Справа № 524/5520/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження № 0001603 від 06.05.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області,українця, громадянина України, з середньо - технічною освітою, не працюючого , військовозобов`язаного, розлученого, раніше не судимого в порядку ст.. 89 КК України , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11. 04.2015 року приблизно о 15 годині, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. 60 років Жовтня м. Кременчука Полтавської обл., яка має по три смуги руху в кожному напрямку, зі сторони перехрестя вулиць 60 років Жовтня - Маяковського в напрямку перехрестя вул. 60 років Жовтня та пров. Героїв Бреста, в межах середньої смуги руху, рухався автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 110» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 Рухаючись у вказаному напрямку, в`їхавши на регульоване перехрестя вулиць 60 років Жовтня - Київська, на дозволений сигнал світлофору, ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», де вказано ,» що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», і за дальньою межею перехрестя з вул. Київська допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на потерпілу ОСОБА_7 , яка в цей час в районі регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору для пішоходів, поза межами вищевказаного пішохідного переходу ,вийшла на проїзну частину вулиці 60 років Жовтня м. Кременчука Полтавської області , яку перетинала з справа на ліво стосовно напрямку руху водія ОСОБА_6 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 згідно висновку судово-медичної експертизи № 492 від 08.06.2015 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани в потиличній ділянці, перелому головки малогомілкової кістки зліва, які за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, за критерієм довготривалого розладу здоров`я, а також згідно висновку додаткової судово- медичної експертизи №1254 від 18.12.2015 року тілесні ушкодження у вигляді : застарілого перелому зовнішнього відростку лівої великогомілкової кістки , яке утворилось від дії тупих предметів , можливо о виступаючи предмети автомобіля під час ДТП , і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості , які викликали довготривалий розлад здоров,я.

Згідно висновку судово - автотехнічної експертизи № 39 від 26.06.2015 року у даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 110» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 . У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 110» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п. 12.3 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні винним себе у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що11.04.2015 року приблизно в 14 годин 45 хвилин виїхав з 3-ої міської лікарні, з вулиці Маяковського на вулицю 60 років Жовтня м.Кременчука . По вулиці 60 років Жовтня м. Кременчука їхав в межах середньої смуги руху. В районі світлофору для водіїв звернув увагу, що в районі пішохідного переходу знаходяться люди, подав в цей момент звуковий сигнал, що приближається автомобіль, щоб пішоходи звернули увагу. Під`їжджаючи до пішохідного переходу він побачив, що на переході практично нікого не було, середня смуга була вільна для його руху, проїхав пішохідний перехід і боковим зором побачив, що зліва від нього розвертається жінка і йде йому під колеса, прийняв заходи для екстреного гальмування та щоб уникнути зіткнення прийняв правіше. Зупинив автомобіль і вибіг відразу до потерпілої , потерпіла була при свідомості, він спитав, що у неї болить , вона попросила, щоб її підвели , але хтось із людей сказав, що не треба її чіпати, раптом у неї перелом та її неможна підіймати. Вона наполягала на тому, щоб її підняли і не викликали міліцію. В той момент підійшла жінка , як сказала, що вона знайома потерпілої. Він швидко вернувся до автомобілю, взяв пляшку з водою, тому що побачив в районі носа у потерпілої йшла кров. Та жінка пішла до зупинки , підняла сумку потерпілої і вони її поклали під голову потерпілої, далі умили обличчя потерпілої і в цей час під`їхала карета швидкої допомоги , яка проїжджала поруч. Їй зробили ін,єкцію магнезії і швидка допомога поїхала . Він пішов забрав сумку потерпілої , в якій було приблизно 15 кг картоплі та яка знаходилась ближче до зупинки « Палац КРАЗ» ,через деякий час приїхала друга швидка допомога і потерпілу забрали в 3-ю міську лікарню. Приїхали працівники ДАІ, склали схему місця ДТП, він поїхав до наркологічного диспансеру та пройшов огляд на стан сп`яніння. Потім вернувся в ДАЇ та дав пояснення відносно цього ДТП. Після надання пояснень, він вийшов з інспектором ДАЇ ОСОБА_9 перекурити, подзвонив донці потерпілої, вибачився і спитав як самопочуття і щоб вони дзвонили, якщо потрібна допомога. Швидкість руху автомобіля під його керуванням до зупинки « Палац КРАЗ» була приблизно 50 км/год., він побачив в останню мить потерпілу, коли вона вже йшла, подав звуковий сигнал , не бачив потерпіла звертала увагу на звуковий сигнал чи ні. Потерпіла не була на пішохідному переході, вона не йшла, посередині пішохідного переходу нікого не було. В останню мить, боковим зором , він побачив потерпілу, вона була в третій полосі, ближче до газону. Вона повернулась і пішла в сторону зупинки, в 5-6 метрах від пішохідного переходу її відкинуло на 3-4 кроки. До нього вона була повернута правим боком, направлялася в сторону зупинки «Палац КРАЗ». Йому здалося, що він бачив , але точно він не може стверджувати , що потерпіла обернулась і змінила напрямок руху. Потерпіла лежала на лівому боці, автомобіль він залишив за межами пішохідного переходу, люди були за 50 метрів з обох сторін , було 5-7 чоловік на дорозі. Він дивився більше в правий бік на зупинку,коли побачив потерпілу то почав гальмувати. Слід гальмування складає 60 см, це було долі секунд, він рухався з однією швидкістю. Наїзд на потерпілу відбувся переднім бампером зліва. На його автомобілі не було пошкоджень, лобове скло було розбито від падіння відеорегістратора. Потерпілу він не підіймав, положення тіла потерпілої не змінювали. Він їхав на одній швидкості та не зменшував її, місце зіткнення є на фотознімках, ці знімки на телефон робив якийсь чоловік. Він зустрічався з потерпілою запропонував їй 5 тис. грн., але вона відповіла, що їй мало, сказала що хоче ще 5тис. грн. До теперішнього часу потерпілій нічого не відшкодовано. Цивільний позов заявлений потерпілою він не визнає, ні матеріальну ні моральну шкоду не згоден сплачувати , оскільки вважає, що є і її вина у ДТП , яка сталась .Він свідка ОСОБА_10 не бачив на місці пригоді, була біля потерпілої інша знайома . Ніхто не міг припустити, що вона з газону піде до «Палацу КРАЗ».У скоєному щиро кається , він зустрічався з потерпілою та вибачився перед нею. Позов заявлений прокурором в інтересах держави також не визнає , оскільки згідно Конституції України ,медицина є безплатною. Він неофіційно працює , здійснює перевезення пасажирів легковим транспортом , його середньомісячний дохід складає 1200-1500 грн., але у нього на утриманні знаходиться дружина і він допомагає матері похилого віку.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушення , його вина підтверджується:

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що 11.04.2015 року приїхала в м. Кременчук, зійшла на зупинці «Палац КРАЗ»,підійшла до пішохідного переходу, вже йшла група людей,вона була переконана , що горіло зелене світло і пішла за людьми. Транспорту не було, автомобіль був далеко, в районі кафе «Макдональдс»,перейшла половину дорогу та побачила, що їде машина,вже на відстані 1-1,5 метри,та вона не в змозі щось зробити. Йшла молода пара, жінка була вагітна, чоловік встиг смикнути її за руку та перетягнути, вона також могла потрапити в ДТП. Вона була вдягнена у джинси, куртку, черевики на 7 см каблуці, було дві сумки, дорожня сумка важила приблизно 15 кг. Удар був зліва, вона впала на лівий бік, головою трохи набік,почула біль в потиличній області. До неї підійшов водій з автомобіля ,вона сказала, що з носа кров, він подав ій воду та туалетний папір. Позаду голови була гематома, почула біль в хребті, тазовий біль, все боліло. Вона мабуть була в шоці , прохала людей підняти її та вона піде додому, люди казали, щоб лежала. Свідомість вона не втрачала, удар був дуже сильний і її далеко відкинуло. Потім підійшла знайома її доньки ОСОБА_10 , вони їхали в одній маршрутці, взяла її телефон та зателефонувала доньці. Було багато людей, хтось викликав швидку допомогу. Приїхало дві швидкі допомоги ,одна проїжджала повз та зупинилася. На той час дітей з нею не було, їй зробили ін`єкцію магнезії, поклали на носилки та відвезли до лікарні. Пам`ятає, що група людей казала,що як це могло трапитися ,адже горіло зелене світло. В лікарні їй зробили регентзнімки, але перелом спочатку не виявили. Була дуже сильна біль, не могла сама встати з каталки , допомагали діти та медики. В той же день, ій розкрили гематому, призначили лікування, медики не звернули увагу на біль,що нога дуже набрякла. 12.04.2015р. в 2-й половині дня сусіди по палаті викликали медсестру ,так як вона не давала їм відпочивати, стогнала від нестерпного болю. Прийшов лікар-травматолог, сказав, що розрив зв`язок та мабуть перелом та направив на рентген. Потім наклали гіпс. З 11.04. 2015 року по 21.04.2015 року вона знаходилась на лікуванні в лікарні № 3 м.Кременчука.20.04.2015р. їй потрібно було з`явитись до центру зайнятості ,але вона не змогла. 21.04.2015р. її виписали з лікарні з діагнозом: струс мозку, перелом головки малогомілкової кістки та перелом мищілка під знаком питання. Травматолога вона більше не бачила, лікар, що її лікував сказав, що операцію робити не будуть та нічого не пояснив. Діти забрали її до себе в Крюківський район , так як вона не в змозі себе обслуговувати, оскільки був гіпс накладений від ноги до таза. Викликали травматолога, щоб він дав довідку для центра зайнятості, але він відмовив,так як був потрібен акт тимчасового проживання. Поки діти це зробили пройшов час. Вже після того як зняли гіпс, лікар дав довідку з 30.04.2015 року по 19.05.2015 р. вона перебувала на амбулаторному лікуванні . Потім діти відвезли її за місцем проживання до Глобінської центральної лікарні до лікаря-травматолога. Він відразу ж визначив, що є другий перелом, послав на повторний рентгензнімок та сказав, що пізно щось робити ,це робиться на протязі трьох днів після перелому. Знаходилась ще на амбулаторному лікуванні у лікаря-травматолога, він дав її довідку і вона відвезла її до центру зайнятості. Але її було знято з обліку, так як великий розрив між довідками. Потім біль стала сильнішою, нога почала набрякати, вона не ходила ,а тягла її за собою, був біль у хребті. Знову звернулася до Глобінської центральної лікарні до лікаря-травматолога, дали направлення в лікарню № 3 на комп`ютерну томографію, діагноз підтвердився, перелом головки малогомілкової кістки, перелом латерального мищелка та що пізно робити операцію. Дали направлення до завідуючого травматологічним відділенням Глобінської центральної лікарні. У неї вже розвинувся запальний процес, і тому ій назначили операцію на 08.07.2015року. Зробили операцію, робили спинномозкову анестезію, після цього біль у хребті стала сильнішою, постійно підвищується тиск, бувають кровотечі з носу,та був крововилив в ліве око. Гарантії ніякої не дали, тільки врятували колінний суглоб. Вона постійно ходила на милицях , тільки як два тижні тому ій дозволили ходити з тростиною . Вона ніде не працює, не є особою пенсійного віку, в центрі зайнятості її зняли з обліку, два рази лежала у лікарні. Батьки старі, за цей час у її матері трапилося порушення мозкового кровообігу, вона не може за нею доглядати. Сама нічого не робить по господарству, не може навіть набрати картоплі у погребі, чекає поки приїдуть діти.11.04.2015р. горіло зелене світло світлофору для пішоходів , вона переходила дорогу в межах пішохідного переходу, попереду йшли люди, на відстані 1,5 метри від неї, перейшла половину дороги, інших транспортних засобів крім автомобіля марки «Мерседес» вона не бачила. Він рухався дуже швидко, гальмування вона не чула, не бачила,щоб він намагався її об`їхати. Іншого транспорту на дорозі не було, коли побачила автомобіль, зрозуміла, що станеться наїзд на неї і вона призупинилась. Оскільки вона була на високих підборах, то не мала змоги бігти , йшла не швидко. До автомобіля стояла лівою стороною , удар був бампером нижче коліна, її відкинуло на 3-4 метри, ударилась головою об асфальт, у неї сильно болів таз. Не бачила, щоб ОСОБА_6 переставляв автомобіль після ДТП. В момент удару був зелений сигнал світлофору для пішоходів, а для автомобілів був червоний сигнал світлофору . Обвинувачений приїжджав до неї, дуже нервував, пропонував 1500 грн.,вона відповіла,що це дуже мало, потім він сказав, що може дати 5000 грн., але потрібно брати кредит та кредит йому не дадуть, розмовляв з зятем, що він вже був засуджений, що ще відсидить і тому ій сказав ,що до зустрічі у суді. Погода була гарна,було жарко, попереду неї йшло приблизно семеро людей, всі йшли в одному напрямку, вона була останньою в цій групі людей. Михайлик підійшла до неї відразу, питала як це трапилося. Голова була закинута, хтось дав їй сумку під голову. Вона проходила судово-медичну експертизу, підтвердили перелом головки малогомілкової кістки та струс мозку, інший перелом не підтвердили. До теперішнього часу лікується амбулаторно, їздить до лікаря, не може працювати. ЇЇ мати потребує сторонньої допомоги, вона не може її надати, не може обслуговувати навіть себе. Зверталася до лікаря-психолога у зв`язку з тим, що боялася переходити дорогу, прохала виписати заспокійливі ліки , призначили ліки сібазон. Після ДТП змінився уклад її життя, не стало здоров`я, не може працювати на городі, зробити заготовки до зими. Витратила на лікування 18000 грн., допомагали батьки та діти, відмовляючи собі, багато грошей було взято у борг. Обвинувачений не відшкодував їй шкоду,підтримує свій позов у повному обсязі. Просить обвинуваченого покарати не суворо , також просить суд не позбавляти його волі, але позбавити права керування транспортним засобом, наполягає на відшкодуванні матеріальної і моральної шкоди ій обвинуваченим. Моральну шкоду вона оцінює в 50000 грн.Також обвинувачений у неї вибачення не просив , як він стверджує у судовому засіданні .

-показаннями свідка ОСОБА_11 ,який у судовому засіданні пояснив, що він викликав таксі на АДРЕСА_2 , щоб забрати речі тещі з 3-ої міської лікарні. Приїхали туди, повантажили речі, забрали батька та поїхали в напрямку центру на вулиці Шевченко м. Кременчука . На перехресті де поворот на КРАЗ та вулицю 60 років Жовтня м. Кременчука група людей переходила дорогу, останньою була жінка. Вона відставала від групи людей, які йшли попереду її , та побачивши машину потерпіла запанікувала, зробила два крокии вперед та крок назад і відбувся наїзд на неї і вона отримала удар. Це було близько 14 годині , була ясна, сонячна погода. Водій подавав звуковий сигнал приблизно за 30-40 метрів. Машина їхала на зелений сигнал світлофора зі швидкістю 40 км/год., потерпіла переходила дорогу на червоний сигнал світлофору . В автомобілі були його співмешканка ОСОБА_12 , батько , друг ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Він сидів попереду, поряд з водієм та дружиною ОСОБА_12 . Інших машин в попутному напрямку не було. Дорогу переходило 7-10 чоловік, потерпіла в момент удару знаходилась обличчям до водія. Він вважає , що водій міг би уникнути зіткнення , якщо би потерпіла не змінювала руху, оскільки вона швидко йшла біля пішохідного переходу і змінювала траєкторію руху . Водій почав плавно гальмувати, різкого гальмування не було. Після наїзду автомобіль зупинився в 1-2 метрах від міста наїзду. Зіткнення відбулося за 30-40 см за пішохідним переходом. ОСОБА_15 викликав швидку допомогу та працівників ДАІ. Група людей перейшла дорогу, потерпіла відстала від них приблизно на 5 метрів. Обвинувачений подавав декілька звукових сигналів, потерпіла злякалась, почала хаотично рухатися і на неї відбувся наїзд. Він з машини не виходив, нічого від потерпілої не чув, раніше обвинуваченого не знав . Інші пасажири також з автомобіля не виходили, до приїзду іншого таксі,потім коли приїхало інше таксі , вони туди перевантажили свої речі. Перехрестя, де вони їхали регульоване, на цьому місці розташовані світлофор для пішоходів та для водіїв. Водієм автомобіля , де вони їхали був ОСОБА_6 . Він точно бачив, що машина рухалась на зелений сигнал світлофору , на яке сигнал світлофору переходили люди дорогу він не можу стверджувати,скоріш за все на червоний сигнал світлофору . Коли потерпіла переходила дорогу то він бачив її лівий бік. Він вважає , що потерпіла порушила правила дорожнього руху, так як переходила дорогу на червоний сигнал світлофору . Він вважає, що водій не міг уникнути ДТП, так як він зробив все що міг, подав звуковий сигнал, намагався об`їхати справа та зменшив швидкість руху. Наїзд був в районі пішохідного переходу , від світлофора на відстані 80-90 метрів. В момент зіткнення потерпіла стояла, до цього потерпіла йшла швидко з сумками , за межами пішохідного переходу.

-показаннями свідка ОСОБА_16 ,який у судовому засіданні пояснив, що він переходив дорогу на червоний сигнал світлофору для пішоходів в напрямку вул. Київської від пам`ятника «Вічно живим». Побачив, що справа від нього удалечині їде машина , він розраховував на те , що встигне перейти дорогу , але тільки ступив на бордюр, почув свист коліс, повернувшись побачив,що автомобіль збив жінку, він викликав швидку допомогу. Дату , коли була ДТП він не запам`ятав,це було після обіду, у другій половині дня. Була сонячна, ясна погода. Попереду нього люди вже перейшли дорогу, він йшов останній та також встиг перейти дорогу. Чув звуковий сигнал автомобіля та свист коліс, сам факт зіткнення він не бачив. Потерпіла начибто йшла назустріч йому , але цього він точно стверджувати не може, так як пройшло багато часу. Червоний сигнал світлофору для пішоходів горів вже декілька секунд, він почав переходити дорогу, так як не було машин та вважав,що встигне перейти. Він дорогу переходив швидко, автомобіль обвинуваченого їхав у 2-й полосі. Бачив,що обвинувачений ОСОБА_6 відразу підійшов до потерпілої, надавав їй допомогу,спитав як вона себе почуває, приніс води,вона казала, що не треба викликати швидку допомогу , що вона підніметься та піде додому. Їй сказали,щоб потерпіла лежала, так як у неї з носа пішла кров. Мимо проїжджала швидка допомога , зупинилась та лікарі почали надавати допомогу потерпілій . Коли він близько підходив до потерпілої, то вона лежала на правому боці , права рука була під нею, трохи далі від автомобіля, приблизно на відстані 2-х метрів. Автомобіль зупинився від пішохідного переходу на відстані приблизно 4-х метрів. Першу дорогу переходив на зелене світло світлофору для пішоходів , а другу дорогу переходив на червоний сигнал світлофора для пішоходів . Йому назустріч та в попутному направленні йшло багато людей, всі переходили дорогу на заборонений сигнал світлофору. Момент зіткнення він не бачив, воно було позаду нього,він зразу же обернувся. При ньому пасажири з автомобіля під керуванням обвинуваченого не виходили, на місці він ДТП знаходився приблизно 10 хвилин. Потерпіла була в свідомості, розмовляла. Він переходив дорогу по пішохідному переходу , потерпіла йшла не по пішохідному переходу , зліва від нього , на червоний сигнал світлофору, йшла як і він не швидко і не повільно . Водій рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год., він не можу сказати міг чи ні він уникнути ДТП, хоча має водійський стаж 5 років. Було сухе асфальтове покриття, ям не було, сліду гальмування практично не було видно. В машині обвинуваченого на передньому сидінні сиділи чоловік та жінка. Біля потерпілої було багато людей, всі з нею розмовляли, але ніхто по імені її не називав.

-показаннями свідка ОСОБА_17 ,який у судовому засіданні пояснив, що вони викликали таксі, їх було п`ятеро, він сидів позаду за водієм. Їхали до 3-ої міської поліклініки, звернули на вулицю 60 років Жовтня м. Кременчука в напрямку перехрестя з вулицею Київська , проїхали на зелений сигнал світлофору , потім він почув удар . Це було 11.04.2015 року десь після 12 години. Покриття було сухе, світило сонце. Автомобіль їхав не швидко, з якою швидкістю не може пояснити. Їхав на зелений сигнал світлофору по середній смузі дороги , десь за 15-20 метрів подав звуковий сигнал, потім різко почав гальмувати. Люди вже перейшли дорогу. Він побачив удар, потерпіла відлетіла від автомобілю , це все відбувалось за пішохідним переходом . Водій відразу вийшов із автомобіля і підійшов до потерпілої, біля неї було багато людей. Скільки разів водій подавав звуковий сигнал він не пам,ятає . В машині було 5 пасажирів та водій, троє сиділо на задньому сидінні, а двоє біля водія . Він повернув голову та побачив, що горить, не мигає , зелений сигнал світлофору, коли їхав в автомобілі під керуванням ОСОБА_6 . Бачив тільки одну потерпілу, як вона бігла від зупинки транспорту ,не по пішохідному переходу, в руках була чи у неї сумка він не пам,ятає , переходила дорогу потерпіла на червоний сигнал світлофору для пішоходів, який є тарифікованим . Він і інші пасажирі з автомобіля не виходили. Лобове скло у автомобіля було прозоре, видимість була нормальна, тому він і бачив , що на світлофорі горить зелений сигнал . Не пам`ятає яким боком була повернута потерпіла відносно автомобілю в момент зіткнення . Музика в салоні автомобіля не грала, він ні з ким не розмовляв, інші пасажири також не розмовляли.

-показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні пояснила, що 11.04.2015 року о 15 години виїхали з вулиці Маяковського на вулицю 60 років Жовтня м. Кременчука , їхали на зелений сигнал світлофора , на невеликій швидкості. Побачили групу людей, що переходила дорогу, через декілька секунд , за ними пішла потерпіла. Вони їхали в автомобілі марки «Мерседес» темного кольору, за кермом був обвинувачений ОСОБА_6 . Коли вийшла потерпіла на дорогу , для автомобілів ще горів зелений сигнал світлофору , потерпіла дійшла до середини дороги , ОСОБА_18 почав подавати звуковий сигнал, гальмував, намагався об`їхати потерпілу ,але вона розгубилася,почала рухатись туди, сюди, інших людей на пішохідному переході не було. Вона бачила момент удару, потерпіла стояла лівим боком до автомобіля, удар прийшовся на переднє скло автомобіля . Потерпіла впала,на якій відстані від автомобіля вона не знає, автомобіль зупинився з краю пішохідного переходу, передні колеса автомобіля були за пішохідним переходом. З автомобіля вона не виходила, не бачила та не пам`ятає як лежала потерпіла. Обвинувачений ОСОБА_6 намагався надати допомогу потерпілій ,біля неї стояло багато людей. Була тепла погода,видимість була необмеженою, було сухе покриття. Вона викликала таксі на вулицю Миру м. Кременчука , водієм таксі був ОСОБА_6 . Вони на таксі разом з ОСОБА_19 поїхали до 3-ої міської лікарні, забрали там ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та батька ОСОБА_20 . На передньому сидінні поруч з нею сидів ОСОБА_11 , позаду ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_17 , їхали вони в напрямку вулиці Шевченко. Коли вони під,їхали до перехрестя , то для водія був зелений сигнал світлофора , вона ще подивилась на світлофор і тому вони продовжили рух, не зупинялись біля світлофору. В салоні автомобіля ніхто не розмовляв, не пам`ятає чи грала музика, вони їхали з лікарні, у ОСОБА_23 саме в той день померла мати. З машини вона виходила вже після того як приїхала швидка допомога . Місце де знаходилась потерпіла вона не бачила. Потерпіла йшла ближче до краю пішохідного переходу, для пішоходів горів червоний сигнал світлофору , група людей вже майже перейшла дорогу, потерпіла тільки ставала на перехід. Вона не дивилась, яка була швидкість автомобіля. Потерпіла рухалась не дуже швидко,вона не звертала увагу на взуття потерпілої. Інших автомобілів поряд не було. ОСОБА_6 десь приблизно за 10 метрів подавав звуковий сигнал , намагався об,їхати потерпілу та потім різко почав гальмувати .Потерпіла розгубилась і почала бігати туди сюди по дорозі , інших пішоходів не було .У неї немає підстав оговорювати потерпілу , оскільки вона на той час перший раз у житті бачила обвинуваченого і потерпілу , ні кого із них вона не знає.

-показаннями свідка ОСОБА_21 ,який у судовому засіданні пояснила, що дату не пам`ятає, їхав в автомобілі позаду біля вікна, вікно було закрито шторкою, попереду сиділи , поруч з водієм ОСОБА_24 та ОСОБА_25 ,позаду він , ОСОБА_26 , батько ОСОБА_23 , який в травні 2015 року помер та ОСОБА_14 . Він не бачив як сталась ДТП , але почув удар і вони зупинилися. Потім приїхали працівники ДАІ, а вони сіли в другий автомобіль та поїхали. Вони їхала на автомобілі марки «Мерседес-Віто» зліва від нього сидів ОСОБА_14 , поряд батько ОСОБА_20 , попереду ОСОБА_20 ,його дружина та водій ОСОБА_18 . Обставин ДТП не бачив,який горів сигнал світлофора, чи були люди на переході він також не бачив. В автомобілі їхали мовчки, так як у ОСОБА_23 померла мати. З машини ніхто з пасажирів не виходив, він не бачив де лежала потерпіла. Водій пішов до потерпілої, що він там робив він не бачив. В той день він випив пляшку пива. Всі вікна були закрити шторками, були високі підголівники, дорогу йому було видно погано.Автомобіль рухався зі швидкістю 50-60 км/год., після ДТП автомобіль не пересувався. Лобове скло не буле завішане, і ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , які сиділи попереду могли дивитись на дорогу і бачити , як сталась ДТП . Він не звертав увагу чи був на місце скоєння ДТП світлофор для пішоходів. Погода була ясна, асфальтове покриття, в якому стані не пам`ятає.

-показаннями свідка ОСОБА_27 ,яка у судовому засіданні пояснила, що вона їхала в одній маршрутці з села з потерпілою ОСОБА_28 , вона вийшла і пішла, потім вона почула звук, обернулась та побачила, що потерпіла лежить, саму ДТП вона не бачила, підбігла, хотіла викликати швидку допомогу, зрозуміла, що викликали, подзвонила її дочці. Потерпіла була без свідомості,десь 1 хвилину , потім її облили водою вона прийшла до тями. Після того як потерпілу забрала швидка допомога , вона поїхала додому. Потерпіла знаходилась біля пішохідного переходу , коли підбігла до неї , то де саме лежить потерпіла вона не звернула уваги, лежала потерпіла на правому боці. Було багато людей, сказала щоб водій не виїжджав , що будуть викликати міліцію. Автомобіль стояв перед зеброю, а потерпіла лежала за зеброю, зупинились на зупинці меморіал «Вічно живим», потерпіла пішла до пішохідного переходу , щоб перейти дорогу. Вона коли одяглась і взяла сумку,то почула звук, самого зіткнення не бачила, підбігла до потерпілої. Біля потерпілої провела 15 хвилин, чула від інших що відбулось. Казали, що на 16-17 секунді коли був зелений сигнал світлофору пішла потерпіла . Ніхто потерпілу з місця ДТП не переміщував, мабуть у неї з носу йшла кров,тому вона на асфальті і бачила кров, також потерпіла казала ій , що у неї сильно болить бік та нога. Зупинка далі пішохідного переходу , там зупинився автобус. Від зупинки до пішохідного переходи приблизно 5 метрів або більше. Вона не бачила, як потерпіла поверталась до пішохідного переходу . Автомобіль який збив потерпілу весь час стояв, водія не було за кермом . Коли під`їхала швидка допомога,то вона відразу пішла з місяця ДТП . Коли приїхала швидка допомога потерпіла була вже при свідомості, брала телефон і дзвонила донці чи зятю. Коли вперше підійшла до потерпілої , то вона була без свідомості, її облили водою і вона прийшла до свідомості, лежала на правому боці, не пам`ятає де були ноги . Люди казали що вона переходила дорогу на зелене світло, вона особисто не бачила на якій сигнал світлофору переходила дорогу потерпіла. Після удару потерпіла лежала за пішохідним переходом , посередині, трішки в бік під кутом, голова лежала на протилежну сторону.

-показаннями свідка ОСОБА_29 , який у судовому засіданні пояснив, що він працює старшим слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області та у нього в провадження була справа за обвинуваченням ОСОБА_30 за ст.. 286 ч.1 КК України . В першій половині квітня 2015 року був на чергуванні поблизу перехрестя вулиць 60 років Жовтня та Київська м. Кременчука , куди він як слідчий прибув для оформлення даної ДТП. На момент прибуття автомобіль марки«MERCEDES-BENS» моделі « VITO» розташовувався в межах середньої смуги руху поза межами горизонтальної розмітки "зебра", повністю чи ні він не пам`ятає. 3 смуги руху в одному напрямку , перехрестя регульоване для автомобілів і пішоходів. На момент прибуття потерпілої не було, вона була госпіталізована до 3-ої міської лікарні. Під час документування пригоди була ясна , сонячна погода, покриття сухим , на місці ДТП був обвинувачений ОСОБА_6 .Під час складання протоколу та схеми , були видні слід переднього лівого колесу, слід гальмування , на автомобілі характерних пошкоджень не було, що свідчить про те, що швидкість автомобіля була мінімальною. Лобове скло було у вигляді павутини. Схема та протокол був підписаний обвинуваченим, ОСОБА_6 був направлений на огляд на стан алкогольного сп`яніння. Ним проводились майже всі процесуальні дії , всі допити та слідчі експерименти. Він особисто допитував потерпілу через декілька днів після пригоди за адресою проживання доньки потерпілої. Вона розповіла,що вийшла на зупинці « Меморіал Вічно живим» , так як їхати до с. Молодіжне, пішла до пішохідного переходу , стояла група пішоходів, дійшовши вони почали переходити дорогу. На світлофор не дивилася, була останньою коли переходила пішохідний перехід , майже дійшла до лівого краю проїзної частини, обернулась, так як ОСОБА_6 подав звуковий сигнал. Наїзд на потерпілу був скоєний в ліву частину тулубу, після чого вона була госпіталізована. Переходила дорогу потерпіла , звичайною ходою, не бігла. Потерпіла переходила дорогу на заборонений сигнал світлофору. Схема ДТП складалась працівником ДАІ під його керуванням , зауважень на схему не надходило. Він проводив слідчий експеримент з захисниками, була пляма крові праворуч від автомобіля, але саме де він не пам`ятає. З потерпілою слідчий експеримент він не проводив. Потерпіла даного факту не могла стверджувати , казала всі пішли і вона пішла, а який був сигнал світлофору вона не знала. На місці ДТП був працівник дізнання ОСОБА_9 і обвинувачений . Коли потерпіла переходила дорогу то рухалась по пішохідному переходу. Були свідки, відеокамер не було на місці ДТП. Крім інспектора ДАІ , більш нікого на місці ДТП не було. Як розташовувалось тіло потерпілої після наїзду йому невідомо і це не встановлено. З її показів відомо що вона рухалась по дорозі, нікого із свідків не вказувала.

-показаннями експерта ОСОБА_31 ,який у судовому засіданні пояснив, що згідно постанови слідчого проводив судово-медичну експертизу потерпілої ОСОБА_7 , були витребувані додаткові матеріали. Після проведення судово- медичного огляду , з урахуванням медичної документації, прийшов до висновку, який вказаний у висновку судово- медичної експертизи , тобто у потерпілої були встановлені тілесні ушкодження у вигляді :рани в потиличній ділянці , перелому головки малогомілкової кістки зліва , які утворились від дії тупих твердих предметів , можливо о виступаючи предмети автомобіля під час ДТП і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень по травмі не зміниться ні при амбулаторному лікуванні, ні при стаціонарному лікуванні,ні при операції. Закритий перелом малогомілкової кістки також відноситься тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. При проведенні експертизи він керувався даними самої потерпілої, її поясненнями, обставинами справи. Вона лежала на лівому боці , потиличною частиною голови на дорожнє покриття, пляма крові на асфальті , це характерно для забитої рани потиличної частини голови. Потерпіла йшла, удар був не сильний, контакт і тіло відкинуло відразу,в місці контактування не було пошкоджень у вигляді садни і синців. Його стаж роботи експерта складає 28 років,тому він впевнений , що не зміниться ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілий , що у неї пізніше був діагностований закритий перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки . При проведенні експертизи ним був встановлений причинний зв`язок перелому малогомілкової кістки з ДТП .

- показаннями експерта ОСОБА_32 , який у судовому засіданні пояснив , що він підтверджує висновок судово- авто технічної експертизи, який він проводив у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 . Ним було встановлено , що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України і знаходились в причинному зв,язку із настанням даної дорожньо- транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 . Також ним у порядку ст.. 102 КПК України було повідомлено , що згідно судово- медичної експертизи №492 від 08.06.2015 року ОСОБА_7 знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні і була обернена лівою стороною тіла до травмуючого предмету , таким чином положення пішохода згідно судово- медичної експертизи протирічать показам водія ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 при відтворенні від 17.06.2014 року та 22.06.2015 року в частині руху пішохода . При усуненні вказаних протиріч висновки авто технічної експертизи можуть змінитись. Обвинувачений ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 при проведенні слідчого експерименту казали про той факт , що потерпіла розвернулась і була повернута до автомобіля правим боком , але це суперечить судово- медичній експертизі , але висновки експертизи при таких даних не зміняться і якщо б потерпіла переходила дорогу і контактувала з автомобілем правим боком , то висновки судово- автотехнічної експертизи також не зміняться .Згідно постанови слідчого коли він проводив експертизу і по матеріалам кримінального провадження йому відомо , що потерпіла переходила дорогу не по пішохідному переходу і на заборонений сигнал світлофору .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні , його вина підтверджується матеріалами кримінального провадження , дослідженого у судовому засіданні , а саме :

- висновком експерта №492 від 13.05.2015 року , із якої убачається , що у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді : рани в потиличній ділянці , перелому головки малогомілкової кістки зліва , які утворились від дії тупих твердих предметів , можливо виступаючи предмети автомобіля під час ДТП і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які викликали довготривалий розлад здоров,я. Враховуючи розташування виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 слід рахувати , що вона знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні і була обернена лівою стороною тіла до травмуючого предмету ( а.с. 142-143 т.1 )

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2015 року з участю обвинуваченого ОСОБА_6 , із якого убачається , що він розповів ,яким чином був скоєний наїзд автомобілем під його керуванням на потерпілу ОСОБА_7 і повідомив , що потерпіла ОСОБА_7 пішохідний перехід переходила разом з групою людей на заборонений сигнал світлофору для пішоходів , вона була остання і відстань від неї до пішоходу , який шов попереду неї була приблизно 2 мерти ( а.с. 145-146 т.1)

