Справа №: 272/1/16-к
Провадження № 1-кп/272/15/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2016 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нехворощ, Андрушівського району, Житомирської області, проживаючої АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з освітою середньою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої ,
за ст.185 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Досудовим розслідуванням встановлено що 20.10.2015 в період часу з 11 години 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні приватного будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника будинку, умисно, шляхом вільного доступу, вчинила таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону торгівельної марки "NОКІА" 105 IMEІ: НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , чим заподіяла останньому матеріальної шкоди на загальну суму 316 грн. 67 коп. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, як власним, а саме, продала викрадений телефон ОСОБА_8
21.11.2015 в період часу з 16:00 години до 17:00 години ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні приватного будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , скориставшись тимчасовою відсутністю власника будинку, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, вчинила таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону торгівельної марки "NОКІА" належного ОСОБА_5 , чим заподіяла останньому матеріальної шкоди на загальну суму 425 грн.00 коп. В подальшому викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, як власним, а саме, залишила у житловому будинку громадянина ОСОБА_9
09.12.2015 близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні приватного будинку, що розташований по АДРЕСА_5 , скориставшись безпорадним станом ОСОБА_6 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, із внутрішньої кишені, одягнутої на ньому куртки, умисно, повторно, вчинила таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 1200 гривень. Викрадені гроші привласнила та розпорядилась ними на власний розсуд, як власними. Частину з цих коштів у сумі 98.00 грн. віддала ОСОБА_10 .
Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
06 січня 2016 року між обвинуваченою та потерпілими була укладена угода про примирення , згідно якої обвинувачена по справі ОСОБА_4 повністю визнає свою вину. Обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік із виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує укладену угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, 474 ч.5 Кримінального процесуального кодексу України, які їй були роз`яснені судом.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та підтримують дану угоду, яка укладена ними добровільно.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України, злочин, що вчинила ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, покарання яке пропонується в угоді - є покаранням в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілими та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.
Речові докази підлягають поверненню потерпілим. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді одного року і шести місяців позбавлення волі .
Згідно ст. 75, 76 звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, зобов`завши її повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 491.04 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки "NОКІА" 105 IMEІ: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_7 , повернути йому як власнику; мобільний телефон марки "NОКІА", який знаходиться на зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 , повернути йому як власнику; грошові кошти в сумі 443.00 грн, які повернуті потерпілому ОСОБА_6 , залишити йому як власнику.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1