Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 8 грудня 2015 року кримінальне провадження № 0000971 щодо ОСОБА_6 ,

встановила:
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 квітня 2015 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, судимого 26.12.2013 року Краматорським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до 150 годин громадських робіт; 13.02.2015 року Краматорським міським судом за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, ч.3, 71, 72 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі,

засуджено за ч. 2 ст. 389 України до 1 місяцю арешту.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він, будучи засудженим 26.12.2013 року Краматорським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, ознайомленим 24.06.2014 року з умовами відбування цього покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, з 1 липня 2014 року ухилився від відбування громадських робіт, не відбувши 126 годин.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року зазначений вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями (далі касаційна скарга) прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд повинен був застосувати до засудженого положення ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку Краматорського міського суду Донецької області від 29 квітня 2015 року було встановлено, що ОСОБА_6 13 лютого 2015 року також був засуджений Краматорським міським судом за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2, ч.3, 71, 72 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі. Також посилається на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав доводи касаційної скарги та просив судові рішення скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто у відповідності до вимог ч.1 ст.337 КПК в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_6 та встановлених відомостей про його особу, що мають значення для справи.

Апеляційний суд, переглянувши справу, дійшов правильного висновку про те, що вирок щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.370 КПК, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому обґрунтовано залишив його без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
При цьому апеляційний суд правильно зазначив в ухвалі, що законних підстав призначення покарання ОСОБА_6 за правилами ч.4 ст.70 КК, у суду першої інстанції не було, оскільки документів на підтвердження того, що попередній вирок щодо ОСОБА_6 від 13 лютого 2015 року набрав чинності, на час постановлення вироку від 29 квітня 2015 року у суду не було.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК апеляційний суд переглянув вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги прокурора у якій питання про скасування вироку у частині призначеного покарання та ухвалення свого вироку не порушувалося, а тому апеляційний суд позбавлений був процесуальної можливості постановити свій вирок.

Крім того, відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.537 та ст.539 КПК, прокурор не позбавлений процесуальної можливості за необхідності вирішити це питання в порядку виконання судових рішень про що зазначено в ухвалі апеляційного суду і з цим висновком погоджується колегія суддів.

Ухвала апеляційного суду постановлена у відповідності до вимог ст.419 КПК і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги прокурора.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону танеправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставою для зміни чи скасування ухвали апеляційного суду у справі, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

постановила:

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9