ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2015 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі: головуючого: ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю прокурора прокуратури

Малиновського району міста Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7

у відкритому судовому засіданні, розглянув кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004184 від 08 липня 2015 року, відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Свалява, Закарпатської області, українця, громадянина України, мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2015 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля адміністративного будинку АДРЕСА_2 , де визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_8 , а саме золоті вироби, які знаходились на шиї у ОСОБА_8 , підійшов до останньої та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке виразилось в ривку, який заподіяв тілесні ушкодження останній, відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: золотий ланцюжок, загальною вартістю 4000 гривень; золотий хрест, загальною вартістю 8000 гривень; золотий кулон «Святої Анни», загальною вартістю 1500 гривень, а всього ОСОБА_5 , відкрито викрав майно ОСОБА_8 на загальну суму 13500 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав суду, що 07 липня 2015 року приблизно о 12 годині він знаходячись по вулиці Водопровідній у місті Одесі, побачив ОСОБА_8 , та вирішив заволодіти майном останньої. Підбігши до ОСОБА_8 він ривком з шиї останньої зірвав золоті вироби, після чого з місця злочину втік, та через 30 хвилин був затриманий та доставлений до Малиновського РВ.

Окрім повного визнання своєї вини, вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом неповнолітнього обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння неповнолітнім обвинуваченим і його законним представником, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілою ОСОБА_8 до канцелярії суду подана заява в якій остання просить кримінальне провадження у суді розглядати у її відсутності. Також ОСОБА_8 у своїй заяві зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. У питанні, щодо міри покарання просила суд призначити неповнолітньому ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Суд кваліфікує дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 2 статті 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При визначені виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, його ставлення до вчиненого ним діяння, скоєння кримінального правопорушення уперше, думку потерпілої щодо покарання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини, наявність обставин які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням позиції державного обвинувача, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням строком на один рік, та думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановленої у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі. Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 75, 104 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Витрати по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ст. 186 ч 2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти із зали суду.
Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 05 жовтня 2015 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 07 липня 2015 року по 05 жовтня 2015 року.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1