Справа № 11-1031/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 13.10.2010
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2010 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орел А.І.

суддів Рудніченко О.М., Шроль В.Р.

з участю прокурора Стаховської Н.О.

захисника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2010 року, яким :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, зареєстрованого вІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсіонера, інваліда 2 групи, раніше не судимого виправдано;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродження м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженою, студента ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_9 гуртожиток 5 кім. 313, раніше не судимого, засуджено за ст. 125 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 1967 гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 1000 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

15 січня 2009 року близько 13 години ОСОБА_3В, та ОСОБА_2 прийшли в квартиру АДРЕСА_1, де на той момент перебували ОСОБА_4П, та ОСОБА_5, колишня дружина ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2. На грунті неприязних стосунків між всіма вказаними особами виникла сварка та штовханина, в ході якої ОСОБА_4П, впав на підлогу, а ОСОБА_2 наніс йому декілька ударів ногами по голові та тілу потерпілого, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя у вигляді синця на повіках лівого ока, садна в лівій виличній ділянці, крововиливу на шкірі та слизовій оболонці нижньої губи зліва, рани на нижній губі зліва, 2 синці на лівому передпліччі, синця на правому ліктьовому суглобі, синця на правій кисті, синця на правій гомілці, струсу головного мозку.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду скасувати в звязку з відсутністю в його діях складу злочину. В обґрунтування апеляції зазначає, що суд допустив суттєве порушення вимог ст. 30 Конституції України і ст. 14-1 КПК України, відповідно до яких громадянам гарантується недоторканість житла і ніхто не має права без законної підстави увійти в житло проти волі осіб, які проживають в ньому. Пояснює, що він разом з батьком ОСОБА_3 і матірю ОСОБА_5 є наймачами квартири АДРЕСА_2. Конфлікт виник через те, що потерпілий незаконно перебував у даній квартирі. При винесенні вироку суд послався на висновок судово-медичної експертизи, але не вказав якої, вважає, що ОСОБА_4 міг отримати пошкодження пізніше, оскільки схильний до бійок, а експертиза була проведена через 1 місяць 20 днів після події. Крім того суд неправильно оцінив покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і не обгрунтував стягнення моральної шкоди.

В запереченні на апеляцію потерпілий ОСОБА_4 просить вирок суду залишити без зміни.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого ОСОБА_2, виправданого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_1, які просять вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти апеляції засудженого і просив залишити її без задоволення, а вирок суду без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Вирок суду щодо ОСОБА_3 учасниками процесу не оскаржується.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у заподіянні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров'я підтверджуються зібраними по справі, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_4; показами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, висновком експерта № 225/д від 09.06.2010 року та іншими матеріалами справи.

Доводи апеляції засудженого про те, що конфлікт виник через незаконне перебування потерпілого в квартирі колегія суддів знаходить безпідставними. Як вбачається з матеріалів справи, в квартирі АДРЕСА_3, зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Вони мають рівні прваіва на користування вказаною квартирою. З пояснень ОСОБА_5, 15.01.2009 року до неї прийшов її знайомий ОСОБА_4 ті приніс їй ліки. В звязку з цим колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 перебував у вказаній квартирі на законних підставах на запрошення одного з мешканців квартири.

Посилання в апеляції на те, що у вироку не вказаний мотив злочину суперечить змісту вироку, в якому зазначено, що причиною вчинення злочину стали неприязні відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і ОСОБА_2.

Посилання в апеляції на недопустимість прийняття судом до уваги показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не ґрунтуються ні на вимогах закону, ні на матеріалах справи. Із матеріалів вбачається, що покази цих свідків є послідовними і не містять суперечностей, які б указували на неправдивість їх показань, узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав їм належну юридичну оцінку та обґрунтовано послався на них у вироку.

Доводи засудженого ОСОБА_2 на те, що судом перекручені факти, поскільки в квартиру № 66 по вул. Чкалова м. Біла Церква він прийшов 15.01.2009 року о 14 годині, тому не міг заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження о 13 годині, як зазначено у вироку, колегія суддів знаходить безпідставними. В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що події мали місце близько 13 години. Це ж саме підтверджує і свідок ОСОБА_5. Крім цього, згідно дослідженого в судовому засіданні відмовного матеріалу № 544, події мали місце 15.01.2009 року близько 13 години. В звязку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 тілесні ушкодження були заподіяні ОСОБА_4 саме 15.01.2009 року близько 13 години.

Посилання засудженого на те, що суд у вироку як на доказ його вини послався на висновок невідомої судово-медичної експертизи спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що акт судово-медичного обстеження № 20 ОСОБА_4 було складено 16.01.2009 року. В подальшому, після звернення до суду зі скаргою ОСОБА_4 та проходження ним лікування, судом було призначено судово-медичну експертизу. На підставі постанови суду було проведено судово-медичну експертизу, на висновок якої і посилається суд у вироку.

Твердження в апеляції про те, що суд необґрунтовано стягнув моральну шкоду на користь потерпілого суперечать вироку суду, в якому вказано, що потерпілому завдані певні моральні страждання і при цьому суд врахував ступінь тяжкості тілесних пошкоджень та матеріальне становище засудженого ОСОБА_2 і задовольнив позов частково. Розмір відшкодування, визначений судом в 1 000 гривень, є розумним, виваженим, справедливим і достатнім еквівалентом заподіяної потерпілому моральної шкоди.

Посилання в апеляції на те, що суд підтасовує факти щодо винуватості ОСОБА_2 та невинуватості ОСОБА_8 спростовуються всіма зібраними і наведеними вище доказами. Зокрема, вирок щодо ОСОБА_3 ніким не оскаржується, що вказує на те, що учасники процесу погодилися з даним висновком суду. Щодо наявності вини ОСОБА_2, то вона сама по собі не може спростовувати невинуватість ОСОБА_3. На думку колегії суддів вина ОСОБА_2 повністю доведена матеріалами кримінальної справи та належним чином обґрунтована у вироку суду.

Суд всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та вірно прийшов до висновку про те, ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я потерпілого, за обставин, зазначених у вироку та вірно кваліфікував його дії.

Призначаючи засудженому ОСОБА_2 покарання, суд належним чином дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу та призначив покарання, яке, на думку колегії суддів є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.08.2010 року щодо нього - без зміни.

С У Д Д І :