пр. № 1-кс/759/4589/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про накладення арешту на майно, внесене в кримінальне провадження № 000120, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388, КК України-

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , що діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про накладення арешту на майно, в кримінальному провадженні № 000120, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388, КК України, в якому заявник просить накласти арешт на транспортні засоби в кількості 289 штук, які були передані в заставу ПАТ «Укрсоцбанк» від ТОВ «Євро Лізинг» за договором про внесення змін та доповнень №7 до договору застави від 01.04.2008 року.
У ході досудового розслідування встановлено, що 27 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Євро Лізинг» було укладено кредитний договір №101-СВ з наступними змінами та доповненнями.
З метою належного виконання зобов`язань за кредитним договором , 01.04.2008 року, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «Євро Лізинг» був укладений договір застави, зареєстрований приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4 в реєстрі за №2408. Відповідно до умов договору застави, ТОВ «Євро Лізинг» передало в заставу Банку транспортні засоби в загальній кількості 289 одиниць., вартість предмета застави на момент підписання договору складала 83 196 367,79 грн, що відповідно до курсу НБУ, встановлено на дату підписання цього договору, складало 17 150 000,58 доларів США.
З метою встановлення наявності/відсутності у боржника майна, переданого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 12 грудня 2013 року Банк звернувся до боржника та розпорядника майна з заявою про надання відомостей про заставне майно, а також забезпечення можливості перевірки його стану та умов використання, проте встановити місцезнаходження майна переданого в заставу ПАТ «УніКредитБанк» та перевірити його стан не вдалося.
Відповідно до Звіту розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_5 від 19.09.2014 року, за ТОВ «Євро Лізинг» зареєстровано більше 2000 одиниць автомобільних транспортів. Відповідно до інформації згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ м.Києва на 03.04.2014 року, арбітражний керуючий повідомив, що із 289 одиниць транспортних засобів, за боржником значиться в пошуковій системі лише 110 одиниць. Інформації щодо 179 інших транспортних засобів на сьогоднішній день немає.
В судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши заявника, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно частини 3 статті 170 арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Досліджуючи матеріали справи, було встановлено, що заявником до клопотання не додано витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань, а також будь-якої інформації про наявність незакритого кримінального провадження на даний час.

Також, заявником суду на надано копії постанови слідчого чи будь-якого іншого документального підтвердження про визнання ПАТ «Укрсоцбанк» цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до розділу другого п. 2.6 п. 2 узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за 2014 рік, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя