Справа № 495/4040/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000756 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород - Дністровський, Одеської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює за наймом, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.07.2009 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області, за ч. 1 ст. 309 КК України к 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК приєднано 5 місяців 15 днів не відбитого покарання.

- 05.05.2011 звільнений у зв`язку з відбуванням покарання.

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.1 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2015 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись в кв. АДРЕСА_2 , на законних підставах за запрошенням власника квартири, обговорював проведення ремонтних робіт. В одній із кімнат побачив ноутбук «ACER», модельного ряду Aspire, після чого у нього з корисливих мотивів виник умисел на таємне викрадення майна. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 пройшов до кімнати знаючи і розуміючи, що його дії будуть непомічені, з прямим умислом і корисливою метою, шляхом вільного доступу таємно скоїв крадіжку ноутбуку «АСЕR», модельного ряду Aspire.
З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши його на свою користь, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 3200 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно він викрав ноутбук, що належав потерпілій. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, що кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

У ході досудового слідства потерпіла ОСОБА_6 заявила цивільний позов, а саме: майновий збиток у сумі 3 200 грн. З урахуванням досліджених доказів суд вважає, що позов (майновий) потерпілої ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 компенсацію майнової шкоди в сумі 3 200 грн., оскільки доводи, наведені потерпілою заподіяння їй майнової шкоди, знайшли своє підтвердження. Крім того у судовому засіданні обвинувачений цивільний позов визнав у повному обсязі. Приймаючи рішення про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, суд враховує представлені потерпілою докази у ході досудового слідства. Крім того, суд бере до уваги матеріальне становище обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції;

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 компенсацію майнової шкоди в сумі 3 200 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1