АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

22 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 4 грудня 2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.12.2015 р. задоволено клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, внесеному 19.11.2015 р. у ЄРДР під №0000386 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 209 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в безготівковому вигляді на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Укргазбанк» (МФО 320478), що належить ТОВ «Бел-Ойл» ().

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна коштів на рахунку вказаного товариства, оскільки останні мають ознаки зазначені в ч. 2 ст. 167 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник «Бел-Ойл» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що директор та представник ТОВ «Бел-Ойл» в суді присутніми під час розгляду клопотання не були, копію ухвали отримали лише 09.12.2015 року, а тому вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

Крім того, апелянт просить ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 4 грудня 2015 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Представник вважає, що при постановленні ухвали слідчий суддя допустив порушення норм процесуального та матеріального права. Також зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що в матеріалах провадження відсутні докази того, що ТОВ «Бел-Ойл» має відношення до кримінального провадження та застосував такий спосіб арешту майна, який призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Бел-Ойл», який просив задовольнити апеляційні вимоги, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне поновити представнику ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про накладення арешту було розглянуто судом у відсутність директора та представників ТОВ «Бел-Ойл», ухвалу слідчого судді представник отримав лише 09.12.2015 року, а тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).

Обов`язковою умовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого чи прокурора, який звернувся з клопотанням про арешт майна, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю, який розглядає клопотання.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ні прокурор, ні слідчий суддя не дотрималися вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Управління поліції в Голосіївському районі ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000386 від 19 листопада 2015 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 209 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суд м. Києва з клопотанням про арешт грошових коштів, які розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Укргазбанк» (МФО 320478), що належить ТОВ «Бел-Ойл» (), посилаючись на те, що вказані кошти є знаряддям злочину та використовуються в злочинних цілях.

Слідчий суддя погодився із вказаними доводами прокурора та задовольнив клопотання про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку вказаного товариства.

Однак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення, належним чином не перевірив наявність достатніх доказів, які б вказували на вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 209 КК України та мали б відношення до діяльності ТОВ «Бел-Ойл».

Так, ч. 2 ст. 364-1 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, яке спричинило тяжкі наслідки.

Статтею 205 КК України передбачена кримінальна відповідальність за фіктивне підприємництво, яким є створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.

За статтею 209 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення фінансової операції чи правочину з коштами або іншим майном, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховання чи маскування незаконного походження таких коштів або іншого майна чи володіння ними, прав на такі кошти або майно, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, зміну їх форми (перетворення), а так само набуття, володіння або використання коштів чи іншого майна, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Таким чином стверджуючи, що ТОВ «Бел-Ойл» має ознаки фіктивності, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази того, що у осіб, які стоять за створенням ТОВ «Бел-Ойл», був відсутній намір здійснювати діяльність, зафіксовану в установчих документах і пов`язану з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Однак, прокурор зазначаючи в клопотанні, що ТОВ «Бел-Ойл» створено та придбано з метою прикриття незаконної діяльності не надав слідчому судді жодних доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, які б підтверджували вказані висновки. Зокрема, в матеріалах провадження за клопотанням прокурора відсутні документальні дані, які б могли свідчити про те, що товариство не здійснює діяльність, зазначену в установчих документах та створено для прикриття незаконної діяльності, немає жодних висновків спеціалістів з питань фінансового інспектування.

Твердження прокурора за змістом клопотання про те, що службові особи ТОВ «Бел-Ойл» з використанням підконтрольних підприємств з ознаками фіктивності створених для прикриття незаконної діяльності, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших невстановлених осіб, організували протиправну схему із переказу грошових коштів за межі України в інтересах зацікавлених осіб, носить абстрактний, неконкретизований характер, не має під собою жодного доказового обґрунтування.

Враховуючи, що за матеріалами клопотання відсутні достатні докази вчинення злочинів за участю ТОВ «Бел-Ойл», наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна цього товариства взагалі спростовується. Тобто, спростовується той факт, що кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Бел-Ойл», відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуті злочинним шляхом, доходи від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину, отримані незаконним шляхом, а отже висновки прокурора та слідчого судді з цього приводу є помилковими.

З урахуванням викладених обставин, які свідчать про порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга представника власника майна задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївськогорайонного суду міста Києва від 04.12.2015 року.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Бел-Ойл» ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.12.2015 року, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, внесеному 19.11.2015 р. у ЄРДР під №0000386 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 209 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в безготівковому вигляді на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Укргазбанк» (МФО 320478), що належить ТОВ «Бел-Ойл» (), скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, внесеному 19.11.2015 р. у ЄРДР під №0000386 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 209 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться в безготівковому вигляді на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «Укргазбанк» (МФО 320478), що належить ТОВ «Бел-Ойл» (), відмовити.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 к у р е н к о