Провадження № 1-кп/317/77/2016
Справа № 317/721/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 13.01.2016 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трояни Бердянського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.01.2003 р. Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць 19 днів;
15.02.2006 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.01.2003 р. та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

05.07.2007 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 188, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 199, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 199, ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.02.2006 р. та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнився 17.03.2011 р. за відбуттям строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20 листопада 2015 року, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через отвір у паркані проник на територію будинку АДРЕСА_2 , звідки з подвір`я будинку таємно викрав та в подальшому реалізував зварювальний апарат ТДМ-401, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 70 від 23.01.2016 р. 1874,00 грн., що належить ОСОБА_5 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті, не оспорював час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини кримінального правопорушення та пояснив, що у той період часу перебував на стаціонарному лікуванні. Коли у нього закінчились гроші на лікування, то він зателефонував своєму брату попросити грошей. Брат пообіцяв дати грошей, однак попросив приїхати до нього за грошима. Коли він приїхав до брата, то його не було вдома. Він чекав приїзду брата до наступного дня. Наступного дня, не дочекавшись брата, через отвір у паркані проник на території сусіднього домоволодіння та викотив звідти зварювальний апарат належний потерпілому, який в подальшому продав за 300,00 грн., витративши гроші на лікування. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, не працює, має постійне місце проживання. Також суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який у заяві від 16.02.2016 р. просив призначити покарання без позбавлення волі.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги те, що він не несе небезпеки соціуму, має тісні суспільні зв`язки, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлений.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 184 грн. 14 коп. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не скоїть нового злочину.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи в сумі 184 грн. 14 коп. (сто вісімдесят чотири грн. 14 коп.).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1