Маловисківський районний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2012 р. м.Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Вдовіченко М.М., при секретарі Стець Т.М.

з участю прокурора Буран С.М., захисника-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши подання начальника СВ Маловисківського РВ УМВС України Кіровоградській області ОСОБА_2J1. відносно:

ОСОБА_3, який народився 04.03.1993 року в с. Хмельове Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_1, не одруженого, працює Агрофірма « Навігатор» різноробочий, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені злочину , передбаченого ч.4 ст.296 КК України , про продовження строку тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ Маловисківського РВ УМВС України в Кіровоградській області за згодою прокурора звернувся до суду з вказаним поданням, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 27.07.2012 року в період часу з 23-00 години до 24 -00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, за попередньою змовою з Тітоєм 1.1., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, приїхавши до с. Копанки Маловисківського району Кіровоградської області, підійшовши до будівлі контори " Хутірське", розташованого по вул. Шевченка, безпричинно вчинили бійку з ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, внаслідок чого заподіяли їм тілесні ушкодження. Продовжуючи свої хуліганські дії вище зазначені особи направилися до сільського будинку культури, де потрапивши до приміщення, використовуючи предмети спеціально пристосовані та заздалегідь заготовлені ними для нанесення тілесних ушкоджень заподіяли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 тілесні ушкодження. За даним фактом порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.4 ст. 296 КК України. По даній справі на даний час не встановлено місцезнаходження організаторів даного злочину ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, та необхідно провести ряд слідчих дій, а обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, ніде не працює, перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, уникнути від слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі.

31.07.2012 року, ОСОБА_21 затриманий згідно ст. 115 КПК України. 03.08.2012 року постановою судді Маловисківського районного суду було обрано запобіжний захід взяття під варту строком на два місяці починаючи з 31.07.2012 року.

26.09.2012 року постановою судді Маловисківського районного суду було відмовлено в продовжені строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3, та обрано запобіжний захід у вигляді « підписки про невиїзд»

Вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_21 який просив відмовити в задоволенні подання, так як в скоєнні злочину визнав себе винним повністю, щиро розкаювся, думку захисника, заслухавши думку прокурора, який подання підтримав та просив його задовольнити, дослідивши матеріали справи вважаю, що в задоволенні подання про продовження строку тримання під вартою до трьох місяців слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім обставин, зазначених у статті 148 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров'я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" зазначено, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із частини 2 статті 148 КПК, і його належної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні злочину за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, в скоєнні злочину свою вину визнав повністю, раніше не судимий, має постійне місце проживання, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягався. Після обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді» підписки про невиїз» обвинувачений ОСОБА_3 з»ялявся до органу досудового слідства для проведення слідчої дії. Тому вважаю, що відсутні дані, які б свідчили про можливість ухилення його від слідства та суду, намір продовжити свою злочинну діяльність, а лише тяжкість скоєнного злочину не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою. Крім того в судовому засіданні захисник зазначив, що досудове слідство завершено і на 3 годину 07.12.2012 року обвинувачений ОСОБА_3, викликаний до Маловисківського РВ УМВС для ознайомлення з матеріалами справи.

Тому, вважаю, що відсутні правові підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 148, 149, 165-3 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом трьох діб з дня її винесення.

Суддя

Подача апеляції не зупиняє виконання постанови судді.

ОСОБА_22.