Справа № 11-200/11 Категорія: 46
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач : Пікановський
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого Пікановського Б.В.,

Суддів: Дедик В.П., Аліфанова Ю.Б.

За участю прокурора Фінца Д.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 17 березня 2011 р.

кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2, прокурора Курбатової І.Л., яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції,

на вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 06 грудня 2010 р., яким засуджено

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Частково задоволено цивільний позов. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 В.С. на користь потерпілого ОСОБА_2 по 1000 грн. з кожного у відшкодування моральної шкоди.

Вироком встановлено, що 27.03.2010 р. біля 23-45 год. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та невстановлена особа на імя Дмитро поблизу кафе «Радомишль» в ЦПКіВ ім.. Горького в м. Вінниці, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства та демонструючи явну зневагу до загальноприйнятих у суспільстві норм моралі та правил поведінки, висловлювались на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_7 нецензурною лайкою та нанесли їм удари руками та ногами, завдали ОСОБА_2 фізичний біль, а також легкі тілесні ушкодження у виді чисельних (більше 30-ти) синців, крововиливів та саден на голові, тулубі, правій нозі та правій кисті.

Потерпілий просить вирок змінити в частині вирішення цивільного позову, стягнувши з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 3000 грн. на його користь. Основним доводом апеляції є те, що суд безпідставно зробив висновок про не доведення потерпілим підстав та розміру завданої моральної та матеріальної шкоди.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку із поверненням справи на новий судовий розгляд. Основними доводами апеляції є те, що суд розглянув справу в порушення вимог ч. 3 ст. 299 КПК України, оскільки засуджені не визнавали цивільний позов. Крім того, прокурор вважає, що засудженим призначене мяке покарання, без врахування тяжкості злочину та даних про особи винних.

В запереченнях на апеляцію потерпілого, засуджений ОСОБА_3 зазначив, що потерпілий ОСОБА_2 сам своїми зухвалими діями та образливою поведінкою спровокував вчинення злочину. Просить апеляцію прокурора залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пославшись на наведені у ній мотиви, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляції з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

В порушення цих вимог закону, суд застосував «скорочений порядок дослідження доказів», тоді як підсудними не визнані фактичні обставини справи, а питання щодо визнання або невизнання цивільного позову у них, взагалі, не зясовувалось.

Так, допитані в судовому засіданні підсудні показали, що вони фактично оборонялись від протиправних дій потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_7. Зокрема, підсудний ОСОБА_5 показав, що «…між Дмитром та ОСОБА_2 виникла суперечка, яка переросла в бійку. Я намагався втрутитись, але ОСОБА_2 наніс мені декілька ударів, після чого я зіштовхнувся з ОСОБА_7, який також наніс мені декілька ударів, я відбіг та почав кликати на допомогу…» (т. 2, а. с. 28 зв.). Аналогічні показання у підсудного ОСОБА_6 «…між ОСОБА_2 та Дмитром виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_2 схопив Дмитра за шию, між ними виникла бійка. Я хотів їх розборонити, проте мене також вдарили…» (т. 2, а. с. 28 зв.). Такі ж показання давались підсудними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (т. 2, а. с. 28).

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 297 КПК України, заявлений потерпілим цивільний позов не проголошувався. Разом з тим, без допиту з цього приводу підсудних, суд вдався до аналізу заявлених потерпілим позовних вимог, частково задовольнивши позов в частині відшкодування моральної шкоди та залишивши без вирішення позов в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Не дотримані судом й вимоги ст. 323 КПК України про всебічний, повний і обєктивний розгляд всіх обставин справи. Встановивши, що діями підсудних потерпілому ОСОБА_2 заподіяно фізичний біль та легкі тілесні ушкодження, суд не зясував, які ж наслідки ці дії мали для потерпілого ОСОБА_7 Крім того, підсудний ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовою заявою про бажання мати захисника (т. 2 а. с. 11). Проте, дана заява залишилась поза увагою суду і під час судового розгляду справи не вирішена.

Наведені порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу, а тому вирок суду підлягає скасуванню із поверненням справи на новий судовий розгляд. Під час нового розгляду належить ретельно дослідити всі докази та дійти висновку про винність або невинність підсудних у вчинені інкримінованого їм злочину, а також вирішити цивільний позов з дотриманням вимог закону.

Доводи в апеляції прокурора про мякість покарання та безпідставне звільнення засуджених від відбування покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими. Зокрема, посилання прокурора на неповне відшкодування потерпілим заподіяної шкоди, не може братись до уваги, оскільки дане питання не було предметом розгляду в судовому засіданні. У звязку із цим обґрунтованими є доводи потерпілого про порушення судом вимог закону при вирішені цивільного позову.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора Курбатової І.Л., потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Вінниці від 06 грудня 2010 р. щодо засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд до того ж суду, але в іншому складі.

Судді: (підпис) ОСОБА_2: