Ухвала іменем україни 17 грудня 2015 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоОСОБА_1 , суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі з участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві касаційну скаргу прокурора на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що судимості не має,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, а кримінальне провадження закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Органами досудового розслідування, ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що о 12 год 20 хв 29 жовтня 2013 року він знаходячись у квартирі АДРЕСА_1 , яка розташована на сьомому поверсі вказаного будинку, навпроти дитячого дошкільного навчального закладу №363, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 236, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, бажаючи в такий спосіб протиставити себе суспільству та самозатвердитися, вийшов на балкон вказаної квартири, маючи при собі пістолет моделі «кm-44dhn» калібру 4,5 мм, № НОМЕР_1 укомплектований магазином із металевими кульками та балоном із газом, який, згідно висновку експертизи №341 від 15 листопада 2013 року до категорії вогнепальної зброї не відноситься та є вісімнадцятизарядним газобалонним пістолетом, призначеним виробником для тренувальної та аматорської стрільби сферичними кулями типу «ВВ Саl» 4,5 мм для пневматичної зброї, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства та правил поведінки у ньому, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у пошкодженні майна дитячого дошкільного навчального закладу №363, використовуючи при цьому пістолет моделі «кm-44dhn» калібру 4,5 мм, № НОМЕР_1 укомплектований магазином із металевими кульками та балоном із газом, відкрив вогонь з вказаного пістолета та зробив не менше трьох пострілів, точна кількість пострілів в ході досудового розслідування не встановлена, в бік дитячого дошкільного навчального закладу №363, який знаходиться на відстані близько 40 м від балкону кв.№55, внаслідок яких було пошкоджено зовнішнє скло другого поверху вказаного дитячого дошкільного навчального закладу №363, вартість якого, згідно висновку товарознавчої експертизи №324 від 30 жовтня 2013 року склала 192 грн, та порушено нормальну роботу дитячого дошкільного навчального закладу №363.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин провадження та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: ст.45 КК України та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону,
При цьому вказує, що судом безпідставно звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження у зв`язку з дійовим каяттям.

Крім того зазначає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу, просив ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вонапідлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги законності, обґрунтованості і умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій ч.1 ст.296 КК України не перевіряється, оскільки законність і обґрунтованість судових рішень у цій частині не оскаржено.

Разом з тим, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, судами допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також істотні порушення вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.

Так, згідно ст.45 Кримінального кодексу України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України відбувається за наявності усіх наведених вище умов. І вказане звільнення має бути дієвим заходом перевиховання особи щодо якої воно застосовано і переслідувати мету покарання, а саме виправлення особи та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі ст.45 КК України, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувачений ОСОБА_6 злочин вчинив вперше, у вчиненому розкаявся та відшкодував завдану злочином шкоду.
Разом з тим, судом при постановленні рішення у кримінальному провадженні судом не дано належної оцінки обставинам вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Так, судом встановлено, що внаслідок хуліганських дій ОСОБА_6 , було спричинено матеріальну шкоду комунальному закладу загального розвитку «Дошкільний навчальний заклад №363 Харківської міської ради», в особі представника потерпілої особи, а також порушено нормальну роботу вищевказаного дитячого дошкільного навчального закладу.
В мотивувальній частині ухвали, суд першої інстанції вказав на те, що ОСОБА_6 відшкодував завдану ним шкоду, внаслідок чого представник потерпілого відмовився від підтримання раніше заявленого цивільного позову.
При цьому, судом не враховано, що безпосереднім об`єктом хуліганства є громадський порядок, а тому шкода, яка спричиняється вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України, наноситься також існуючому в державі громадському порядку і моральності.
Зазначеним обставинам суд першої інстанції не дав відповідної оцінки і не обґрунтував належним чином можливість застосування вимог ст.45 КК України в конкретному випадку, а суд апеляційної інстанції, перевіряючи вказане судове рішення за апеляційною скаргою прокурора, не лише не врахував доводи прокурора в цій частині, а й без належних на те підстав, взагалі не вбачав порушення нормальної роботи дитячого закладу, що свідчить про неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, суд першої інстанції лише констатував факт щирого розкаяння обвинуваченого у вчиненні злочину та відшкодування заподіяної шкоди, при цьому в мотивувальній частині ухвали не навів належного обґрунтування щодо того, у чому полягає дійове каяття ОСОБА_6 та взагалі не вказав такий складовий елемент, як активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину.
Такі порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені місцевим судом є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність та обґрунтованість судового рішення, на що не звернув уваги і суд апеляційної інстанції, розглянувши його формально.
З огляду на викладене, судові рішення щодо ОСОБА_6 підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Під час нового розгляду в суді першої інстанції суду необхідно усунути вказані недоліки, ретельно з використанням усіх процесуальних можливостей, перевірити інші доводи, зазначені у скарзі прокурора та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 13 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3