ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2010 року Вишгородський районний суд Київської області:

Головуючого-судді Войнаренко Л.Ф.

При секретарі Терновій Г.В..

за участю прокурора Медведської О.Г., Гризуна С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, приватного підприємця, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, вул., Хорольська, 8/4, кв. 104, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом №1/3 від 17.09.2003р. зборів засновників товариства ОСОБА_1 призначений на посаду директора ТОВ "Стандарт" (), яке зареєстроване Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області 07.12.1999р. за №0166, юридична адреса: Київська область, м. Вишгород, вул., Київська 10.

Починаючи з 17.09.2003р. ОСОБА_1 виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов'язки службової особи суб'єкта підприємницької діяльності директора ТОВ "Стандарт".

На підставі статті 11 Закону України "Про систему оподаткування" №77/97-ВР від 18.02.1997 року, із змінами і доповненнями, на ОСОБА_1 як службову особу директора ТОВ "Стандарт", - покладено відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податкових зборів (обов'язкових платежів) та додержання законів про оподаткування.

Згідно п.п. 3, 6 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІ// від 16.07.1999 року, із змінами та доповненнями, ОСОБА_1 як службова особа директор ТОВ "Стандарт" зобов'язаний організувати ведення бухгалтерського обліку результатів господарської діяльності ТОВ "Стандарт" та фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій в первинних документах.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №168/97-ВР від 22.05.1997р., ОСОБА_1 як службова особа директор ТОВ "Стандарт" несе відповідальність за правильність нарахування, своєчасність сплати податку та дотримання податкового законодавства.

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України, а саме в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, заволодінні чужим майном зловживаючи своїм службовим становищем, внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки та неналежному виконанні своїх службових обовязківчерез несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Згідно обвинувальному висновку ОСОБА_2 злочини скоїв за слідуючих обставин:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду, повязану із виконанням організаційно-розпорядчих обовязків щодо здійснення керівництва ТОВ «Стандарт», відповідав за організацію, ведення бухгалтерського та податкового обліку, складання звітності про фінансово-господарську діяльність товариства, подання податковим органам звітності та інших необхідних документів і відомостей повязаних з обчисленням і сплатою податків, своєчасне нарахування та сплату податків та інших обовязкових платежів.

З метою ухилення від сплати податку на прибуток підприємства ОСОБА_1 в період з 01.10.03 по 30.09.05 вніс завідомо неправдиві відомості до декларацій з податку на прибуток підприємства, що були подані до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі стосовно сум податку на прибуток, внаслідок чого державі спричинено тяжкі наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджету сум податку на прибуток в розмірі 9334290,00 грн.

Обовязок складати та подавати до органів державної податкової служби податкові декларації з податку на додану вартість передбачено п.п. 7.2.8 п.7.2. ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість № 168/97-ВР від 03.04.97 (із змінами та доповненнями), згідно якого платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком. Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях.

Обовязок складати та подавати до органів державної податкової служби декларації про прибуток підприємства передбачено ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

В даних деклараціях зазначаються суми валових доходів та валових витрат, суми податкового зобов»язання та податкового кредиту, на підставі даних яких визначаються суми податків, які мають бути сплачені до бюджету.

Декларації є офіційним документом, який надає право субєкту підприємницької діяльності самостійно визначити суму податків, що мають бути сплачені до бюджету.

Досудовим слідством вказується, що маючи на меті занизити податок на прибуток, який ТОВ «Стандарт» повинно було сплатити до бюджету за результатами своєї фінансово господарської діяльності, проведеної у період 01.10.03 по 30.09.05 директор підприємства ОСОБА_1 в порушення вимог п.3.1 ст.3, п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.94 № 334/94-ВР із змінами та доповненнями, вніс завідомо неправдиві дані до декларацій про прибуток підприємства.

Зокрема: у декларації за 2003 рік незаконно відніс до суми скоригованого валового доходу 25307,3 грн., в звязку з чим суму податку, що має бути сплаченою до бюджету занизив на 30090,0 грн.

- у декларації за перший квартал 2004 року незаконно відніс до суми валових витрат 15700 грн., що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 3950,0 грн.

- у декларації за 1-ше півріччя 2004 року незаконно відніс до суми валових витрат 13287600 грн., та до сум валових доходів 13357,2 грн.. що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 3756075,0 грн.

- у декларації за 9-ть місяців 2004 року незаконно відніс до суми валових витрат 33138700 грн., та до сум валових доходів 33226,7 грн., що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 8718850,0 грн.

- у декларації за 2004 рік незаконно відніс до суми валових витрат 33138700 грн., та до сум валових доходів 33226,7 грн., що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 8718850,0 грн.

