СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5170/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 26.10.2015, розглянувши в м. Києві клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерев`яна, Київської області, українця, громадянина України, інженера по контролю за зеленими насадженнями Святошинського району м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
11.12.2015 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.12.2015 приблизно о 09:30 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з інженером по контролю за зеленими насадженнями Святошинського району м. Києва ОСОБА_7 , перебуваючи у власному службовому кабінеті №5 КП по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва, що за адресою: м. Київ, вул. А. Туполева, 21, отримав від гр. ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді талонів на пальне бензин марки А-95, що еквівалентно грошовим коштам у сумі 37000 грн. за погодження та видачу 15 дозволів на розміщення рекламних засобів на території Святошинського району м. Києва.

09.12.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 обґрунтовується: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 23.10.2015 року; показами свідка ОСОБА_8 , яка надала показання з приводу вимагання у неї та отримання неправомірної вигоди інженером по контролю за зеленими насадженнями Святошинського району м. Києва ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_4 у вигляді талонів на пальне (бензин марки А-95), що еквівалентно грошовим коштам в сумі 37000 гривень; протоколом огляду та вручення від 09.12.2015, згідно якого ОСОБА_8 було вручено талони на пальне А-95 об`ємом 1960 літрів за погодження та видачу 15 дозволів на розміщення рекламних засобів на території Святошинського району м. Києва.; протоколом обшуку у нежитловому приміщенні Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва за адресою: АДРЕСА_3 , згідно якого у службовому кабінеті №5, де знаходиться робоче місце інженерів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вилучено талони на пальне А-95 об`ємом 1960 літрів; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які брали участь у проведенні обшуку в якості понятих та надали покази з приводу вилучення талонів на пальне А-95 об`ємом 1960 літрів у службовому кабінеті №5, де знаходиться робоче місце інженерів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; долученими до матеріалів кримінального провадження підписаними договорами №РЗ-4, №РЗ-5, №РЗ-6 по наданню послуг з благоустрою та погодженими дозволами на розміщення рекламних засобів; іншими матеріалами у їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою. Захисником було надано характеристики з місця проживання і роботи, з яких вбачається, що підозрюваний виховує малолітню дитину, допомагає батькам пенсійного віку, характеризується позитивно і т.д. Згідно довідки КП по утриманню зелених насаджень Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 по даний час працює в КП на посаді інженера.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вченні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що перебуваючи на волі, особа може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, вчинятиме дії, спрямовані на знищення, спотворення та приховування доказів, які викривають його у вчиненні злочину, перешкоджатиме досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків, змушуючи їх свідчити на його користь, вчинюватиме інші кримінальні правопорушення.

Жоден із вказаних у клопотанні ризиків не підтверджується будь-якими доказами. Прокурор в судовому засіданні визнав, що зазначені в клопотанні ризики є лише припущеннями, а зазначений в клопотанні вид запобіжного заходу обумовлений тяжкістю злочину.

Враховуючи наведене, можна стверджувати, що подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Матеріали клопотання не містять даних про те, що підозрюваний чинить перешкод слідству. Поведінка підозрюваного не дає підстав вважати, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а прокурором протилежного не наведено.

Частиною першою статті 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 5 Листа від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам статті 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання); у випадку недотримання слідчим, прокурором вимог статті 184 КПК України слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

У справі «Луценко проти України» Європейський суд з прав людини у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року в пункті 62 зазначив: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у зазначеному вище положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04).

ЄСПЛ визнає, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою. Але Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви» (Jecius v. Lithuania), заява № 34578/97, п. 94, ECHR 2000-IX).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23 вересня 2008 р. у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги вищевикладене, відсутні підстави для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурор не довів наявності таких підстав.

При обранні запобіжного заходу враховується наявність міцних (стійких) соціальних зв`язків, а саме: сім`ї, малолітньої дитини, постійної роботи. Підозрюваний повинен мати можливість працювати і заробляти кошти на харчування, утримання близьких людей, придбання речей першої необхідності, оскільки його вина ще не доведена і він вважається невинуватим доки його вина не буде доведена в законному порядку і встановлена обвинувальним вироком суду, як це передбачено ч. 1 ст. 62 Конституції.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, який може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а тому вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 195 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі зобов`язання: 1) прибувати до слідчого Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою; 2) заборонити в період доби з 21:00 до 07:00 залишати місце проживання, а саме: Київська обл., Обухівський р-н, с. Дерев`яна.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді діє 60 днів до 09.02.2016 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_11
Копію цієї ухвали вручено 11.12.2015 року

о «__» год. «__» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

підозрюваний ОСОБА_4 ______________