-висновком судово - авто технічної експертизи №39 від 26.06.2015 року із якої убачається , що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України і знаходились в причинному зв,язку із настанням даної дорожньо- транспортної пригоди. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_7 (а.с. 150-155 т.1)

- витягом із «Кременчугская газета`і фотознімками до неї , із яких убачається , що як зазначено у газеті мовою оригіналу «днем 11 апреля на улице 60 лет Октября в районе Мемориала вечно живым , произошло ДТП , в котором пострадал пешеход . Как сообщает городской отдел ГАИ 53-летняя женщина переходила проезжую часть на запрещающий сигнал светофора и была сбита автомобилем Мерседес . Пострадавшая была госпитализирована в одну из кременчугских больниц .», на фотознімках убачається , що потерпіла ОСОБА_7 лежить на асфальтованому покритті на лівому боці , тулуб потерпілої повернутий ближче до асфальтного покриття , права нога зігнута і лежить на асфальтному покритті , біля неї лікарі швидкої допомоги , обвинувачений ОСОБА_6 і незнайомий чоловік ( а.с. 171-175 т.1 )

- протоколом огляду місяця дорожньої транспортної пригоди від 11.04.2015 року , із якого убачається, що огляд проводився у напрямку від вулиці В.Бойко до провулку Героїв Бресту м. Кременчука , де був скоєний наїзд автомобілем на потерпілу ОСОБА_7 ( а.с. 177-179 т.1 )

-протоколом проведення слідчого експерименту від17.06.2015 року з участю свідка ОСОБА_16 , із якого убачається , що він розповів ,траєкторію руху потерпілої ОСОБА_7 , також що 11.04.2015 року він рухався по пішохідному переходу , вийшов на розподільчу лінію , для пішоході був червоний сигнал світлофору , по середній смузі дороги їхав автомобіль марки «Мерседес Віто» , він подивився , що автомобіль знаходиться на безпечній відстані і він встигне перейти дорогу , коли він перейшов дорогу ,то почув звук удару , розвернувся і побачив , що потерпіла лежала на асфальті ( а.с. 180 т.1 )

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2015 року з участю свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_12 , із якого убачається , що вони розповіли ,траєкторію руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 і потерпілої ОСОБА_7 , також що вони були пасажирами на передньому сидінні , поруч з водієм , на заборонений сигнал світлофору вийшла група людей з право на ліво , остання була потерпіла і почали переходити дорогу на заборонений сигнал світлофору ( а.с. 182 т.1 )

- висновком експерта №1254 від 18.12.2015 року , із якої убачається , що у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді : застарілого перелому зовнішнього відростку лівої великогомілкової кістки , яке утворилось від дії тупих предметів , можливо о виступаючи предмети автомобіля під час ДТП , і за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості , які викликали довготривалий розлад здоров,я. ( а.с. 1-3 т.2 )

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку , що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 286 ч.1 КК України доказана. Показання обвинуваченого ОСОБА_6 відносно того ,що потерпіла під час коли переходила дорогу до нього була повернута правим боком вважає неспроможними , оскільки у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 наполягала на тому , що вона стояла лівим боком до автомобіля у момент наїзду , що також підтвердила у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 ,експерт ОСОБА_34 , суд не вірити показанням потерпілої , свідка і експерта не находить підстав, даний факт також підтверджується матеріалами кримінального провадження , а саме : висновком експерта №492 від 08.06.2015 року ( а.с. 142-143 т.1 ) , висновком експерта № 1254 від 18.12.2015 року ( а.с. 1-3 т.2) , де зазначено , що потерпіла ОСОБА_7 під час отримання тілесних ушкоджень знаходилась у вертикальному або близько до нього положенні і була повернута лівою боковою частиною тіла до травмую чого предмету , та фотознімками на аркушах справи 172-175 т.1 . Відносно показань потерпілої ОСОБА_7 , що вона переходила дорогу по пішохідному переходу на дозволений сигнал світлофору для пішоходів , то ці покази суд вважає не відповідають дійсності , оскільки свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснили , що потерпіла ОСОБА_7 переходила дорогу біля краю пішохідного переходу , а не по ньому , на заборонений сигнал світлофору, не вірити показанням даних свідків суд не находить підстав ,також оговорювати потерпілу ОСОБА_7 у вищевказаних свідків немає підстав , так як вони як її так і обвинуваченого до того часу , коли сталася дорожньо- транспортна пригода не знали ,не знаходились з нею в яких або відносинах , вищевказані показання потерпілої ОСОБА_7 також спростовуються матеріалами кримінального провадження , а саме рапортом інспектора ВДАЇ з обслуговування м. Кременчука ОСОБА_9 ( а.с. 129 т.1) , де зазначено , що потерпіла ОСОБА_7 проходила проїзну частину на заборонений сигнал світлофору, протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ( а.с. 180, 182 т1)

Приймаючи до уваги вищевикладене ,оцінивши досліджені докази по справі суд вважає необхідним дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікувати за ст.. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, так як така юридична оцінка відповідає фактичним обставинам встановленим у ході судового розгляду .

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року зі змінами « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті « при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання , на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, думку потерпілої , яка не наполягає на суворому покаранні, також нею самою були порушені пункти 4.9 ,4.14 під. «г» ПДР України , обставини , які пом,якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , має на утриманні мати ОСОБА_35 інваліда 2 групи, що підтверджується довідкою МСЕК №0377032.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.. 67КК України судом не встановлені.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті , по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді обмеження волі , але не на максимальний строк, а не у вигляді штрафу , оскільки відповідно до п.2 ч.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року зі змінами зазначено , що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо, а як встановлено у судовому засіданні обвинувачений офіційно не працює , його середньомісячний дохід від заняття неофіційним видом діяльності , перевезенням пасажирів , є незначним 1200- 1500 грн., він має на утриманні мати похилого віку ОСОБА_36 , яка є інвалідом 2 групи. Але суд вважає відповідно до вимог ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_6 звільнити з іспитовим строком на 1 рік .

