УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/5096/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 164 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора та потерпілої в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України на 80 годин громадських робіт.
Згідно вироку, ОСОБА_7 відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 квітня 2013 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 19.03.2013 р. до досягнення дитиною повноліття.
Однак, ОСОБА_7 в період часу з 01 травня 2014 року по 01 січня 2015 року, маючи заборгованість по сплаті аліментів, при цьому маючи змогу її сплачувати, не перебуваючи на обліку в Державному центрі зайнятості, будучи неодноразово попередженим Богунським ВДВС Житомирського МУЮ та Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів, приховав свій дохід від отриманих заробітків та будь-якої допомоги на утримання дитини не надавав, чим в період часу з 01 травня 2014 року по 01 січня 2015 року допустив заборгованість по аліментах на загальну суму 5880 гривень 80 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, таким чином злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Посилається на невідповідність висновків суду, викладеним у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження; невстановлення та недоведеність об`єктивної сторони злочину та винності ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) при наведених у вироку обставинах, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінальної справи, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив і послався на них у вироку.
Зазначені висновки зокрема підтверджуються поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_7 є батьком їх дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої з останнього стягнуто аліменти за рішенням суду, про що він достовірно знав, але в період часу з 1 травня 2014 року по 1 січня 2015 року аліменти не сплачував та не надавав будь-якої допомоги на утримання дитини.
Сам обвинувачений у судовому засіданні суду першої інстанції не заперечував своєї винності у вчиненні інкримінованого йому злочину та стверджував, що він отримував доходи у вигляді матеріальної допомоги від батьків, однак аліменти не сплачував та не не надавав будь-якої допомоги на утримання дочки ОСОБА_11 .
Також винність ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами: рішенням суду про стягнення аліментів від 23.04.2013 року; копією виконавчого листа, постановою про відкриття виконавчого провадження, попередженнями обвинуваченого ДВС України про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_11 , довідкою-розрахунком заборгованості за жовтень-грудень 2014 року, листом Житомирського міського центру зайнятості від 24 квітня 2015 року про те, що обвинувачений не перебував на обліку у період часу, який йому інкримінується; довідками про наявність заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини на користь потерпілої за період часу з 1 квітня 2014 року по 1 січня 2015 року в сумі 5880 грн. 80 коп.
Таким чином, з наведеного випливає, що обвинувачений ОСОБА_7 достеменно знав про стягнуті з нього аліменти, неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність сплачувати аліменти на дитину та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати зазначених платежів, в цей же час мав дохід у вигляді випадкового неофіційного заробітку, але офіційно не працевлаштовувався, для взяття на облік до центру зайнятості не звертався, тобто фактично мав можливість виконувати свої обов`язки по сплаті аліментів та утриманню дитини, але злісно ухилявся від їх виконання.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів вважає такими, що є необгрунтованими.
Порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, судом 1-ї інстанції допущено не було.
Призначене судом покарання ОСОБА_7 , за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідає вимогам ст. 65 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: