Справа № 466/6577/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0002678 від 06.08.2015 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 23.07.2015 року близько 19:00 год., знаходячись в приміщенні ДПМ ЛКП «Варшавське - 407», що по вул. Окуневського 3, у м. Львові, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, з метою помсти громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надала завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, а саме: 19.07.2015 року близько 22:00 години гр. ОСОБА_6 таємно викрав її мобільний телефон марки «Fly» TS 91, вартістю 400 гривень. 28.07.2015 року при проведенні допиту декількох осіб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , остання підтвердила обставини начебто вчиненого по відношенні до неї злочину по факту крадіжки її мобільного телефону марки «Fly» TS 91 громадянином ОСОБА_6 , а після заперечень та доводів ОСОБА_6 своєї невинуватості, ОСОБА_4 повідомила, що умисно написала завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину з метою помсти.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдивого повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Крім цього, 28.07.2015 року обвинувачена ОСОБА_4 в період часу з 13:00 до 14:00 годин, знаходячись у службовому кабінеті № 15 в приміщенні Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України в м. Львові, що по вул. А.Кучера 5 у м. Львові, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, будучи допитана, в якості потерпілої, надала завідомо неправдиві покази, поєднані з обвинуваченням у вчиненні злочину, а саме: 19.07.2015 близько 22:00 години ОСОБА_6 таємно викрав її мобільний телефон марки «Fly» TS 91 вартістю 400 гривень, тобто описала подію, яку вона вказала в письмовій заяві від 23.07.2015 року. 28.07.2015 року при проведенні допиту декількох осіб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , остання підтвердила обставини начебто вчиненого по відношенні до неї злочину по факту крадіжки її мобільного телефону марки «Fly» TS 91 громадянином ОСОБА_6 , а після заперечень та доводів ОСОБА_6 своєї невинуватості ОСОБА_4 повідомила, що умисно надала завідомо неправдиві покази в якості потерпілої з метою помсти.

Таким чином дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиві покази в якості потерпілої.

В ході досудового розслідування між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002678 від 06.08.2015 року, з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, 20 серпня 2015 року в приміщенні прокуратури Шевченківського району м. Львова за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 11 була укладена угода про визнання винуватості, яка долучена до обвинувального акта.

За умовами даної угоди сторони погодились на повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України, та призначення їй покарання в за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 року та 5 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 384 КК України у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України, у вчиненому щиро розкаялась та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо яких вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченою угоду про визнання винуватості від 20.08.2015 року, просив таку затвердити.

Захисник не заперечував проти укладення угоди між прокурором та обвинуваченою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю доведена та її дії вірно кваліфіковано за ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, сторонам угоди роз`яснено положення ст. 473, ч. 4 ст. 474, ст. 476 КПК України, узгоджене сторонами покарання відповідає санкції ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої ОСОБА_4 , укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним та обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду про визнання винуватості від 20 серпня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002678 від 06 серпня 2015 року, з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_4 з іншого боку.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 383 ч. 1, 384 ч. 1 КК України та призначити їй покарання згідно угоди за ч. 1 ст. 383 КК України у виді 1 року та 5 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 384 КК України у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України :

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Відповідно до ч. 3 статті 376 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1