Суд вважає не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами , оскільки він скоїв кримінальне правопорушення за необережністю , не знаходився в стані алкогольного чи наркотичного сп,яніння , що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного , наркотичного чи іншого сп,яніння або перебування під впливом лікарських препаратів ,що знижують увагу та швидкість реакції(а.с.135) , з місця ДТП не зник , викликав потерпілій швидку допомогу , його основним джерелом існування є перевезення пасажирів легковим транспортом , також потерпіла ОСОБА_7 і сама винна у ДТП , яка трапилась 11.04.2015 року , оскільки порушила пункти 4 .9,4.14 під.»г» ПДР України, оскільки переходила дорогу не по пішохідному переходу і на заборонений сигнал світлофору.

Цивільний позов , заявлений потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 18576,19 грн. відповідно до вимог ст.. 128 ч.6 КПК України не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Пунктом 16 постанови Пленуму ВСС України від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що відповідно до ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 №1961-УІ на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 застрахував цивільну відповідальність у страховій компанії АСК «Омега » з 02.06.2014 року до 01.06.2015 року, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( а.с. 134) .

Дорожньо-транспортна пригода під час якої ОСОБА_6 порушив Правила дорожнього руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 та остання отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження сталася 11.04.2015 року, тобто в період дії договору страхування.

Згідно з цим же п.16 постанови Пленуму ВССУ при пред`явленні позовних вимог про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Виходячи з вищевикладеного питання щодо вирішення цивільного позову, пред`явленого до володільця джерела підвищеної небезпеки про відшкодування шкоди, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. підлягає частковому задоволенню у розмірі 17 000 грн. відповідно до вимог ст.. 23, 1168 ЦК України , так як моральна шкода , яка була завдана потерпілій ОСОБА_7 виявляється в тому , що вона у період з 11.04.2015 року по 21.04.2015 року знаходилась на лікування нейрохірургічному відділенні 3-ої міської лікарні м. Кременчука і в задовільному стані була виписана на амбулаторне лікування у невропатолога і травматолога за місцем проживання ,що підтверджується витягом із медичної картки стаціонарного хворого №1585 і довідкою на аркушах справи 45 та 46 том №1 , у період з 19.05.2015 року по 12.06.2015 року знаходилась згідно довідки ( ас. 47 т. 1) на амбулаторному лікуванні у лікаря ортопеда травматолога Глобинської ЦРЛ , а у період з 08.07.2015 року по 21.07.2015 року знаходилась на лікуванні у Глобинській центральній районній лікарні, де ій 08.07.2015 року було проведене оперативне лікування , що убачається із відповіді на запит адвоката ОСОБА_37 ( а.с. 60 т. 1 ) , від отриманих тілесних ушкоджень вона відчуває сильний фізичний біль ,обмежена у рухах ,ій важко ходити , так як будь -який рух доставляє ій сильний фізичний біль , також були порушені її трудові зв,язки , вона знаходилась на обліку у центрі зайнятості , але у зв,язку з тим , що вона знаходилась у лікарні , то виплати ій були припинені відповідно довідки ( а.с. 57 т.1) , хоча вона мала намір продовжити працювати , але за станом здоров,я вона на теперішній час не може знайти роботу і працювати , перші місяці після ДТП вона проживала у доньці , так як не мала змоги сама себе обслуговувати , вона ходила за допомогою милиць , потім за допомогою тростини, у зв,язку з чим сильно змінився уклад її життя . Суд при визначенні суми моральної шкоди ураховує матеріальне становище обвинуваченого , який має прибуток , але прибуток є нерегулярним , також з урахуванням ступеню важкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, характеру та тривалості фізичних страждань, яких потерпіла зазнала у зв`язку з завданими тілесними ушкодженням під час ДТП , стану здоров`я потерпілої , яка вимушена докладати значні додаткові зусилля для організації свого життя внаслідок завданих тілесних ушкоджень , вимушена регулярно проходити обстеження та лікування в медичних закладах, відчуває фізичний біль та душевні страждання, позбавлена можливості у повній мірі реалізувати свої здібності та життєві плани, враховуючи принцип розумності і справедливості, який закріплений ст.. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, розмір відшкодування моральної шкоди повинен становити 17000 грн, , оскільки саме такий розмір відшкодування, на думку суду, є адекватним обсягу та характеру немайнових втрат, яких зазнала потерпіла внаслідок завданих ій тілесних ушкоджень під час ДТП .

Позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у розмірі 2033,23 грн. відповідно до вимог ст.. 1206 ЦК України та п.2 Постанови КМУ від 16.07.1993 року №545 зі змінами « Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» де зазначено , що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу, підлягає частковому задоволенню , оскільки згідно довідки 3-ої міської лікарні м. Кременчука ( а.с. 144 т.1 ) потерпіла ОСОБА_7 знаходилась на лікуванні у нейрохірургічному відділенні 3-ої міської лікарні м. Кременчука з 11.04.2015 року по 21.04.2015 року і вартість одного ліжко-дня становить 199, 14 грн. , а вартість 10 ліжко дня буде становить 1991,40 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово- авто технічної експертизи у розмірі 1718,64 грн. на користь держави відповідно до вимог ст.. 124 ч.2 КПК України .

Речові докази по справі - автомобіль марки «Мерседес »,моделі «Віто» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у ОСОБА_6 , залишити йому відповідно до ст.. 100 КПК України за належністю.

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі , без позбавлення права керувати транспортними засобами..

Згідно зі ст.. 75 КК України ОСОБА_6 від призначеного судом покарання звільнити з випробувальним строком на 1 рік .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 в відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 17000 грн.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Роз,яснити потерпілій ОСОБА_7 її право на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди у порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст..128 КПК України.

Позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області витрати на стаціонарне лікування потерпілої від злочину у розмірі 1991,40 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 судові витрати за проведення судово- авто технічної експертизи у розмірі 1718,64 грн. на користь держави.

Речові докази по справі - автомобіль марки «Мерседес »,моделі "Віто» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у ОСОБА_6 , залишити йому відповідно до ст.. 100 КПК України за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддя: