Справа № 559/3075/15-к
Номер провадження 1-кс/559/427/2015
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою
"05" грудня 2015 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

перекладача: ОСОБА_5

розглянувши клопотання прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001055 від 01 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 30 листопада 2015 року біля 22 год. 05 хв. ОСОБА_7 перебуваючи поблизу автодороги Київ Чоп, на в`їзді в господарство за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Птича, вул. Львівська, 61, де також перебували ОСОБА_8 , 1993 р.н., та ОСОБА_9 , 1988 р.н., жителі м. Львів, вирішив вчинити розбійний напад з метою заволодіння майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 керуючись корисливим мотивом та маючи намір на відкрите незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 , підійшов до останнього та тримаючи в руці ніж, приставив його лезом до шиї, погрожуючи таким чином застосувати насильство небезпечне для життя і здоров`я потерпілого а іншою рукою зірвав золотий ланцюжок з шиї останнього.

Як наслідок ОСОБА_10 відкрито заволодів майном потерпілого, а саме ланцюжком виготовленим із золота 585 проби вагою 12 грам, після чого з місця події втік.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України.

04 грудня 2015 року прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гюлютапе, Масалинського району, республіки Азербайджан, із середньою освітою, не працюючому, не судимому, одруженому має на утриманні малолітню дитину, тимчасово проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 громадянину республіки Азербайджан, було оголошу про підозру у вчинені даного злочину.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, який відповідно до ч.1 ст.187 КК України карається позбавленням волі на строк до 7 років, а це свідчить, про те, що перебуваючи на волі унього є підстави переховуватися від органів досудового слідства, продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення з метою припинення якої прокурор вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід взяття під варту. Крім того, відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останнього може бути застосований.

ОСОБА_7 непрацюючий тобто не має постійного джерела доходів, що може наштовхнути останнього на вчинення нових злочинів з метою отримання джерела прибутку.

Перебування на волі надасть ОСОБА_7 , можливість незаконно вплинути на потерпілого примушуючи його до дачі неправдивих показів. Про, що свідчить факт телефонного дзвінка підозрюваного 02.12.2015 року уже після події вході якого той намагався зустрітися для влагодження конфлікту.

ОСОБА_7 на даний час не має постійного місця проживання, не працюючий довго не затримується на одному місці, хоча має дружину в Азербайджані, однак не підтримує із нею зв`язків. До 2013 року спільно проживав із ОСОБА_11 , 1971 р.н., жителькою АДРЕСА_2 із якою має спільну дочку ОСОБА_12 однак протягом останніх двох років там не проживає та рідко навідується, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та те що він може вільно покинути територію Рівненської області та переховуватися від органів досудового розслідування.

На даний час підозрюваний свою вину у вчинені інкримінованого злочину не визнав, що свідчить про не бажання останнього співпрацювати із слідством. Крім того не встановлено місцезнаходження викраденого ним золотого ланцюжка, який належить потерпілому ОСОБА_8 , і який є предметом злочинного посягання та являється речовим доказом та має істотне значення у встановленні обставин у кримінальному провадженні, що вказує на те, що перебування підозрюваного ОСОБА_7 на волі надасть йому можливість, знищити, сховати або спотворити даний речовий доказ.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на думку прокурора встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, знищити, сховати або спотворити предмет який має істотне значення у встановленні обставин у кримінальному провадженні, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити ряд інших кримінальних правопорушень чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Вищеописане свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого із передбачених запобіжних заходів, тому прокурор просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та наголосив, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки немає засобів до існування, може залишити місце проживання, та переховуватись від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і практично не має постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків на Україні, може впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показань, бо вже телефонував до потерпілого після вчинення злочину, та може приховати чи знищити речовий доказ, золотий ланцюжок, місце знаходження якого слідством до цього часу не встановлено.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданнні не визнав своєї вини у вчиненнні злочину в якому його підозрюють. Показав, що 30 листопада 2015 року на таксі їхав з м.Львова до м.Рівне, щоб побачити там свою дочку, а також взяти у когось гроші. Після цього мав намір на тому ж таксі зразу повернутись до м.Львова. Але по дорозі в селі Птича Дубенського району, таксі під управлінням таксиста ОСОБА_13 потрапило в дорожньо-транспортну пригоду і до міста Рівне ОСОБА_7 не доїхав. Побитий автомобіль таксист залишив в цьому селі, а ОСОБА_14 викликав таксі з м.Рівне, яке приїхало та забрало його, ОСОБА_14 . Покидаючи місце пригоди ОСОБА_14 підійшов до таксиста ОСОБА_13 , та хотів йому пояснити, що якось розрахується з ним, в тому числі й за пошкодження автомобіля, але в цей час до них підбіг брат ОСОБА_13 , який вже приїхав на місце пригоди, та зненацька вдарив ОСОБА_14 битою по голові. Тоді ОСОБА_14 і вийняв ножа, якого носить з собою для оборони вже кілька місяців, і черкнув брата ОСОБА_13 по руці, після чого залишив місце конфлікту. Ніякого золотого ланцюжка у таксиста він не забирав і не мав наміру такого робити, тому і не визнає себе винним. Після цього випадку дійсно телефонував до таксиста ОСОБА_13 , але лише для того, щоб повідомити що допоможе йому матеріально з ремонтом автомобіля. На запитання судді показав, що в Україні він ніде не зареєстрваний, а зареєстрований в республіці Азербайджан, останній рік проживав в м.Києві в хостелі, знімав квартиру в м.Рівне, а останній тиждень проживав в готелі м.Львова. Також він був засуджений Рівненським міським судом за ч.1 ст.185 КК України в 2015 році до штрафу. Просить обрати щодо нього менш суворий запобіжний захід, бо переховуватись від слідства не має наміру і буде з`являтись на всі виклики слідчого.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданнні висловила думку, що прокурором не доведено ризики, на які він посилається, а вони існуєть лише на рівні припущень. Те що підозрюваний є непрацюючим, ще ніяк не свідчить про те, що він має намір вчинити нові злочини. Прокурором не наведено доказів того, що підозрюваний раніше переховувався від слідства, чи чинив тиск на потерпілого чи свідків, тож немає підстав вважати що він буде вчиняти такі дії в майбутньому. Те що підозрюваний не визнає своєї вини, та не бажає за словами прокурора співпрацювати зі слідством ніяк не можна ставити у вину підозрюваного і з цих підстав обирати йому найбільш суворий запобіжний захід. З наведених мотивів, а також враховуючи те, що підозрюваний зобов`язується з`являтись на виклики слідчого, і не чинити перешкод слідству, захисник просила обрати для ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Вислухавши доводи прокурора, підозрюваного, та його захисника, ознайомившись з додатками до клопотання, суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покарання за злочин, у вчиненні якого оголошено ОСОБА_7 підозру передбачено до семи років позбавлення волі.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурор вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, незаконно впливати на потерпілого та свідків по справі.

Крім того прокурор наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, що підозрюваний ніде не працює та не має засобів до існування, телефонував до потерпілого з метою вчинення на нього тиску, не має постійного місця проживання на території України та міцних соціальних зв`язків, що в поєднанні з загрозою значного покарання може спонукати його до уникнення відповідальності шляхом покидання території області.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, на думку суду, прокурором доведено всі обставини передбачені пунктами 1, 2 та 3 ч1. ст.194 КПК України.

Прокурорм доведено обгрунтованість підозри що оголошена ОСОБА_7 , що підтверджується показами потерпілого ОСОБА_8 , та свідка ОСОБА_9 які показали на обставини заволодіння золотим ланцюжком що належав ОСОБА_8 із застосуванням ножа ОСОБА_7 , виявленням елементів розірваного золотого ланюжка на місці конфлікту в с.Птича Дубенського району при огляді місця події 04.12.2015 року, показаннями свідка ОСОБА_15 , який показав, що в той час як він забрав ОСОБА_14 та його друзів в с.Птича та віз в м.Рівне, то ОСОБА_7 в руках мав ніж, висловлював на адресу свідка погрози щоб він мовчав про побачене, заставляв уникати міліції, заставляв їхати до ломбарду. Внаслідок таких дій ОСОБА_14 та його знайомих, таксисту довелося втікати від них без оплати перевезення, та звернутись до поліції.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку такі ризики що наведені слідчим, як здатність вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість переховуватись від слідства, незаконний вплив на потерпілого чи свідків по справі є на думку суду підтвердженими. Так підозрюваний за його ж словами, і це підтверджується копією обвинувального акта вже притягувався за корисливий злочин в 2015 році до відповідальності, ніде не працює, не має офіційних засобів заробітку, що може спонукати його до вчинення нових злочинів. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання на Україні, та й області, останнім часом постійно змінював місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків чи місця роботи, тобто його тут нічого не утримує, що може спонукати його до залишення території як області так і України з метою уникнення відповідальності. Покази свідка ОСОБА_15 який ніяк не зацікавлений у цій справі, вказують, на те, що підозрюваний ОСОБА_7 таки може вчиняти тиск на свідків з метою дачі ними вигідних для себе показань та уникнення відповідальності.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_7 як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частина 4 ст.183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи ті ризики, що наведені прокурором, та підтвердженні в суді, а саме залишення місця проживання з метою уникнення відповідальності, та можливість чинення тиску на потерпілого та свідків, суд не застосовує можливості внесення застави, оскільки злочин вчинено із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Дубенської міжрайонної прокуратури молодшого радника юстиції ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001055 від 01 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_7 - задоволити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гюлютапе. Масалинського району, республіки Азербайджан, громадянина республіки Азербайджан, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, одруженого, тимчасово проживаючого у АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІ м.Рівне строком на шістдесят днів.

Дата закінчення дії ухвали 03 лютого 2016 року в 17 годині 00 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя: