Справа № 341/917/15-к
Провадження № 11-кп/779/317/2015
Категорія ст. 185 ч.3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, освіта середня, тимчасово не працює, раніше судимого 07.10.2011 року Галицьким районним судом, Івано-Франківської області за ст.185 ч.3 КК України три роки шість місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки. 22.06.2012 року Галицьким районним судом за ст.ст. 296 ч.3, 71 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 24.09.2012 року ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області визначено покарання 3 роки 8 місяців позбавлення волі, 25.12.2013 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду замінено не відбуту частину покарання на 1 рік 6 місяців виправних робіт з відрахуванням заробітку 20% в дохід держави, 10.10.2014 року знятий з обліку Калуським КВІ умовно-достроково на підставі ст.81 КК України -

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок Галицького районного суду постановлений відносно нього надто суворим в частині призначеного покарання, а тому вважає що такий вирок підлягає зміні з призначенням йому біль м`якого покарання.

Просить змінити вирок Галицького районного суду від 27.05.2015 відносно нього призначивши йому покарання із застосування ст. ст.69,75 КК України. Дослідити докази які підтверджують наявність пом`якшуючих обставин.

Прокурор у поданій апеляційній скарзі не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає даний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості призначеного покарання.

Просить вирок Галицького районного суду від 27 травня 2015 року по кримінальному провадженню стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.3 ст.185 КК України скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості призначеного покарання та особі обвинуваченого.

Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки .

При постановленні нового вироку виправити описки, допущені у вироку Галицького районного суду від 27 травня 2015 року.

Вказаним вироком ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді три роки позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнано винним за ст.185 ч.3 КК України та призначено покарання у вигляді три роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_11 від відбування даного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 рік шість місяців.

Покладено на ОСОБА_11 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Вирішено питання речових доказів.

За вироком суду 04.03.2015 року близько 19 год.00 хв. ОСОБА_11 попросив ОСОБА_10 підвезти його додому з с. Залуква Галицького району на що останній погодився і на власному автомобілі марки "Форд Сієра" повіз ОСОБА_11 до місця його проживання на АДРЕСА_3 .

По дорозі ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_10 викрасти дизельне паливо з господарства гр.. ОСОБА_12 , яке знаходиться в АДРЕСА_2 , з метою його продажу.

Діючи узгоджено, ОСОБА_10 погодившись на пропозицію ОСОБА_11 заїхав зі сторони господарства потерпілого та зупинився неподалік його будинку.

У подальшому разом, вийшовши з автомобіля, підійшли до господарства ОСОБА_13 , згідно розподілу ролей, ОСОБА_11 переліз через огорожу на територію господарства, ОСОБА_10 залишився чекати його біля огорожі.

ОСОБА_11 переліз через металеві дверцята до під навісу, який знаходився між складським приміщенням та котельнею і викрав дві полімерні каністри ємністю 20 літрів кожна, наповнені дизельним паливом та передав через огорожу ОСОБА_10 , які останній переніс до свого автомобіля.

Після цього ОСОБА_11 продовжуючи вчиняти злочин ще двічі проникав до приміщення під навісу , звідки аналогічним чином таємно викрав, чотири полімерні каністри ємністю 20 літрів кожна з дизельним паливом, які разом з ОСОБА_10 перенесли до автомобіля та скрились з місця скоєння злочину, викрадене збули за грошові кошти у сумі 2400 грн., які використали на власні потреби.

Всього у ОСОБА_13 викрали шість полімерних каністр ємністю 20 літрів кожна по ціні 25 грн. за одну каністру на загальну суму 150 грн., у яких знаходилось 120 літрів дизельного пального по ціні 27 грн. за 1 літру на суму 3240 грн. заподіявши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3390 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачених, захисника, обговоривши мотиви і доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , прокурора підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_10 за ст.185 ч.3 КК України, ОСОБА_11 за ст.185 ч.3 КК України як крадіжка, таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище. Вина обвинувачених у вчиненому підтверджується матеріалами кримінального провадження, які вони не заперечують. Протоколами огляду місця події, фото таблицями до них від 05.03.2015 року, проведення слідчого експерименту, що підтверджують вчинення обвинуваченими крадіжки шести двадцяти літрових каністр дизельного палива з господарства ОСОБА_12 , 04.03.2015 року яке знаходиться в АДРЕСА_2 . Довідкою АЗС ОККО 317 про вартість 1 л. дизельного палива станом на 04.03.2015 року.

Що стосується апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , то суд першої інстанції призначаючи покарання не врахував особу винного, обставини що пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинення дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_10 всупереч вимогам 65 КК України хоч і навів у вироку ряд обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, але належним чином їх не врахував, та призначив надто суворе покарання.

Із матеріалів кримінального провадження та встановлених судом обставин слідує що, ОСОБА_10 щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодовано збитки, повне визнання вини, одружений, на утриманні має малолітню дитину, стан здоров`я, думку потерпілого який просить суворо обвинуваченого не карати.

За наведених обставин, колегія суддів враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, роль кожного у вчиненні злочину вважає що з врахуванням наведених вище пом`якшуючих обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, дають суду підстави при призначенні покарання ОСОБА_10 застосувати ст.69 КК України.

Покликання в апеляційній скарзі прокурора, щодо призначення покарання ОСОБА_11 підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з врахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті або перейти до іншого більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції статті.

А тому рішення про призначення ОСОБА_11 покарання з урахуванням ст.75 КК України є безпідставним та невмотивованим, оскільки обставини, які визнані судом пом`якшуючими, не знижують ступінь тяжкості вчиненого настільки, що призначення покарання в межах санкції відповідної статті є недоцільним. Також судом першої інстанції не мотивовано чому обставини, які суд вважав пом`якшуючими та які стали підставою для застосування ст.75 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_11 був ініціатором вчинення злочину, саме він запропонував ОСОБА_10 викрасти дизельне паливо з господарства ОСОБА_12 , яке знаходиться в АДРЕСА_2 , з метою його продажу.

Таким чином , суд виносячи вирок порушив вимоги ст.414 КПК України та призначив ОСОБА_11 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого і за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.

Пом`якшуючими обставинами до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, щиро кається у вчиненому, визнання вини, добровільно відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні.

Колегія суддів вважає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, із застосуванням ст.69 ч.1 КК України.

Доводи прокурора, щодо виправлень описок допущені у вироку Галицького районного суду від 27 травня 2015 року то, вони підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 376, 404, 405,407, 408, 418,419, КПК України , колегія суддів ,-

засудила :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , прокурора на вирок Галицького районного суду від 27.05.2015 року задовольнити частково.

Вирок Галицького районного суду від 27 травня 2015 року відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 скасувати в частині призначення покарання.

ОСОБА_10 визнати винним за ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 ч.1 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_11 визнати винним за ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання із застосуванням ст.69 ч.1 КК України 1 рік позбавлення волі.

Виключити з вироку, а саме при зазначенні відомостей про судимість ОСОБА_10 після слів 10.10.2014 року знятий з обліку Калуським КВІ умовно-достроково на підставі ст.81 КК України посилання "за ст.75 КК України".

Строк відбування покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 рахувати з часу затримання в порядку виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками судового провадження протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_2