Справа № К-1-2/1999
Провадження № 5/779/3/2015
Категорія ст. 409 КПК України 1960 року
Головуючий у 1 інстанції
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 , розглянувши заяву заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зняття майна з-під арешту, внесеного в якості запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 , засудженого вироком Івано-Франківського обласного суду від 18.08.1999 року, -

в с т а н о в и в :
30.09.2015 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до суду апеляційної інстанції із заявою про повернення внесеної застави, відповідно постанови Івано-Франківського обласного суду від липня 1998 року.

Вироком Івано-Франківського обласного суду від 18.08.1999 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 86 КК України із застосуванням ст. 44 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що є його особистою власністю, у виправно-трудовій колонії посиленого режиму; за ч. 2 ст. 80, ч. 2 ст. 165, ст. 172 КК України виправдано; на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 16.07.1999 року звільнено від покарання, у зв`язку із відбуттям не менше половини призначеного покарання, зараховано йому в строк відбуття покарання період перебування під вартою з 26.05.1995 року по 31.07.1998 року.

В судовому засіданні:

- заявник ОСОБА_3 підтримав вимоги заяви, просив зняти майно з-під арешту. Стосовно різного написання в документах його батька « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », є помилкою. Правильно « ОСОБА_8 ». Батько ОСОБА_4 є єдиним власником цього нерухомого майна;

- представник заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 надала суду аналогічні пояснення що й заявник ОСОБА_3 ;

- прокурор вважав заяву такою,ю що підлягає задоволенню, оскільки при постановлені вироку у 1999 року питання про зняття арешту не було вирішено та на теперішній час відсутні підстав для продовження арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України «кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядається судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій і Верховним Судом України в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом».

Враховуючи викладене, вказана справа розглядається судом апеляційної інстанції відповідно до норм Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - Кодекс).

Вирок Івано-Франківського обласного суду від 18.08.1999 року відносно ОСОБА_3 набув чинності і був звернутий до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України питання про всякого роду сумніви и протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішується, вирішуються судом, який постановив вирок.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, постановою Івано-Франківського обласного суду від липня 1998 року, за заявою ОСОБА_4 від 29.07.1998 року, прийнято в заставу майно, що належить на праві особистої власності ОСОБА_4 жилий будинок та всі інші будови господарства в АДРЕСА_1 , та змінений запобіжний захід ОСОБА_3 з тримання під вартою на заставу.

З свідоцтва про право власності від 02.04.1997 року вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 в цілому належить ОСОБА_4 , відповідно до рішення ради народних депутатів №88 від 27.03.1997 року та зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за громадянином ОСОБА_4 .

Згідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.12.2012 року ОСОБА_4 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, предметом застави було вказане нерухоме майно, що належить заставодавцю - ОСОБА_4 , на праві його особистої власності.

Відповідно до норм діючого законодавства, а саме п. 7 ст. 154-1 КПК України, при постановленні вироку суд повинен прийняти рішення про повернення застави заставодавцю.

Між тим, 18.08.1999 року при постанові вироку Івано-Франківським обласним судом не було вирішене питання про повернення застави заставодавцю.

Відповідно до ст. 154-1 КК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, підсудний порушує взяті на себе зобов`язання, застава звертається в доход держави. В матеріалах справи відсутні будь-яки відомості щодо порушень взятих на себе зобов`язань з боку підсудного ОСОБА_3 .

У випадках, коли заставу було внесено підсудним, суд вправі звернути її на виконання вироку в частині майнових стягнень. Якщо ж заставодавцями були інші особи, звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень можливе тільки за їх згодою.

При внесені застави щодо підсудного ОСОБА_3 заставодавцями, відповідно до заяв від 29.07.1998 року були його батьки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що в якості застави просили прийняти житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Як видно з матеріалів кримінального провадження, заяви щодо звернення застави на виконання вироку в частині майнових стягнень від заставодавцев ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не надходило.

Враховуючи викладене, вважаю, що застава у вигляді житлового будинку та всіх інших будових господарств за адресою: АДРЕСА_1 підлягає поверненню заставодавцями - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Проте, під час вирішення питання щодо розгляду вказаної заяви встановлені розбіжності в імені по батькові заставодавця ОСОБА_4 .

Так, відповідно до наданого паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Надвірнянським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 24.03.2001 року, ім`я по батькові ОСОБА_10 зазначено як ОСОБА_8 .

Заява від 29.07.1998 року про прийняття в заставу нерухомого майна, на адресу Івано-Франківського обласного суду складена заявником - ОСОБА_4 .

Довідка-характеристика Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації, свідоцтво про право власності на житловий будинок та акт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських приміщень, що знаходиться по АДРЕСА_1 , складені на ім`я ОСОБА_4 .

Івано-Франківським обласним судом винесено постанову від липня 1998 року про прийняття в заставу майна, що належить на праві особистої власності ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з реєстру, об`єктом обтяження є будинок за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Усунути вказані протиріччя в імені по батькові ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження неможливо.

В судовому засіданні поза всяким розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_4 вніс в заставу нерухоме майно за адресою по АДРЕСА_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про право власності від 02.04.1997 року є ОСОБА_4 .

Враховуючи, що у витягу з реєстру арешту нерухомого майна власником вказаний ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вважаю за необхідне при знятті арешту вказати саме таке написання прізвища імені та по батькові.

Враховуючі вказані обставини вважаю, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , слід повернути заставодавцям, знявши арешт з будинку номер АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись п. 11 розділу 11 КПК України 2012 року, ст.ст.154-1, 409-411 КПК України (1960 року), суддя, -

п о с т а н о в и в :
Задовольнити заяву заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зняття майна з-під арешту, внесеного в якості запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_3 , засудженого вироком Івано-Франківського обласного суду від 18.08.1999 року.

Повернути заставодавцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти арешт з майна - житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1