Вирок

Іменем України

02.04.2012 м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - Ванівського Ю.М.

при секретарі Мочульській М.В.

з участю прокурора Дудинської Т.М.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 21.05.2010 року Городоцьким районним судом Львівської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2,29 липня 2009 року, близько 16 години 00 хвилин, разом з ОСОБА_3, розпиваючи спиртні напої в кафе «Квітка папороті», що навпроти головного залізничного вокзалу у м. Львові,познайомилися із неповнолітнім ОСОБА_4 та запропонували останньому підсісти за їх столик, на що він погодився. Маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та переслідуючи корисливі мотиви, згідно попередньої домовленості ОСОБА_2 під вигаданим приводом допомогти їм перенести металеву батарею із квартири, запропонував неповнолітньому ОСОБА_4 піти із ними в район Привокзального ринку у м. Львові, на що останній погодився. Проходячи по вулиці Федьковича у м. Львові, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зайшли з неповнолітнім ОСОБА_4 у один із під'їздів, де ОСОБА_2 розбив скляну пляшку з-під пива та почав погрожувати нею фізичною розправою, розмахуючи перед його обличчям, після чого, наказали неповнолітньому ОСОБА_4 вийти із під'їзду та слідувати за ними, й під погрозою застосування фізичного насильства привели останнього в подвір'я будинку, на площі Кропивницького, м. Львові, де ОСОБА_2 підійшовши до неповнолітнього ОСОБА_4 ззаду, та наніс удар кулаком руки у задню частину голови від чого останній впав на землю. Тоді ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3. почали наносити йому удари руками та ногами по корпусу тіла та голові, спричинивши йому тілесні ушкодження, а саме: рану правої вушної раковини, синці на голові, на шиї, на передній поверхні грудної клітки, крововилив під білкову оболонку лівого очного яблука, садна на обох ліктях, які не були небезпечними для життя в момент спричинення і відносяться до легкого тілесного ушкодження. Після цього, ОСОБА_2 в групі осіб із ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, почали обшукувати кишені неповнолітнього ОСОБА_4, в результаті чого, ОСОБА_2 з лівої передньої кишені штанів потерпілого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «ОСОБА_5 К700І», сірого кольору, вартістю 800 гривень, із вмонтованою сім карткою мобільного оператора зв'язку «МТС»№ 8095-92-029-33, вартістю 3О гривень, на якій знаходилися гроші в сумі 3О гривень, а з правої передньої кишені витягнув шкіряний гаманець, чорного кольору, вартістю 50 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі 20 гривень, а всього відкрито заволоділи майном неповнолітного ОСОБА_4 на загальну суму 930 гривень. Після цього, ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції, а ОСОБА_2 з місця скоєння злочину скрився.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у інкримінованому йому відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним, для життя чи здоров'я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб визнав повністю та дав показання, що все, що вказано в обвинувальному висновку відповідає дійсності, більше нічого додати він не хоче. Щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним у вчиненому злочині, його вина доводиться іншими зібраними по справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що підсудний ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним, для життя чи здоров'я потерпілого, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи підсудному ОСОБА_2 покарання, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що помякшують покарання, суд враховує щире каяття, позитивну характеристику з місця проживання.

Обставиною, що обтяжує покарання суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи особу підсудного, а також зазначені вище обставини, що помякшують і обтяжують покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, суд дійшов висновку, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, до даного покарання частково приєднати покарання за вироком Городоцького районного суду Львівської області області від 21.05.2010 року та остаточно призначити покарання пяти років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, щодо засудженого ОСОБА_2 залишити раніше обраний взяття під варту.

Строк покарання рахувати з 11 березня 2010 року, тобто з часу фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Франківський районний суд м. Львова протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий Ю.М.Ванівський