АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4442/15-к Номер провадження 11-кп/786/881/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21 жовтня 2015 року,-

Цією ухвалою

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Іванівка Синельниковського району, Дніпропетровської області, раніше судимому:

- 17 вересня 1975 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 17, 81 ч.2, 42 КК УРСР на 5 років позбавлення волі. Ухвалою Луганського обласного суду від 24 жовтня 1975 року ст.17-81 ч.2 КК України виключено, помякшене покарання до 4 років позбавлення волі;

- 5 червня 1981 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст. 81 ч.2, 140 ч.2, 215-3 ч.2, 42 КК УРСР на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 5 червня 1984 року Никитівським районним судом м. Горлівка Донецької області за ст.ст. 183-3 ч.2, 43 КК УРСР до 4 років 9 місяців позбавлення волі;

-24 березня 1997 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.ст.81 ч.3, 140 ч.2, 17, 86-1, 42, 26 КК України до 11 років позбавлення волі;

- 1 березня 2005 року Лисичанським районним судом Луганської області за ст. 185 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі. 13.02.2007 року умовно-достроково звільнений на 11 міс. 25 днів;

- 29 січня 2009 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 125, ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ухвали суду, до Крюківського районного суду м. Кременчук звернувся ОСОБА_8 з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 29 січня 2009 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд вказав, що ОСОБА_8 твердо на шлях виправлення не став, враховуючи відсутність переконливих даних про це.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу районного суду скасувати, а його заяву про умовно-дострокове звільнення задовольнити, посилаючись на те, що за період відбування покарання він довів своє виправлення, оскільки працював в промисловій зоні закладу з березня по травень 2014 року, був звільнений за станом здоров`я, займався суспільно-корисною працею, а тому є підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу просили застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і вважав рішення суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа, яка раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 раніше відбував покарання у вигляді позбавлення волі за умисні злочини і до погашення чи зняття судимості знову вчинив умисні злочини, за які засуджений Лисичанським міським судом Луганської області від 29 січня 2009 року за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 125, ч.1 70 КК України на 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 8 квітня 2008 року.

Засуджений ОСОБА_8 фактично відбув 2/3 строку призначеного покарання.

Під час тримання в Старобільському слідчому ізоляторі вимог режиму відбування покарання не порушував, заохочень та стягнень не мав.

З 8 червня 2009 року відбував покарання у Бердичівській виправній колонії (№70) Житомирської області. За час відбування покарання характеризувався негативно допускав порушення режиму відбування покарання. Мав вісім стягнень та два заохочення.

З 26 лютого 2015 року відбуває покарання в Кременчуцькій виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№69).

Згідно характеристики та довідки Кременчуцької виправної колонії (№69) засуджений ОСОБА_8 за період знаходження в Кременчуцькій виправній колонії (№69), вісім разів притягувався до дисциплінарної відповідальності та має три заохочення у виді подяки. Відповідно до висновків комісії Кременчуцької виправної колонії (№69) від 11 квітня 2015 року ОСОБА_8 не досяг необхідного ступеня виправлення для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

З ухвали суду вбачається, що приймаючи рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_8 від покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, з чим погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом усього періоду відбування покарання, а також те, що засуджений тільки стає на шлях виправлення, колегія суддів вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання ОСОБА_8 немає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21 жовтня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4