіків був зростом приблизно 185 см., інший нижчий. Він злякався і вирішив спуститись вниз і повідомити міліцію. Коли він вийшов на вулицю через кілька хвилин на вулицю вийшов ОСОБА_9, який тримався за живіт та грудну клітину. ОСОБА_9 розповів йому, що він прийшов до своєї колишньої дружини та сина. Перебуваючи у квартирі він заснув, а його збудили двоє чоловіків і побили, (а.с. 121 т. 1)

Висновком судово-медичної експертизи № 75 від 10.11.2006 року, в ході якої було встановлено, що ОСОБА_9 не міг спричинити собі тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту та йому спричиненні тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому 7-го ребра зліва та 10-го зправа та крововиливу в області грудної клітини, (а.с. 97 том 1).

Висновком судово-медичної експертизи № 83 від 27.11.2007 року було встановлено, що з урахуванням відтворення обстановки та обстави події більш вірогідно, що тілесні ушкодження потерпілому причинили ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 132-133 том 1)

Протоколо відтворення обставин та обстановки події від 18.11.2007 року, за участю потерпілого ОСОБА_9, який повністю підтвердив свої покази (а.с. 124-127 том 1)

Протоколом очної ставки від 23.09.2008 року між потерпілим ОСОБА_9 та І обвинувачуваним ОСОБА_7, в ході якого вони повністю підтвердили свої покази (а.с.241- 242 том 1).

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 25.02.2008 року він приїхав з м.Кіровграда до м. Знам'янка у справах. Біля 21 години вирішив піти до кафе „Катруся", але воно було зачинено. До нього підійшов ОСОБА_5, який раніше був його пацієнтом, і сказав, що зараз прийде бармен. Вони разом зайшли до кафе, ОСОБА_6 взяв собі 100 гр. горілки а ОСОБА_5 - кави, оскільки той вже був випивший. Під час перебування в кафе йому не подобалась поведінка компанії, яка також перебувала в цьому кафе, і він вирішив йти додому. Але ОСОБА_5 його зупинив та наполіг повернутися. Через годину, вирішивши ідти додому, вийшовши на вулицю, відчув, що за ним хтось іде. Повернувся і побачив, що за ним швидко іде ОСОБА_5, а за ним, приблизно на відстані три метри - ОСОБА_23. Біля взуттєвої майстерні його наздогнав ОСОБА_5, заштовхнув за кіоск, звалив з ніг, ударивши ногами чи руками в область печінки. Він упав на спину, а ОСОБА_4 придавивши його до землі, почав обшукувати, забрав гроші з двох кишень та записника 750 грн., мобільний телефон і годинник. ОСОБА_23 стояв на відстані одного метра, нічого не робив. Після цього потерпілий піднявся, та побіг в сторону таксі. ОСОБА_5 при цьому йому крикнув, що все нормально. Він поїхав до лікарні і написав заяву в міліцію.

Допитана в судовому засіданні Свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працює в кафе „Катруся" реалізатором, 25.02.1008 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 сиділи в кафе. ОСОБА_6 випивав горілку, а потім вони всі вийшли. До цього в обід ОСОБА_3 забув в кафе свої документи, а ввечері повернувся за ними.

З протоколу огляду місця події від 29.02.2008 року вбачається, що в домоволодінні ОСОБА_3 за адресою вул. Матросова 29 с. Петрове Знам'янського району, було виявлено та вилучено речі потерпілого, а саме, наручний годинник «Шарп» та мобільний телефон «Сіменс М55» (а.с.17 том 1).

Протоколом огляду предметів від 23.03.2008 року оглянуті вказані речові докази (а.с. 170 том 1).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № 71/3 від 23.03.2008 року встановлено, що вартість годинника «Шарп» становить 100 грн., мобільного телефону «Сіменс М55» разом з карткою «Київстар» - 275 грн. (а.с. 176-177 том 1)

При проведення відтворення обстановки та обставин події 20.06.2008 року потерпілий ОСОБА_6 повністю підтвердив свої покази на місці події.(а.с. 202-20 /том 1)

Висновком судово-медичного експерта № 181 від 04.07.2008 року встановлено, що ОСОБА_6 спричинені побої, що не спричинили тілесних ушкоджень (а.с. 235 том 1)

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками умисне спричинення середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя та не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, а також в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно - доведеною.

Суд також вважає вину підсудного ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України за ознаками - заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину - доведеною.

