Справа № 333/4569/15-к
Провадження №1-кп/333/441/15

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001927 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому: 01 лютого 2002 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки; 17 жовтня 2002 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України до З років 3 місяців позбавлення волі; 23 лютого 2007 року Хортицьким р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 21 грудня 2011 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі. 25 квітня 2014 року звільнився умовно-достроково з невідбутим строком покарання - 1 рік 1 місяць 20 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності 30 квітня 2015 року приблизно о 15:00 годині, знаходячись у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його дії залишаться ніким не поміченими, шляхом вільного доступу зі столу, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: сумку для ноутбуку «Continent», модель СС-115, чорного кольору, вартістю 100 гривень, який знаходився ноутбук «НР» модель Pavilion g6-2241 sr у корпусі чорного кольору, у комплекті з зарядним пристроєм, вартістю 2500 гривень, модем 3G 17Е MF 100, вартістю 200 гривень, та комп`ютерна безпровідна мишка A4Tech G7360N-l, вартістю 50 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , який для потерпілого матеріальної цінності не становить, та залікова книжка студента заочного відділення Запорізького державного медичного університету, на ім`я ОСОБА_6 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить. Після цього, ОСОБА_7 , разом з викраденим майном, покинув місце вчиненого кримінального правопорушення, яким, в подальшому, розпорядився на власний розсуд. Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено майнову шкоду на загальну суму 2850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України. Розкаявся у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення. Показав, що дійсно він 30 квітня 2015 року о 15:00 годині, у приміщенні кухні квартири потерпілого по АДРЕСА_3 , викрав сумку для ноутбуку з ноутбуком у комплекті з зарядним пристроєм, модемом та комп`ютерною безпровідною мишкою, паспорт та залікову книжку студента. Після чого з викраденим майном залишив місце вчинення злочину. Викрадене майно продав, виручені гроші витратив на свої цілі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_7 в судовому засіданні не оспорював факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи суд вважає доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми діями він вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є середньої тяжкості.

ОСОБА_7 раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно. Не знаходиться на обліку у лікарів нарколога, психіатра. Враховуючи, що ОСОБА_8 злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому необхідно обрати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

У кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 про стягнення 2850 грн. з ОСОБА_7 , який визнаний обвинуваченим в повному обсязі. У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду. Вина ОСОБА_7 у викраденні майна потерпілого, а отже і заподіяння майнової шкоди потерпілому доведена повністю. Тому цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню.

Речових доказів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ВизнатиОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ПризначитиОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Призначити ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2011 року, у вигляді одного року десяти місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 10 м. Запоріжжя - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 13 листопада 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2850 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, які знаходяться під вартою, в той же час з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуюча суддя: ОСОБА_1