АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору Дніпровського району м. Києва для усунення недоліків.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки не містить належно викладених обставин пред`явленого обвинувачення, а саме даних про місце час, спосіб мету та факт отримання неправомірної вигоди. Крім того, обвинувальний акт не містить відомостей про третю особу, в інтересах якої було вчинено протиправні дії, не зважаючи, що саме дії в інтересах цієї особи визначені як кваліфікуюча ознака вчиненого правопорушення.

Прокурор прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема прокурор вказує, що обвинувальний акт повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України, а суд зазначаючи про відсутність в обвинувальному акті викладу обставин пред`явленого обвинувачення, вийшов за межі, передбачені ст. 314 КПК України, вдався до оцінки доведеності вини обвинуваченого, що є предметом дослідження під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК Україниобвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В порушення вказаних положень закону у обвинувальному акті не зазначено де та коли ОСОБА_7 під час зустрічі ОСОБА_9 запропонував внести на рахунок Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м. Києва кошти в розмірі 3000 грн. за квіткову продукцію.
Також у обвинувальному акті не зазначено адресу приміщення, у якому ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_7 передавав кошти касиру 12.08.2015 року у сумі 1000 грн. та 13.08.2015 року у сумі 2000 грн.
Крім того із змісту диспозиції ст.368 КПК України вбачається, що в ході досудового розслідування вказаної категорії справ орган досудового розслідування повинен встановити на чию користь надавалась неправомірна вигода для себе чи для третьої особи.

Зазначивши у кваліфікації дій ОСОБА_7 , що неправомірна вигода надавалась на користь третьої особи, орган досудового слідства нічого не вказав про це у тій частині обвинувального акту, де викладено фактичні обставини і формулювання обвинувачення, і зокрема, не зазначив яка саме третя особа повинна була отримати неправомірну вигоду.

Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону України.

Доводи прокурора про те, що вказані обставини повинні досліджуватись під час судового розгляду є безпідставними, адже відповідно до ст.348 КПК України на початку судового розгляду головуючий суддя повинен роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.

Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Недотримання вказаних вимог Конвенції при складанні обвинувального акту порушує засади кримінального провадження, і зокрема: засуду законності, яка полягає в неухильному дотриманні вимог міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України (п.1 ст.9 КПК), та засаду забезпечення права обвинуваченого на захист (ст.20 КПК).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є законним та обґрунтованим, а апеляція прокурора такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, повернуто прокурору без змін.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3