Суд не приймає до уваги доводи підсудного ОСОБА_5 про те, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9, оскільки його покази повністю спростовуються показами потерпілого ОСОБА_9, свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10, показами обвинуваченого ОСОБА_7 Всі ці покази між собою співвідносяться, логічні, послідовні. Напроти будучі допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_24, відносно якого провадження по справі зарите, пояснив, що ОСОБА_5 з ним до квартири ОСОБА_8 не приходив, хоча пояснити, чому він на досудовому слідстві викривав ОСОБА_5, не зміг. Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_8, яка також змінювала свої пояснення на протязі досудового та судового слідства та свідка ОСОБА_21, яка пояснювала що забрала ОСОБА_5 додому з квартири ОСОБА_24, оскільки вони суперечать один одному, ОСОБА_21 є матір'ю ОСОБА_5 і намагається допомогти йому уникнути відповідальності. В судовому засіданні не знайдено причин, з яких потерпілий та свідки могли обмовити підсудного, не називає таких причин і сам підсудний.

Крім того, покази підсудного ОСОБА_5 про те, що він не скоював відкрите викрадення майна у ОСОБА_6 повністю спростовуються показами потерпілого, підсудного ОСОБА_3 Так, і потерпілий, і ОСОБА_3 пояснювали, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 зайшли за обувний кіоск, де ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_6, коли той лежав на землі, доставав гроші та майно з кишень потерпілого. Не визнаючи свою вину, ОСОБА_5 на досудовому слідстві та в суді давав нелогічні покази. Навіть при допиті в суді путається у власних поясненнях, не може пояснити, чому він, вирішивши допомогти потерпілому ОСОБА_6 сісти на таксі через кілька хвилин залишає потерпілого, так і не посадивши його втаксі, чому ОСОБА_3 залишився біля потерпілого, чому він передумав показувати ОСОБА_3 місце проживання чоловіка, у якого опинилися документи ОСОБА_3 Всі ця протиріччя свідчать про намір ОСОБА_5 уникнути відповідальності. В судовому засіданні не знайдено причин, на підставі яких би суд не довіряв показам ОСОБА_6 та ОСОБА_3, оскільки вони логічні, послідовні, однакові на протязі досудового та судового слідства. Сам ОСОБА_5 причин, чому суд повинен не брати до уваги покази ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не наводить.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України. Однак, органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні відкритого викрадення майна у ОСОБА_25 в стані алкогольного сп'яніння, що не підтверджено матеріалами справа, в тому має бути виключено з обвинувачення.

Суд також вважає, що діє підсудного ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного підсудним злочину, який закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу ОСОБА_3, що він раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, потерпілий на суворому покаранні не наполягає.

До обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3, особу підсудного, наявність обставин, які обтяжують, та наявність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання не пов'язане з позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєних підсудним злочинів, які закон класифікує як злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, особу ОСОБА_5, що він раніше судимий, скоїв злочин в період іспитового строку, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє на важку хворобу, потерпілий на суворому покаранні не наполягає. З урахуванням стану здоров'я підсудного, суд вважає, що ОСОБА_5 заслуговує на призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставин, які пом'якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_5, особу підсудного, відсутність обставин, які обтяжують або пом'якшують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши покарання за вироком Знам'янського міськрайонного суду від 17.04.2006 року.

По справі потерпілим ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2495,55 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн., який підлягає частковому задоволенню з урахуванням ступеню та характеру моральних страждань.

Також потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 100 грн., яки підлягає частковому задоволенню з урахуванням повернутого майна, та моральної шкоди на суму 10000 грн., в задоволенні якого необхідно відмовити, оскільки потерпілий не навів обставин, які б свідчили про завдання йому моральних страждань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 396 КК України у вигляді 1 (одного) рокуів обмеження волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов'язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 - підписку про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 122 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання: за ч. 1 ст. 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно ст. 70 шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складення даного покарання та покарання за вироком Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.04.2006 року остаточно визначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд ОСОБА_4 змінити на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду. Строк відбуття покарання рахувати з 29.11.2010 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 на його користь 2495 грн. 55 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500 грн. - в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 2995 грн. 55 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 на його користь 790 грн.

Речові докази - телефон, годинник, кейс які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6, залишити у власність останньому, шапку, яка знаходиться в камері вберігання Знам'янського МВ УМВС - знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5-ти діб після його проголошення, а засудженим - в той же термін, з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам'янського

міськрайонного суду ОСОБА_26