про продовження терміну тримання під вартою
2 листопада 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження, за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України.
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2015 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого, встановлений ухвалою слідчого судді, закінчується, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує значного часу для розгляду, з огляду на що судом в порядку ст. 331 КПК України поставлене на обговорення учасників процесу питання про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились, а обвинувачений зможе ухилятись від суду, впливати на свідків, перешкодити кримінальному провадженню. Проти зміни запобіжного заходу заперечував.
Захисник у судовому засіданні просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_4 вину в інкримінованих злочинах не визнає, на свідків наміру впливати не має. Зазначила, що до обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою він мав постійне місце роботи, від слідства не ухилявся.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Пояснив суду, що він не має наміру ухилятись від суду, впливати на свідків чи продовжувати злочинну діяльність, оскільки він має намір доказати свою невинуватість у спосіб, передбачений КПК України. Зазначив, що в нього четверо дітей, однак він записаний батьком лише однієї дитини. Під час випробувального терміну він постійно проживав разом з цивільною дружиною за містом, постійно з`являвся на відмітку до КВІ, тобто не переховувався. Вказав, що він має матір інваліда 3 групи, і їй важко ходити до нього в СІЗО, матір доглядає за бабусею похилого віку.
Суд, заслухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Як вбачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості під час іспитового строку.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Також суд зазначає, що захисником та обвинуваченим не надано будь-яких доказів зменшення чи відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не зазначено обставин, передбачених ст. 178 КПК України, які могли б бути враховані судом задля зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд також враховує, що особи, які підлягають допиту як свідки, є знайомими обвинуваченого, що він також підтвердив у судовому засіданні, що не може виключати на них вплив з боку обвинуваченого в разі зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд зазначає, що ані обвинувачений, ані його захисник не надали суду будь-яких документальних підтверджень того, що обвинувачений має постійне місце роботи та проживання, має на утриманні дитину та непрацездатну матір, бабусю, позитивно характеризується за місцем мешкання, та немає порушень під час відбуття умовного покарання, так само як і не надані докази неможливості його знаходження в умовах слідчого ізолятора.
Також суд звертає увагу обвинуваченого та його захисника на те, що клопотання про зміну запобіжного заходу заявлено із порушенням ст. 201 КПК України.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, з огляду на що підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд на даний час не вбачає.
Підсумовуючи вищевикладене, та враховуючи дані, наявні в матеріалах кримінального провадження, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Суд зазначає, що продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє обвинуваченого та його захисника права заявити обґрунтоване клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому протягом всього часу судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд -
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 Кримінального кодексу України продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 2 листопада 2015 року до 31 грудня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 3 листопада 2015 р. о 9:00 год.

Суддя ОСОБА_1