- у декларації за 1-й квартал 2005 року незаконно відніс до суми валових витрат 636400 грн., та до сум валових доходів 640,5 грн., що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 218175,0 грн.

- у декларації за 1-ше півріччя 2005 року незаконно відніс до суми валових витрат 2105100 грн., та до сум валових доходів 2124,7 грн., що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 585350,0 грн.

- у декларації за 9-ть місяців 2005 року незаконно відніс до суми валових витрат 2105100 грн., та до сум валових доходів 2124,7 грн., що не підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим суму податку, що має бути сплачений до бюджету занизив на 585350,0 грн.

Вказано, що внаслідок цього до бюджету не сплачено податок на прибуток в розмірі 9334290,0 грн.

Також, ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, вніс завідомо неправдиві дані до податкових декларацій з податку на додану вартість підприємства щодо сум податкового кредиту, які не підтверджені відповідними податковими накладними.

Зокрема: у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2003 року незаконно відніс до податкового кредиту 839964,0 грн., в звязку з чим суму податку занизив на 348,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2004 року незаконно відніс до податкового кредиту 2172,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 2172,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2004 року незаконно відніс до податкового кредиту 1124,0 грн., в звязку з чим суму податку занизив на 1084,0грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2004 року незаконно відніс до податкового кредиту 426,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 426,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2004 року незаконно відніс до податкового кредиту 2611442,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 626,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2004 року незаконно відніс до податкового кредиту 1979788,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 818,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за серпень 2004 року незаконно відніс до податкового кредиту 1975629,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 145,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2005 року незаконно відніс до податкового кредиту 122017,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 122017,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2005 року незаконно відніс до податкового кредиту 194133,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 194133,0 грн; у податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2005 року незаконно відніс до податкового кредиту 44474,0 грн. в звязку з чим суму податку занизив на 44474,0 грн;

Крім того, органом досудового слідства вказано, що враховуючи те, що суми податкового кредиту з податку на додану вартість, заявлені до відшкодування, відшкодовані з бюджету на розрахунковий рахунок ТОВ «Стандарт», внаслідок чого підприємством незаконно отримано суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 366423,0 грн.

Тобто директор ТОВ «Стандарт» гр. ОСОБА_1 зловживаючи своїм службовим становищем заволодів чужим майном, а саме бюджетними коштами в розмірі 366423,0 грн., що є особливо великим розміром.

Зазначені декларації ОСОБА_1 підписав, завірив печаткою ТОВ «Стандарт» та передав до ДПІ у Вишгородському районі Київської області.

Таким чином, директор ТОВ «Стандарт» гр. ОСОБА_1 шляхом внесення завідомо неправдивих даних до документів податкової звітності ТОВ «Стандарт» умисно ухилився від сплати податку на прибуток підприємства в сумі 9334290,0 грн., та незаконно заволодів чужим майном, отримавши відшкодування на розрахунковий рахунок підприємства сум податку на додану вартість в розмірі 366423,0 грн.

Працівниками ДПА в Київській області проведено позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ «Стандарт» (, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.03 по 30.09.05, про що складено Акт № 846/23-2/30607671 від 12.12.06.

Перевіркою правильності визначення суми податку на прибуток підприємства встановлено порушення п. 1.3.2 ст. 1, п. 4.1 ст.4, п. 5.1, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, п.п. 8.1.2 п. 8.1. ст. 8, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», у результаті чого підприємству донараховано податок на прибуток за 2005 рік у сумі 9334290,0 гривень.

Перевіркою правильності визначення суми податку на додану вартість встановлено, що в порушення п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» підприємством занижено податок на додану вартість з грудня 2003 року по травень 2005 року в сумі 366 423,00 гривень.

При цьому в акті перевірки ТОВ «Стандарт» № 846/23-2/30607671 від 12.12.06 зазначено, що документи фінансово-господарської діяльності підприємства для проведення перевірки надані не в повному обсязі, не систематизовані.

Крім того, ОСОБА_1 обвинувачується у службовій недбалості, тобто в неналежному виконанні службовою особою своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязківОСОБА_1, через несумлінне ставлення доних,занижено податкове зобовязання з податку на додану вартість шляхом безпідставного завищення суми податкового кредиту.

Згідно висновку складеного управлінням аудиту юридичних осіб ДПІ у Вишгородському районі Київської області ТОВ «Стандарт» в порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 ЗУ від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (із змінами і доповненнями) неправомірно включено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість в розмірі 215 100,0 грн., по податковим накладним №308/3 від 30.03.05; №2/30.03-1 від 30.03.05; №2/30.03 від 30.03.05, які виписані ДП «АВН Груп» для ТОВ «Стандарт» про надання посередницьких послуг.

Податкові накладні №308/3 від 30.03.05; №2/30.03-1 від 30.03.05; №2/30.03 від 30.03.05 складені про надання посередницьких послуг ДП «АВН Груп» для ТОВ «Стандарт», а відповідно до ст. 7 Закону України « Про податок на додану вартість», податковий кредит виникає в разі придбання послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, тому потрібне відповідне підтвердження використання цих послуг, а керівник ТОВ «Стандарт» гр. ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість без підтверджуючих документів.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 зобовязаний контролювати ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Стандарт» та правильність відображення цієї діяльності в бухгалтерському і податковому обліках підприємства, а також ніс відповідальність за достовірність даних, внесених у первинні та звітні документи, він не контролював правильність відображення даних у податкових звітах, через несумлінне ставлення до своїх службових обовязків.

Тобто, маючи реальну можливість забезпечити належний контроль за фінансово-господарською діяльністю підприємства, правильним фіксуванням фактів здійснення всіх операцій у первинних документах, правильне ведення бухгалтерського та податкового обліку, а також складання та подання до відповідних установ податкової звітності, ОСОБА_1 неналежно виконував свої обовязки директора підприємства, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого не забезпечив організацію ведення бухгалтерського та податкового обліку. Вказані дії спричинили негативні наслідки охоронюваним законом державним інтересам у вигляді несплати до бюджету податку на додану вартість в сумі 215 100,0 грн.

Як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою не визнав та показав, що умислу на ухилення від сплати податків він не мав, податкову звітність товариства складав на підставі первинних фінансово-господарських документів, отриманих від підприємств контрагентів. Стосовно порушень податкового законодавства зазначених в акті перевірки показав, що при проведенні перевірки ревізорами не враховано частину первинних документів щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Стандарт», а також зазначив, що при здійсненні діяльності товариства неодноразово Державною податковою інспекцією проводились перевірки товариства щодо заявлених сум бюджетного відшкодування, в ході яких порушень податкового законодавства не виявлено.Умислу на вчинення якого-небудь злочину з державними коштами він не мав.

Підсудний ОСОБА_1 вказує, що здійснював господарську діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства України, не маючи мети умисно ухилятися від сплати податків, та повязаної з цим підробки документів. Планові перевірки ТОВ "Стандарт" податковими органами проводились щороку, ніяких порушень виявлено не було.

ОСОБА_1 також пояснив, що 01.12.2006 року він особисто подав до ДПІ у Вишгородському районі Київської області заяву №9 від 29.11.2006р. щодо зняття ТОВ "Стандарт" з обліку у звязку з ліквідацією та просив провести аудиторську перевірку

Під час проведення працівниками ДПА в Київській області у грудні 2006 року позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "Стандарт", ОСОБА_1 надавав документи ТОВ "Стандарт" без опису.

Акт №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. про позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ "Стандарт", ОСОБА_1 не отримував, рішення, повідомлення, які були прийняті за результатами перевірки також не отримував.

Відшкодування податку на прибуток відбувалось на рахунок ТОВ "Стандарт" лише після проведення органами податкової інспекції перевірки.

Особисто з керівником ДП "АВН-Груп" не знайомий, перевірку дійсності даних занесених при державній реєстрації ДП "АВН-Груп" не перевіряв, оскільки не наділений повноваженнями. Кошти по договорам укладеними з ДП "АВН-Груп" сплачував на розрахункові рахунки ДП "АВН-Груп", зазначені у договорах, кошти від ДП "АВН-Груп" не повертались, тому вважав, що угоди виконані без будь яких порушень законодавства України.

Заслухавши покази підсудного, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що предявлене обвинувачення за ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, КК України підсудному ОСОБА_1 не знайшло свого підтвердження.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Приводами та підставами до порушення даної кримінальної справи є виявлення прокурором ознак ухилення від сплати податків керівником ТОВ "Стандарт" ОСОБА_1, акт №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. про позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ "Стандарт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.2003 по 30.09.2005р., складений працівниками ДПА в Київській області /т.1 а.с.34-72 /, та висновок управління аудиту юридичних осіб ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 17.02.2009р./т.1 а.с.34-87 /

Згідно акту №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. керівником підприємства "Стандарт" ОСОБА_1 17.11.2006р. були надані документи для перевірки не в повному обсязі, не систематизовані, відсутні регістри бухгалтерського та податкового обліку по всім балансовим рахункам, оборотно-сальдові відомості. Первинні документи не дають змоги визначити господарську операцію відповідно до вимог "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2005р №88, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.№168/704.

Згідно акту №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. в документах наданих для перевірки, відсутній податковий облік валових витрат, а також документи, які підтверджують витрати, які придбаються (виготовляються) платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно п.5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. №238/97-ВР (із змінами та доповненнями): "Валові витрати виробництва та обігу валові витрати сума будь яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності".

Згідно п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. №238/97-ВР (із змінами та доповненнями): "Не належить до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку".

Згідно акту №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. за результатами фінансово - господарської діяльності ТОВ "Стандарт", проведеної у період з 01.10.2003 по 30.09.2005 директор підприємства ОСОБА_1 у деклараціях про прибуток підприємства відносив до сум валових витрат кошти, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим знизив суму податку на прибуток в сумі 9334290,0 грн., в тому числі по періодах:

2003 рік 30090,0 грн., 1 кв. 2004р.- 3950,0 грн., 1 півріччя 2004р. 3756075,0 грн. (наростаючим підсумком), 2004 р 87188850,0 грн. (наростаючим підсумком), 1 кв. 2005р.-218175,0 грн., 1 півріччя 2005р.- 585350,0 грн. (наростаючим підсумком), 3 кв. 2005 р.- 585350,0 грн. (наростаючим підсумком).

Згідно акту №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. перевіркою правильності визначення повноти нарахування та своєчасності сплати податку на додану вартість встановлено порушення п.п. 7.4.5 п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР. В звязку з тим що суми заявлені на відшкодування, відшкодовані підприємству, перевіркою зменшено відшкодування та донараховано ПДВ в сумі 366423, 0 грн., в тому числі по періодах за: грудень 2003р. 348,0 грн., березень 2004 р.- 2172,0 грн., квітень 2004 р. -1084,0 грн., травень 2004 р. 426,0 грн., червень 2004 р. 626,0 грн., липень 2004 р. 818,0 грн., серпень 2004 р. 145, 0 грн., березень 2005р. -122017, 0 грн., квітень 2005 р. 194313,0 грн., травень 2005р. 44474,0 грн.

Різниця між сумами податку на додану вартість, які належать до сплати в бюджет, обумовлена відсутністю підтверджуючих документів податкових накладних, на підставі яких підприємство має право зараховувати суми до складу податкового кредиту ( по коду рядка 10 колонка "б" та 17 колонка "б" декларацій з ПДВ). Декларації підписані керівником підприємства.

Згідно висновку управління аудиту юридичних осіб ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 17.02.2009р. з питання призначення додаткової документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ "Стандарт" за період з 01.09.2003 по 30.09.2005 року - в ході аналізу неможливо відновити бухгалтерський та податковий облік, встановити систематизацію документообігу, детально відобразити повні дані по кожній господарській операції ТОВ "Стандарт", оскільки до аналізу не надані первинні документи в повному обсязі. У звязку з тим що до аналізу не надано в повному обсязі первинні документи, які можуть підтвердити правомірність проведення фінансово-господарської діяльності та відображення їх результатів в податкових деклараціях ТОВ "Стандарт", неможливо перевірити правильність визначення першої події та надати остаточні висновки.

За результатами проведеного аналізу податкових накладних №308/3 від 30.03.2005р., №2/30.03-1 від 30.03.2005р., №2/30.03 від 30.03.2005р., які виписані ДП "АВН Груп" для ТОВ "Стандарт", встановлено порушення п.п. 7.4.5 п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР, що призвело до можливого завищення обсягу податкового кредиту на загальну суму 215100,0 грн.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР не дозволяється включення до податкового кредиту будь яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що працюючи головним державним податковим інспектором ревізором ДПА в Київській області здійснювала позапланову перевірку фінансово-господарської діяльності ТОВ "Стандарт" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.10.2003 по 30.09.2005р. У звязку з тим, що з часу проведення перевірки минуло багато часу, деталей перевірки не пам'ятає. Підтверджує, що факти викладені у акті №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. відповідають дійсності.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила що з 2003 по 2005 рік працювала в ТОВ "Стандарт", де виконувала функції секретаря референта. Право підпису документів підприємства не мала, бухгалтерську документацію підприємства не складала та не підписувала.

В судовому засіданні оголошені показання свідка ОСОБА_5 С.А./а.с.227-230 т.5/, відповідно до яких ДП "АВН-Груп" йому не відоме, і він ніколи не перебував на посаді керівника даного підприємства, не здійснював адміністративно розпорядчі функції, документи фінансово-господарської діяльності даного підприємства не складав та не підписував. Дії щодо реєстрації в органах державної влади ДП "АВН Груп" не проводив. Розрахункові рахунки ДП "АВН-Груп" в банківських установах не відкривав. Стосовно того, яким чином його паспортні дані потрапили до реєстраційних документів ДП "АВН-Груп" може пояснити тим, що в 1999 або 2000 році він загубив паспорт, який йому було повернуто невідомою йому особою. ОСОБА_5 допускає, що невідомі особи скористались його паспортом для реєстрації ДП "АВН-Груп".

В судовому засіданні приєднано до матеріалів справи нові докази, а саме :

1)
Договір постачання №17/06 від 17.06.2004 з ТОВ «ПромТехімпЕкс». /т.15 а.с.198-200/

2) Специфікація товару №1 від 17.06.2004 року. /т.15 а.с.201/

3) Акт прийому передачі товару №1 від 23.06.2004 року на суму 15664896,0 грн. /т.15 а.с.202/

4) Накладна №10 від 23.06.2004 року на суму 15664896,0 грн. /т.15 а.с.203/

5) Специфікація товару №2 від 26.07.2004 року. /т.15 а.с.204/

6) Акт прийому передачі товару №2 від 26.07.2004 року на суму 11849088,0 грн. /т.15 а.с.205/

7) Накладна №17 від 29.07.2004 року на суму 11849088,0 грн. /т.15 а.с.206/

8) Податкова накладна №17 від 29.07.2004 на суму 11849088,0 грн. /т.15 а.с.207/

9) Довіреність ЯЕЗ №825843 від 29.07.2004 року. /т.15 а.с.208/

10) Специфікація товару №3 від 13.08.2004 року. /т.15 а.с.209/

11) Акт прийому передачі товару №3 від 19.08.2004 року на суму 11849088,0 грн. /т.15 а.с.210/

12) Накладна №23 від 19.08.2004 року на суму 11849088,0 грн. /т.15 а.с.211/

13) Податкова накладна №25 від 19.08.2004 на суму 11849088,0 грн. /т.15 а.с.212/

14) Довіреність ЯЕЗ №825845 від 19.08.2004 року. /т.15 а.с.213/

15) Договір на надання послуг №К 02/06 від 01.06.2004 з СПД ОСОБА_6 /т.15 а.с.214-216/

16) Акт виконаних робіт №1 від 30.06.2004 року на суму 136431,36 грн./т.15 а.с.217/

17) Договір оренди автомобіля №ОР-03/01 від 02.01.2004 року з ТОВ «Славянський торговий дім». /т.15 а.с.218-219/

18) Приймально-здавальний акт №1 від 02.01.2004 року. /т.15 а.с.220/

19) Договір купівлі продажу 23/04 від 23.04.2005 року з ТОВ «Світ фарфору». /т.15 а.с.221-222/

20) Специфікація №1 на суму 266842,41 грн. /т.15 а.с.223/

21) Видаткова накладна №РН-0000002 від 25.04.2005 року на суму 266842,41 грн. /т.15 а.с.224/

22) Акт приймання передачі векселя на суму 266842,41 грн. /т.15 а.с.225/

23) Договір купівлі продажу 30-03 від 30.03.2005 року з ТОВ «Промбудсервіс». /т.15 а.с.226-228/

24) Специфікація товару №1 від 30.03.2005 року на суму 583000,0 грн. /т.15 а.с.229/

25) Довідка ТОВ «Промбудсервіс» №26 від 13.04.2005 року. /т.15 а.с.230/

26) Акт прийому передачі №1 від 13.04.2005 року на суму 583000,0 грн. /т.15 а.с.231/

27) Накладна №100 від 13.04.2005 року на суму 583000,0 грн. /т.15 а.с.232/

28) Договір на надання посередницьких послуг №14-03 від 14.03.2005 року з ДП «АВН Груп». /т.15 а.с.233-235/

29) Замовлення №1 від 14.03.2005 року. /т.15 а.с.236/

30) Акт здачі приймання виконаних робіт №1 від 30.03.2005 року на суму 1290600,0 грн. /т.15 а.с.237/

31) Акт прийому-передачі векселів від 14.04.2005 року. /т.15 а.с.238/

32) Податкова накладна №18 від 01.10.2003 року на суму ПДВ 927160,0 грн. /т.15 а.с.239/

33) Довідка ДПІ у Святошинському районі м. Києва від 17.01.2004 року №33-2350. /т.15 а.с.240/

34) Податкова накладна №308/3 від 30.03.2005 року на суму ПДВ 120000,0 грн. /т.15 а.с.245/

35) Податкова накладна №2/30.3 від 30.03.2005 року на суму ПДВ 52492,67 грн. /т.15 а.с.247/

36) Податкова накладна №2/30.03-01 від 30.03.2005 року на суму ПДВ 42607,33 грн. /т.15 а.с.247/

37) Податкова накладна №100 від 13.04.2005 року на суму ПДВ 97166,67 грн. /т.15 а.с.248/

38) Податкова накладна №47 від 25.04.2005 року на суму ПДВ 44473,73 грн. /т.15 а.с.249/

39) Додаткова угода від 11.03.2005 року з АК «Харківобленерго». /т.15 а.с.250/

40) Акт прийому передачі товару в порядку повернення №1а від 14.03.2005 року. /т.15 а.с.251/

41) Накладна на відпуск матеріалів на сторону (повернення) №14/03/05-1 від 14.03.2005 року на суму 283490,4 грн. (без ПДВ 236242 грн.) /т.15 а.с.252/

42) Виписка з ВАТ «Перший інвестиційний банк» про повернення коштів на суму 283490,4 грн. /т.15 а.с.253/

43)

Спеціалісти в судовому засідані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що висновки в акті №846/23-2/30607671 від 12.12.2006р. базуються не на реальних фактах господарської діяльності підприємства, його доходах та витратах, а на тому, що, перевіряючи, не досліджувались окремі документи ТОВ "Стандарт".

Так, спеціаліст ОСОБА_8 вказав, що в порушення Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 25/11205 ), факти виявлених порушень не містять посилання на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. ОСОБА_8суду пояснив, що у відповідності до акту №846/23-2/30607671 від 12.12.2006 року виїзної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2003 року по 30.09.2005 року, перевірка проведена згідно наказу ДПІ у Вишгородському районі Київської області №734 від 14.11.2006 року. В той же час, у відповідності до статті 11 Закону України "Про державну податкову службу", позапланова виїзна перевірка може здійснюватися лише на підставі рішення суду.

Аналізуючи усі зібрані в ході досудового та судового слідства докази, суд приходить до висновку, що зібраними доказами не доводиться наявність в діях ОСОБА_1 керівника ТОВ "Стандарт" складу злочинів, передбачених ч.5 ст.191 та ч.3 ст.212 КК України, виходячи з наступного.

Диспозиція ч.5 ст.191 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне заволодіння чужим майном зловживаючи своїм службовим становищем, якщо вони вчененні в особливо великих розмірах або організованою групою.

Згідно обвинувального висновку, злочин передбачений ч.5 ст.191 КК України інкримінується ОСОБА_1 за незаконне заволодіння чужим майном отримавши відшкодування, на розрахунковий рахунок підприємства, сум податку на додану вартість в розмірі 366423,0 грн., в тому числі по періодах за: грудень 2003р. 348,0 грн., березень 2004 р.- 2172,0 грн., квітень 2004 р. -1084,0 грн., травень 2004 р. 426,0 грн., червень 2004 р. 626,0 грн., липень 2004 р. 818,0 грн., серпень 2004 р. 145, 0 грн., березень 2005р. -122017, 0 грн., квітень 2005 р. 194313,0 грн., травень 2005р. 44474,0 грн.

Відповідно до п.п. 7.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР - платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п.п. 7.7.5. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР - протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.п. 7.7.6. ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР - на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

В матеріалах справи відсутні докази, які б доводили порушення процедури, передбаченої Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР, щодо повернення на розрахунковий рахунок ТОВ "Стандарт" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, органом досудового слідства було залучено до матеріалів справи акти ДПІ Вишгородського району Київської області, відповідно до яких порушень при проведенні відшкодування податку на додану вартість не виявлено. /т.4 а.с. 39-110/.

Диспозиція ч.3 ст. 212 КК України передбачає кримінальну відповідальність за умисне ухилення від сплати податків, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.10.2004р. № 15 «Про деякі питання про застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обовязкових платежів» кримінальна відповідальність за ст. 212 КК за умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів настає в разі, коли ці діяння призвели до ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних, великих чи особливо великих розмірах (які відповідно в 1000, 3000, 5000 і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян).

Верховний Суд України в зазначеній Постанові №15 зазначає - що передбачений ст. 212 КК злочин слід кваліфікувати як вчинений у значних, великих чи особливо великих розмірах, коли сума, що фактично не надійшла до бюджетів чи державних цільових фондів, утворилася внаслідок несплати як одного податку, збору, іншого обов'язкового платежу, так і різних їх видів у розмірах, передбачених приміткою до зазначеної статті. При кваліфікації такого злочину, вчиненого починаючи з 1 січня 2004 р., необхідно виходити з того, що сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян згідно з п. 22.5 ст. 22 Закону N 889-IV дорівнює розміру податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 цього Закону для відповідного року з урахуванням положень п. 22.4 ст. 22 того ж Закону.

Сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на час винесення вироку дорівнює 444,0 грн., тобто для кваліфікації злочину передбаченого ст. 212 КК діяння ОСОБА_1 повинні були призвести до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у розмірі (відповідно до ч. 1 ст.212 КК 444000,0 грн., відповідно до ч.2 ст.212 КК 1332000,0 грн., відповідно до ч.3 ст. 212 КК 2220000,0 грн.).

