Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1827/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2015 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернiвецької областi, в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у вiдкритому судовому засiданні, в залi суду, в ОСОБА_8 , кримінальне провадження № 0000304 від 19 червня 2015 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освiта середня, не працюючого, не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, ранiше судимого вироком Сторожинецького районного суду від 02.10.2014 року за ч.1 ст.164 КК України до 80 годин громадських робіт, покарання відбув 03.02.2015 року, судимість не погашена і не знята, в скоєннi злочину, що передбачений ч.2 ст.164 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 на підставі рішення Сторожинецького районного суду від 30.07.2012 року та виконавчого листа виданого на виконання зазначеного рішення зобов`язаний був сплачувати алiменти на утримання свого сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 в розмiрi по 343 гривні щомісячно, однак вказане не виконував i в перiод з 01.11.2014 року по 01.06 2015 року алiменти не сплачував взагалі чим створив заборгованiсть за станом на 01.06.2015 року в сумi 2401 гривню.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину в скоєннi злочину визнав повністю i суду пояснив, що дiйсно був судом зобов`язаний сплачувати алiменти на утримання своєї дитини але вiн їх не сплачував так як у нього не було роботи і заробiтку. В центр зайнятостi та в iншi установи в пошуках роботи не звертався. Заборгованість по аліментах він визнає і просить суд його суворо не карати. Він бажає передати всі свої права на будинок і інше майно потерпілій, щоб вона зняла з нього аліменти і з цього приводу веде відповідні переговори.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтвердила факт несплати їй аліментів на утримання їх дитини, однак не може визначитись із покаранням та покладається на розсуд суду. Вона також бажає зняти аліменти із обвинуваченого але при умові що той перепише свою частку в майні на неї.

Крім цього та повного визнання обвинуваченим своєї вини, суд знаходить, що його вина в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини, доведена в суді матеріалами кримінального провадження в т.ч. свідоцтвом про народження (а.с.11) згідно якого ОСОБА_6 являється батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; рішенням Сторожинецького райсуду від 30.07.2012 року (а.с.27) та виконавчим листом (а.с.14), згідно яких встановлено, що із ОСОБА_6 на утримання його дитини стягнуто по 343 гривні аліментів щомісяця; довідкою відділу ДВС від 17.06.2015 року (а.с.16) згідно якої встановлена заборгованість по аліментах; вироком Сторожинецького райсуду від 02 жовтня 2014 року (а.с.29) згідно якого ОСОБА_6 засуджений за ст.164 ч.1 КК України, до 80 годин громадських робіт за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання своєї дитини та довідкою від 22.06.2015 року (а.с.30) Сторожинецького районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції про відбуття 03.02.2015 року покарання ОСОБА_6 .

Аналiзуючи докази вини обвинуваченого ОСОБА_6 в їх сукупностi, суд кваліфікує його дії за ознаками ст.164 ч.2 КК України, так як обвинувачений дiйсно злiсно ухилявся вiд сплати встановлених рiшенням суду алiментiв на утримання своєї неповнолітньої дитини, будучи раніше судимим за те саме діяння і ця судимість не погашена.

Обираючи вид та мiру покарання суд враховує суспiльну небезпеку скоєного обвинуваченим злочину, вчинений злочин вiдноситься до злочинiв невеликої тяжкостi, а також данi про особу обвинуваченого а саме те, що обвинувачений позитивно характеризується по мiсцю проживання, раніше судимий, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, суму заборгованості визнає.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого обставиною є його каяття, а обтяжуючих вину обвинуваченого обставин судом не встановлено.

З урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд дiйшов висновку про можливiсть призначення ОСОБА_6 . мiри покарання з урахуванням положень ст.75 КК України, що на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєннi злочину передбаченого ч.2 ст.164 КК України та призначити йому мiру покарання у виді двох років обмеження волі.

На пiдставi ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звiльнити вiд вiдбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного, iспитового строку не вчинить нового злочину i виконає покладенi на нього судом обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_6 перiодично з`являтися для реєстрацiї в органи кримiнально-виконавчої системи, повiдомляти органи кримiнально-виконавчої системи про змiну мiсця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межi України на постiйне проживання без дозволу органу кримiнально-виконавчої системи.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Чернiвецької областi через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: