печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2015 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі особи, що подала скаргу, ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 16.11.2015 старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00001261 від 11.11.2015, -

В С Т А Н О В И В :
04.12.2015 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга на постанову від 16.11.2015 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00001261 від 11.11.2015 старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 посилається на те, що звернулася до прокуратури міста Києва із заявою про визнання її потерпілою особою у вказаному кримінальному провадженні, що розпочато за фактом вчинення кримінальних правопорушень.

Посилаючись на обставини вчинення кримінального правопорушення, які розслідуються у кримінальному провадженні № 00001261, заяву про вчинення кримінального правопорушення, вищевказану постанову від 16.11.2015, ОСОБА_3 просить скасувати та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої особи.

У судовому засіданні особа, що подала скаргу, ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила задовольнити.

Старший слідчий другого СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про розгляд судового провадження, предметом оскарження якого є його постанова від 16.11.2015 про відмову у визнанні потерпілою особою; клопотання, заяви або письмові заперечення від нього не надходили до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що старший слідчий другого СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, не подав заяву про розгляд справи у його відсутність, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без його участі у судовому засіданні на підставі наявних письмових доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення особи, що подала скаргу, що подала скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00001261 від 11.11.2015, внесеному до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій співробітників Київського слідчого ізолятора, Деснянського та Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві по відношенню до ОСОБА_5 , що утримується у Київському слідчому ізоляторі, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365 КК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Проте заявник особа, що повідомила про кримінальне правопорушення не може бути залученою у якості потерпілої особи, якщо їй не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Факт завдання шкоди підлягає встановленню та доведенню.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди і, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Разом з тим, обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Як вбачається з постанови від 16.11.2015 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , яка є предметом оскарження, обґрунтування висновку про відмову у визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні № 00001261 полягає у тому, що заявником не надано будь-яких даних, які б підтверджували спричинення їй будь-якої шкоди.

Посилаючись на невмотивованість постанови від 16.11.2015, ОСОБА_3 вказала, що у зв`язку із станом сина ОСОБА_5 , перебувала у відчаї та у тяжкому стані здоров`я, понесла фінансові втрати пов`язані із купівлею медичних препаратів, встановленням дверей, замків, дверних ручок, лиштви, оплатою правової допомоги, придбання витратних матеріалів, необхідних для звернення до поштових відділень зв`язку, лікарень, міліції, прокуратури, службових і посадових осіб органів державної влади та численних судів, у тому числі до Європейського суду з прав людини.

ОСОБА_3 надано суду карту виїзду швидкої медичної допомоги № 997 від 13.10.2015 на адресу Деснянського районного суду м. Києва, до ОСОБА_5 , копію договору про виконання робіт від 19.06.2015, довідку № 787 від 04.11.2015 про перебування на амбулаторному лікуванні, копію аркушу з медичної книжки без ідентифікації та родових ознак документу, копії фіскальних чеків з аптек та стоматологічної клініки, копію квитанції до прибуткового ордеру № 5048 від 22.02.2015 про послугу МРТ ОСОБА_5 , копії списків ліків, що передавалися ОСОБА_5 .

Проте, під час судового розгляду особою, що подано скаргу, не надано та у матеріалах скарги не містяться доказів отримання фізичної, матеріальної або моральної шкоди, отриманих внаслідок саме кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00001261.

Одночасно звертається увага на те, що у вступній та резолютивній частині ухвали слідчого судді, постановленій під час розгляду даної скарги, помилково вказано, що постанова слідчого другого СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 від 20.11.2015, замість правильного 16.11.2015.

Керуючись ст. ст. 5558, 303304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 16.11.2015 старшого слідчого другого СВ СУ прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 00001261 від 11.11.2015 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1