Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/475/15
ун. № 759/7149/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0002564 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню освіту, розлучений, має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював оператором у ТОВ «СТАКО-ПОЛІМЕР», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 27.03.1996 Київським міським судом за п.п. «а», «е» ст. 93; ч. 2 ст. 142; ч. 3 ст. 142; ст. 42 КК України в редакції 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;
- 28.04.2010 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 122; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 08.02.2014 звільнений від відбування покарання умовно-достроково на строк 1 рік 2 місяці 5 днів на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 31.01.2014,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники кримінального провадження: потерпіла ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 08.05.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002564 від 17.03.2015, з додатками стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 14.05.2015, а в подальшому ухвалою суду від 30.06.2015, запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 12.07.2015 та 28.08.2015 включно.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 28.08.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за спливом двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Прокурор ОСОБА_6 вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду (ризик переховування); незаконно впливати на потерпілу та свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 , думку якої підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечила щодо доцільності продовження тримання її підзахисного під вартою, вказуючи на те, що її підзахисний має на утриманні малолітню дитину, хворих батьків. Відтак, просила змінити ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та даних про його особу.

При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків, які на даний час не допитані у судовому засіданні, і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; тяжкість показання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про його особу, а саме те, що він розлучений, однак, має малолітню дитину, батьків пенсійного віку, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд, враховуючи положення ч. 4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав для визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 .

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи поведінку учасників кримінального провадження та його складність.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 18 серпня 2015 року, тобто до 16 жовтня 2015 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1