У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді Вишара І.Ю.,

при секретаря Нідзельській Т.А.,

за участю прокурора Соловйова О.В.,

та слідчого Семенюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 року у звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 22.02.2011 року, о 21-35 год., в м. Вінниці, поблизу будинку по вул. Келецька, 61-а, було виявлено тіло ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з чим, 27.06.2012 року начальником відділу СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 порушено кримінальну справу по факту смерті ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 120 КК України та 22.11.2012 року за даним фактом в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000016.

Підставою для саме такої кваліфікації кримінального правопорушення по факту смерті ОСОБА_1 слугував висновок судово-медичних, судово-криміналістичних експертиз, а також висновок судово-психолого-психіатричного дослідження, зроблений експертами Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. Ющенко.

Зазначений висновок судово-психолого-психіатричного дослідження повністю спростований висновоком експертів Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Також, в оскаржуваній постанові не наведено жодних доводів та обґрунтувань правомірності оспорюваних дій судово-медичного експерта ОСОБА_6, медико-криміналістичного експерта ОСОБА_7 та експерта ТКЗР НДЕКЦ ОСОБА_8 Слідчим взагалі дані експерти та проведені ними експертизи не згадуються за виключенням останнього речення мотивувальної частини.

Тому, просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000025 від 29.05.2013 року.

В судовому засіданні представник скаржників ОСОБА_9 скаргу підтримала та просила її задовольнити з викладених в ній підстав, а також зазначила, що слідчим було поверхнево та однобічно прийнято рішення, оскільки в самій постанові про закриття кримінального провадження зазначено виключно результати висновків двох посмертних судово-психолого-психіатричних експертиз, а жодного аналізу та правової оцінки дій експертів не надано. Не відображені, навіть, висновки інших судових експертиз.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що слідчий керувався нормами процесуального законодавства і при проведенні досудового розслідування складу кримінального правопорушення в діях судово-медичного експерта ОСОБА_6, медико-криміналістичного експерта ОСОБА_7, експерта-психіатра ОСОБА_10 та експерта ТКЗР НДЕКЦ ОСОБА_8 він не вбачає, тому прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обовязковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду скарги, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000025 від 21.11.2012 року, дійшов до наступного висновку.

На протязі 2012 року до Генеральної прокуратури України неодноразово звертались ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі зверненням щодо незаконних дій судово-медичного експерта ОСОБА_6, медико-криміналістичного експерта ОСОБА_7, експерта-психіатра ОСОБА_10 та експерта ТКЗР НДЕКЦ ОСОБА_8, які в ході проведення окремих досліджень та експертиз, згідно свого профілю, в рамках перевірки в порядку ст. 97 КПК України (в ред.. 1960 року) по факту смерті їхнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надали завідомо неправдиві висновки експертів.

21.11.2012 старшим слідчим СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.

В ході досудового слідства було встановлено, що члени комісії Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенко та члени Київського міського центру судово-психіатричних експертиз надали різні висновки стосовно загиблого ОСОБА_1

На підставі чого, 29.05.2013 року старшим слідчим СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000025 в звязку з відсутністю в діях експертів ознак кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження №000025 не містить будь-якого обґрунтування.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що слідчий зазначає виключно висновки двох посмертних судово-психолого-психіатричних експертиз, які є протилежними один одному, та приходить до висновку, що в діях експерта-психіатра ОСОБА_10 не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, при цьому, не надає правову оцінку жодному з висновків.

Крім того, при винесенні постанови від 29.05.2013 року, слідчий не навів жодного доводу щодо правомірності висновку наданого судово-медичним експертом ОСОБА_6, медико-криміналістичним експертом ОСОБА_7, та експертом ТКЗР НДЕКЦ ОСОБА_8

Зокрема, в резолютивній частині постанови слідчим не зазначено осіб, відносно яких закрито кримінальне провадження та не зазначено, який склад кримінального правопорушення відсутній в діяннях вищевказаних осіб.

Таким чином, суд вважає, що старший слідчий СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 не вірно дійшов до висновку про відсутність в діях судово-медичного експерта ОСОБА_6, медико-криміналістичного експерта ОСОБА_7, експерта-психіарта ОСОБА_10 та експерта ТКЗР НДЕКЦ ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні дані, які вказують на порушення законодавства з боку судово-медичного експерта ОСОБА_6, медико-криміналістичного експерта ОСОБА_7, експерта-психіарта ОСОБА_10 та експерта ТКЗР НДЕКЦ ОСОБА_11

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше пяти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобовязання припинити дію;

3) зобовязання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що постанова старшого слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 є передчасною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 року задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012 року скасувати.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя