Справа №10-429/ 2010 Головуючий у 1 інстанцій: ОСОБА_1
Доповідач: Тенюх В.П.
Категорія ст. 191 ч. 5 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Галина В.П.

Суддів: Тенюха В.П., Ревера В.В.

з участю прокурора: Мотринця Є.І.

адвоката: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові матеріали за апеляцією прокурора, який приймав участь у розгляді подання в суді 1 інстанції на постанову Галицького районного суду м.Львова від 11 серпня 2010 року, якою відмовлено в задоволенні подання слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБ України у Львівській області про направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується за ст. 191 ч.5 КК України, зокрема в тому, що працюючи директором ДП «Стрийській КХП №2» ДАК «Хліб України», шляхом зловживання службовим становищем здійснив розтрату майна ТзОВ «Скіфія», яке було ввірене йому на відповідальне зберігання відповідно до умов договору від 12 січня 2010 року № 40 на загальну суму 1 118 958 грн., що становить особливо великий розмір.

Слідчий, в провадженні якого перебуває справа, звернувся в районний суд 2 серпня 2010 року з поданням про поміщення ОСОБА_4 в медичний заклад на стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Згаданою постановою суду в задоволенні такого подання відмовлено.

В апеляції на цю постанову прокурор покликається на те, що згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_3 для уточнення глибини його психічних розладів він потребує стаціонарного обстеження, постанова місцевого суду винесена з порушенням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства, просить її скасувати, а матеріали подання слідчого направити на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі.

Вислухавши доповідача, прокурора на підтримання апеляції, ОСОБА_3 та його адвоката, які просять залишити постанову без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння(бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі.

Під час перебування під вартою згідно постанови Галицького районного суду м.Львова від 04.06.2010р. з ОСОБА_3 проводились слідчі дії, після відмови в продовженні строку тримання під вартою відповідно до постанови цього ж суду від 23.07.2010р. він знову був затриманий 26.07.2010р. за підозрою у вчиненні інших злочинних дій.

Постановою згаданого суду від 29.07.2010р. відмовлено в обранні відносно ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрано підписку про невиїзд.

В процесі цього затримання, 28 липня 2010 року відносно нього проводилась амбулаторна судово-психіатрична експертиза, згідно висновку якої для уточнення глибини психічних розладів ОСОБА_3 потребує стаціонарного обстеження та проведення стаціонарної судово - психіатричної експертизи.

В апеляційній інстанції встановлено, що ця експертиза проводилась з порушенням вимог ст.197 КПК України, оскільки ОСОБА_3 не був ознайомлений з постановою про призначення такої, йому не були роз'яснені права, а підтверджуючих даних про те, що психічний стан останнього робив це неможливим, як це передбачено ч.З цієї статті, в матеріалах справи немає.

На думку колегії суддів, відмовляючи в задоволенні подання слідчого, місцевий суд обгрунтовано зазначав, що в матеріалах справи відсутні дані про перебування ОСОБА_3 на лікуванні в психіатричній лікарні, перенесені ним травми голови, невмотивовані вчинки, відхилення в поведінці.

З врахуванням наведеного, колегія приходить до висновку про законність вказаної постанови районного суду, а отже доводи апеляції розцінюються як безпідставні.

Керуючись ст.ст.362,366,382 КПК України, колегія суддів, УХВАЛИЛА:

постанову Галицького районного суду м.Львова від 11 серпня 2010 року, якою відмовлено в задоволенні подання слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБ України у Львівській області про направлення на стаціонарну судово-психіатричну експертизу ОСОБА_3 залишити без змін, апеляцію прокурора - без задоволення.

Головуючий:

Судді: