14 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Прокуратури Орджонікідзевського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, одруженого, офіційно не працює, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
18 вересня 2015 року в ранковий час приблизно о 08-20 годині ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, у трамваї № НОМЕР_1 , який знаходився на ЗГТ „Цирк у м.Запоріжжі, скориставшись неуважністю потерпілої ОСОБА_6 , таємно викрав з її сумки гаманець в якому були грошові кошти у сумі 500 гривень та 3200 російських рублів, проте його дії були помічені потерпілою ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 , які побігли за обвинуваченим. ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені потерпілою, бажаючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, утримуючи при собі викрадений гаманець з грошима, діючи відкрито, умисно, на неодноразові вимоги зупинитись та повернути гаманець, продовжував уходити та відмовлявся виконувати законні вимоги потерпілої повернути, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг, оскільки був затриманий свідком ОСОБА_8 .
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що 18 вересня 2015 року в ранковий час, вона разом з дочкою ОСОБА_7 сіли в трамвай № 16 на зупинці „цирк, який направлявся в сторону універмагу „Україна по особистим справам. В трамваї їхали стоячи, оскільки було багато людей, проїхавши одну зупинку, вона відволіклась, а дівчина яка стояла поряд звернула її увагу на її відкриту сумку та чоловіка який вкрав гаманець і направився до виходу, вона побачила, що дійсно сумка відкрита і гаманця, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 500 гривень та 3200 російських рублів не має. Тоді вони з дочкою теж направилися до виходу, і почали гучно викрикувати „стійте, віддайте гаманець, але чоловік продовжувати уходити, після чого, підбігла до чоловіка та схопила його за руку і стала вимагати, щоб він повернув гаманець, він казав, що не брав, однак вона сказала, „я знаю що він у тебе, чоловік тоді протягнув руку з гаманцем сказавши „беріть, тільки не кричіть. Потім, з трамваю підбіг чоловік, який назвався ОСОБА_9 , повідомив, що він із міліції, та затримав обвинуваченого.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що 18 вересня 2015 року в ранковий час вона з матір`ю ОСОБА_10 сіли в трамвай № 16 на зупинці „цирк, вона їхала в коледж, а матір взяла з собою гроші у сумі 500 гривень та 3200 російських рублів для оплати її навчання. В трамваї їхали стоячи, оскільки було багато людей, в районі зупинки „Україна, дівчина яка стояла поряд сказала матері, щоб вона подивилася на чоловіка, який виходить із трамваю, так як, вона бачила, що він витягнув у матері гаманець та поклав його до своєї кишені. Вони з матір`ю вибігли із трамваю та побігли за чоловіком, викрикуючи „стійте та відайте гаманець. Після чого, матір підбігла до чоловіка схопивши його за руку та стала вимагати, щоб він повернув гаманець, на що він відповів, що не брав, однак вона сказала, щоб віддав бо знає що він у нього, чоловік протягнув руку з гаманцем матері сказавши „беріть, тільки не кричіть. Потім, з трамваю підбіг чоловік в цивільному одязі, сказавши, що він із міліції, та затримав обвинуваченого.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 18 вересня 2015 року вранці приблизно об 8-00 годині їхав в трамваї, при виході на зупинці „Україна почув крики, що витягнули гаманець, побачив, як потерпіла ОСОБА_6 разом зі свідком ОСОБА_7 побігли за ОСОБА_5 . Підбігши до них, представився працівником міліції на запитання, що сталося, обвинуачений відповів, що він не до чого, це якась помилка, після чого він відвів обвинуваченого в сторону, провів особистий огляд та викликав наряд міліції. Можливість втекти у обвинуваченого явно була, повернення обвинуваченим потерпілій гаманця він не бачив.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав, зазначив, що 18 вересня 2015 року приблизно об 08-20 годині знаходився у трамваї №16 та перед зупинкою „Україна він збирався виходити та побачив ОСОБА_6 , яка стояла і в неї сумка була відкрита та з неї було видно гаманець, він був впевнений, що його дії ніхто не бачить та таємно викрав гаманець. Коли він вийшов на зупинку, потерпіла кричала, щоб їй повернули гаманець, він продовжував йти, а вона підбігла та схопила його за руку, вимагала віддати їй гаманець, він злякався та віддав гаманець. Опір чоловіку, який його затримав не чинив, через 15 хвилин приїхав наряд міліції, щиро розкаявся.
Крім показань потерпілої, свідків, вина ОСОБА_5 у повному обсязі підтверджена матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.09.2015 року;
- протоколом огляду місця події від 18.09.2015 року, в якому зазначено, що у потерпілої ОСОБА_6 вилучено гаманець з шкіри коричневого кольору, вкритий лаком, з грошовими коштами 500 гривень та 3200 російських рублів;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.09.2015 року, якою визнано речовими доказами гаманець з шкіри коричневого кольору, вкритий лаком, з грошовими коштами 500 гривень та 3200 російських рублів та передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 .
Дослідивши вказані вище докази, перевіривши показання потерпілої, свідків, обвинуваченого, доводи сторін, суд приходить до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, таємні дії якого продовжені як замах на грабіж.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії: за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимості у встановленому законом порядку погашені, матеріальний збиток потерпілій відшкодував повністю шляхом повернення майна, за даними КУ «ОПБ» обвинувачений на диспансерному обліку не перебуває, за даними КУ „ЗОНД обвинувачений перебуває на диспансерному обліку з 2004 року, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується задовільно.
З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин справи, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів необхідним є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_5 у виді штрафу, але не на максимальну суму.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ПРИСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Речові докази: гаманець з грошовими коштами - який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу в законну силу вироку залишити домашній арешт.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1