Згідно обвинувального висновку та висновку управління аудиту юридичних осіб ДПІ у Вишгородському районі Київської області від 17.02.2009р. за результатами проведеного аналізу податкових накладних №308/3 від 30.03.2005р., №2/30.03-1 від 30.03.2005р., №2/30.03 від 30.03.2005р., які виписані ДП "АВН Груп" для ТОВ "Стандарт", ОСОБА_1 інкримінується можливе завищення обсягу податкового кредиту на загальну суму 215100,0 грн.

Суд, беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази вважає що зазначене припущення є недоведеним, оскільки відповідно до п.п. 7.5.1. п.7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97р. №168/97-ВР - датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

· або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

· або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

У даному випадку дані господарські операції підтверджуються:

- Договором на надання посередницьких послуг №14-03 від 14.03.2005 року укладеного ТОВ "Стандарт" з ДП «АВН Груп».

· Замовленням №1 від 14.03.2005 року.

· Актом здачі приймання виконаних робіт №1 від 30.03.2005 року на суму 1290600,0 грн.

· Актом прийому-передачі векселів від 14.04.2005 року.

· Банківськими виписками "ТАС комерцбанкнк" /т.5 а.с. 194/ сума оплати за цим договором у 2005 році склала 1290600,0 грн.

·

Дослідженні доказі, зокрема зібрані під час судового слідства, свідчать про необґрунтоване донарахування ТОВ "Стандарт" податку на прибуток за:

2004 рік.

Відповідно до Договору постачання №17/06 від 17.06.2004 укладеного ТОВ "Стандарт" з ТОВ «ПромТехімпЕкс», ТОВ "Стандарт" сплатило за одержані товари суму 39363072,0 грн. Дані господарські операції підтверджуються:

· Специфікацією товару №1 від 17.06.2004 року

· Актом прийому передачі товару №1 від 23.06.2004 року на суму 15664896,0 грн.

· Накладною №10 від 23.06.2004 року на суму 15664896,0 грн.

· Специфікацією товару №2 від 26.07.2004 року

· Актом прийому передачі товару №2 від 26.07.2004 року на суму 11849088,0 грн.

· Накладною №17 від 29.07.2004 року на суму 11849088,0 грн.

· Податковою накладною №17 від 29.07.2004 на суму 11849088,0 грн.

· Довіреністю ЯЕЗ №825843 від 29.07.2004 року.

· Специфікацією товару №3 від 13.08.2004 року

· Актом прийому передачі товару №3 від 19.08.2004 року на суму 11849088,0 грн.

· Накладною №25 від 19.08.2004 року на суму 11849088 грн.

· Податковою накладною №25 від 19.08.2004 на суму 11849088 грн.

· Довіреністю ЯЕЗ №825845 від 19.08.2004 року

· Згідно даних банківських виписок «Прайм Банк» /т.3, а.с. 394-401/, сума оплати грошовими коштами за цим договором у 2004 році склала 42461037,0 грн.

·

Відповідно до Договору на надання послуг №К02/06 від 01.06.2004 укладеного ТОВ "Стандарт" з СПД ОСОБА_6О, ТОВ "Стандарт" отримало послуг на суму 136431,36 грн. Дані господарські операції підтверджуються:

· Актом виконаних робіт №1 від 30.06.2004 року на суму 136431,36 грн.

· Згідно даних банківських виписок ВАТ «Перший інвестиційний банк» /т.3 а.с. 102/ сума оплати за цим договором у 2004 році склала 50000,0 грн.

·

Відповідно до Договору оренди автомобіля №ОР-03/01 від 02.01.2004 року укладеного ТОВ "Стандарт" з ТОВ «Славянський торговий дім», ТОВ "Стандарт" сплачено за оренду автомобіля 36600,0 грн. Дані господарські операції підтверджуються:

· Приймально-здавальним актом №1 від 02.01.2004 року.

· Згідно даних банківських виписок ВАТ «Перший інвестиційний банк» /т.3 а.с. 102/ сума оплати за цим договором у 2004 році склала 36600,0 грн.

·

Зазначені докази підтверджують обґрунтованість декларування валових витрат за 2004 рік на суму 35456364,16 грн., неврахованих податковою перевіркою та відповідає 8864091,0 грн. нарахованого підприємству податку на прибуток.

2005 рік.

Відповідно до Договору купівлі продажу 23/04 від 23.04.2005 року укладеного ТОВ "Стандарт" з ТОВ «Світ фарфору». Дані господарські операції підтверджуються:

· Специфікацією №1 на суму 266842,41 грн.

· Видатковою накладна №РН-0000002 від 25.04.2005 року на суму 266842,41 грн.

· Актом приймання передачі векселя на суму 266842,41 грн.

·

Відповідно до Договору купівлі продажу 30-03 від 30.03.2005 року укладеного ТОВ "Стандарт" з ТОВ «Промбудсервіс». Дані господарські операції підтверджуються:

· Специфікацією товару №1 від 30.03.2005 року на суму 583000,0 грн.

· Довідкою ТОВ «Промбудсервіс» №26 від 13.04.2005 року

· Актом прийому передачі №1 від 13.04.2005 року на суму 583000,0 грн.

· Накладною №100 від 13.04.2005 року на суму 583000,0 грн.

· Згідно даних банківських виписок ВАТ «Перший інвестиційний банк» /т.3 а.с. 124/ сума оплати за цим договором у 2005 році склала 583000,0 грн.

·

Відповідно до Договору на надання посередницьких послуг №14-03 від 14.03.2005 року укладеного ТОВ "Стандарт" з ДП «АВН Груп».

· Замовленням №1 від 14.03.2005 року

· Актом здачі приймання виконаних робіт №1 від 30.03.2005 року на суму 1290600,0 грн.

· Актом прийому-передачі векселів від 14.04.2005 року./

· Згідно даних банківських виписок "ТАС комерцбанкнк" /т.5 а.с. 194/ сума оплати за цим договором у 2005 році склала 1290600,0 грн.

·

Зазначені докази підтверджують обґрунтованість декларування валових витрат за 2005 рік на суму 1783701,6 грн., та відповідає 445925,4 грн. нарахованого підприємству податку на прибуток.

З наведеного виходить, що директор ТОВ "Стандарт" ОСОБА_1 у деклараціях про прибуток підприємства відносив до сум валових витрат кошти, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними документами, в звязку з чим знизив суму податку на прибуток в сумі 169514,6 грн., в тому числі по періодах:

2003 рік 30090,0 грн.,

1 півріччя 2005р.- 139424,6 грн.

Суд приходить до висновку, що директор ТОВ "Стандарт" ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них шляхом нестворення необхідних умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів, не забезпечив фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах та їх збереження, чим не забезпечив підтвердження валових витрат що у свою чергу у розумінні п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. №238/97-ВР призвело до заниження податкового зобовязання з податку на прибуток.

Аналізуючи зібрані докази суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Суду не доведено, що ОСОБА_1 умисно ухилився від сплати податку на прибуток підприємства, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та незаконно заволодів чужим майном отримавши відшкодування, на розрахунковий рахунок підприємства, сум податку на додану вартість.

Оцінюючи зібрані в справі та досліджені судом докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_1, які виразилися у неналежному виконанні своїх обовязків, через несумлінне ставлення до них,що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України; винність ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 367 КК України суд вважає доведеною.

Суд вважає, що цивільний позов прокурора до ОСОБА_1 про стягнення з нього на користь бюджету суму донарахованих податків задоволенню не підлягає з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд відповідно до ст.65 КК України, виходить з характеру та ступеню суспільної небезпеки, обставин скоєного злочину, даних про особу винного, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що помякшують покарання є те, злочин вчинено вперше.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд враховує фактичні обставини справи, особу підсудного, те, що злочин за ст..367 ч.2 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості.

Оскільки з дня вчинення ОСОБА_1 злочину,передбаченого ст..367 ч.2 КК України, минуло пять років,ОСОБА_1 в відповідності до ст..49 КК України підлягає звільненню від призначеного покарання.

Керуючись ст.323, ст.324 КПК України,ст..6 п.2 КПК України, ст.ст. 49,74 КК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 367 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права обіймати посади на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Виправдати ОСОБА_1 за ч.3 ст.212, ч.5 ст.191, 366 ч.2 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироку законної сили залишити без змін підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

У задоволенні цивільного позову прокурора Вишгородського району відмовити.

Речові докази : /установчі , реєстраційні документи та документи податкової звітності ТОВ «Стандарт» /а.с.318 т.2/; банківські документи ТОВ «Стандарт», які вилучені в ВАИ «Перший Інвестиціний банк» /а.с.142 т.3/, банківські документи ТОВ «Стандарт», які вилучені в Печерській філії «Приватбанк» /а.с.312 т.3/, копії документів податкової звітності ДП «АВН-груп, банківські документи ДП «АВН-Груп» /а.с.220 т.5/, банківській документи ТОВ «Промбудсервіс», банківські документи ПП «РІС К», банківські документи ПП «КОРАЛ», установчі, реєстраційні документи та документи про надання земельної ділянки в оренду ФГ «ОСОБА_9 К» /а.с.357 т.7/, копії документів з кримінальної справи №70-00342 /а.с.238 т.10/ - залишити в кримінальній справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області на протязі 15 днів через районний суд.

Суддя Л.Ф.Войнаренко