АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/59/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.296 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року.

Даним вироком,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, -

засуджений за ч.1 ст.296 КК України на шість місяці арешту.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 460 грн. 80 коп. судових витрат.

Заявлений, після оголошення обвинувального акту, цивільний позов ТОВ Новус Україна залишено без розгляду.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 06 травня 2015 року близько 02 год. 20 хв., перебуваючи по вул. Перля, 3, в м. Тернополі, поблизу входу в магазин 1026 ТОВ Новус Україна, в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують дотримання громадянами правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до цінності та збереження чужого майна, а також безперешкодного ним користування для задоволення власних потреб, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у пошкодженні чужого майна, умисно та безпричинно наніс два удари ногою по скляній поверхні зовнішніх автоматичних вхідних дверей магазину, внаслідок чого пошкодив їх, в результаті чого вони відчинилися та він зайшов у хол приміщення, де діючи з особливою зухвалістю, яка виразилася у пошкодженні чужого майна, безпричинно та умисно кинув на поверхню підлоги кавовий апарат марки МК01, внаслідок чого пошкодив його та привів у непридатний для роботи стан. Надалі, ОСОБА_8 наніс один удар по скляній поверхні внутрішніх автоматичних вхідних дверей магазину НОМЕР_1 ТОВ Новус Україна, внаслідок чого пошкодив їх, в результаті чого вони відчинилися та він зайшов у середину торгового приміщення.

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , перебуваючи в торговому приміщенні магазину 1026 ТОВ Новус Україна, тримаючи обома руками торговий візок, кинув його на поверхню торгової каси №14, внаслідок чого розбив скло касового боксу та привів його у непридатний для роботи стан, а також безпричинно кинув на поверхню підлоги два платіжних термінали, внаслідок чого пошкодив комплектуючі їх частини. В результаті злочинних дій ОСОБА_8 було пошкоджено кавовий апарат марки МК01, який належить ОСОБА_10 та спричинено йому матеріальну шкоду на суму 4 000 грн., зовнішні та внутрішні автоматичні вхідні двері, захисне скло касового боксу, які належать магазину 1026 ТОВ Новус Україна та спричинено йому матеріальну шкоду на суму 36 280 грн., два платіжні термінали, які належать ТОВ Айбокс та спричинено йому матеріальну шкоду на суму 3 415 грн., а також грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують дотримання громадянами правил поведінки в побуті та збереження чужого майна, а також безперешкодного ним користування для задоволення власних потреб.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження і кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що завдані обвинуваченим збитки не відшкодовані і ним не вжито жодних заходів до поновлення порушених прав потерпілих.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання змінити та обрати ОСОБА_8 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання в достатній мірі не врахував всі пом`якшуючі вину обставини та поганий стан здоров`я обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просить її задовольнити, в судових дебатах захисника-адвоката ОСОБА_9 , в судових дебатах і в останньому слові обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу, вважають, що суд першої інстанції не обґрунтував призначене ОСОБА_8 покарання та не взяв до уваги поганий стан здоров`я обвинуваченого, просять задовольнити їх апеляцію, в судових дебатах представника потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги прокурора та захисника, вказує, що бажає, щоб обвинувачений повернув завдану шкоду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, досліджувалися судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України та в апеляції не оспорюються, тому до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Щодо призначеного покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, який раніше не судимий, те, що він визнав свою вину, позитивно характеризується, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння та прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді арешту.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд повинен врахувати, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення цієї особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_8 міри покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, як на те посилається в своїй апеляційній скарзі прокурор, в повній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, дані про особу винного і обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та призначив покарання, яке є м`яким.

Зокрема, колегія суддів зазначає, що хоча суд першої інстанції і вказав на обтяжуючу вину обставину, але не врахував, що обвинувачений вчинив злочин, який законом віднесено до категорії середньої тяжкості та, будучи в стані алкогольного сп`яніння, спричинив потерпілим значну матеріальну шкоду. Завдані його злочинними діями збитки, потерпілим не відшкодовані.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді обмеження волі.

Водночас, судом першої інстанції встановлені обставини, що пом`якшують ОСОБА_8 покарання.

Так, ОСОБА_8 упродовж судового провадження давав визнавальні показання щодо обставин вчинення правопорушень і не оспорював фактичних обставин їх вчинення, що дало суду підстави розглядати провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. Цим, обвинувачений сприяв здійсненню правосуддя, а отже, і розкриттю правопорушень.

Однак, суд першої інстанції, як про це вказує в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, не взяв до уваги поганий стан здоров`я ОСОБА_8 , який хворіє на тяжку форму туберкульозу, зокрема, має мультирезистентний туберкульоз легень та на даний час отримує підтримуючу фазу лікування в амбулаторних умовах до травня 2016 року.

З врахуванням думки потерпілих, які, при призначенні покарання поклались на думку суду, враховуючи вищенаведені обставини, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання, і те, що він визнав свою вину, позитивно характеризується, раніше не судимий, має на утриманні батьків пенсіонерів, дають підстави колегії суддів звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді обмеження волі відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому випробувальний строк. Таке покарання, на думку колегії суддів, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції у виді шести місяців арешту є необґрунтованим, а тому його в цій частині слід скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі та з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, які встановлені судом першої інстанції, а також даних про його особу та доданих документів про стан здоров`я, застосувати положення ст.ст. 75, 76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити. Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 24 листопада 2015 року в частині призначення ОСОБА_8 покарання скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним за ч.1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2