АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2038/15 Справа № 207/1712/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000058 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, прокуратури Баглійського району міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурора на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, прокурор просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не вивчивши матеріали досудового розслідування передчасно зробив висновок щодо невідповідності відомостей про час скоєння злочину ОСОБА_7 .
Також, прокурор посилається в своїй апеляційній скарзі на те, що в даті проведення обшуку приміщення, яка зазначена в обвинувальному акті - 26 лютого 2014 року, була допущена технічна помилка.
Крім того, суд посилається в ухвалі на необхідність зазначення в обвинувальному акті корисливого, а не корисного мотиву, але на думку прокурора, дана обставина вказує на неналежний переклад зазначеного словосполучення на українську мову.
Вважає, що посилання суду на матеріали досудового розслідування, які були надані обвинуваченому та його захиснику, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки судом мали бути вивчатися ті матеріали, що безпосередньо направлені до суду.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав доводи апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти доводів апеляційної скарги прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Обвинувачений ОСОБА_7 під час апеляційного перегляду, пославшись на стан здоров`я, просив продовжувати розгляд апеляційної скарги прокурора за його відсутності, про що надав письмову заяву.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. ст. 91, 109, 290, 291, 293 КПК України, оскільки неправильно зазначено мотив вчинення злочину, час скоєння злочину ОСОБА_7 , формулювання обвинувачення у даному обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 є не конкретним, і не дає можливості суду усунути ці недоліки при судовому розгляді даного кримінального провадження по суті та постановити законне і обґрунтоване рішення.
Крім того, копії обвинувального акту разом з реєстром матеріалів, які вручені обвинуваченому та захиснику, значно відрізняються за змістом по суті обвинувачення від обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, які направлені прокуратурою до суду, що свідчить про невиконання вимог ст. 293 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_7 , керуючись корисним умислом у невстановленому місці, в невстановлений час за невстановлених обставинах, у невстановленої особи, незаконно придбав наркотичний засіб опій ацетильований в кількості не менше 1 мл, який почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту, а 12 лютого 2015 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув - продав ОСОБА_9 за 70 гривень раніше придбаний ним наркотичний засіб, що згідно висновку експерта № 70/10-393 від 19 лютого 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим масою 1,050 г, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0504 г, який ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам міліції.
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_7 , керуючись корисним умислом у невстановленому місці, в невстановлений час за невстановлених обставинах, у невстановленої особи, повторно незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту наркотичний засіб опій ацетильований в кількості не менше 6 мл, який почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту, а 26 лютого 2014 року в період часу з 14 години 05 хвилин до 14 години 49 хвилин, в ході проведення обшуку території домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено медичну ампулу об`ємом 10 мл, з речовиною коричневого кольору об`ємом 5,9601 мл, яка згідно висновку експерта № 70/10-552 від 10 березня 2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,1649 г, що ОСОБА_7 повторно незаконно придбав, зберігав з метою збуту.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На думку колегії суддів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно якої визначаються вимоги, які ставляться до обвинувального акту.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримані в повному обсязі.

При перевірці колегією суддів матеріалів провадження встановлено, що до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000058 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з якого вбачаються суперечливі дані при зазначенні часу скоєння злочину, про що зазначено в ухвалі суду першої інстанції, що свідчить про недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 91, ст. 291 КПК України, та наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору.

Пунктами 1 і 2 частини 1 статті 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Однак в обвинувальному акті допущено очевидні без дослідження доказів суперечності при зазначенні часу вчинення злочину.

Так, згідно обвинувального акту 12 лютого 2015 року ОСОБА_7 збув наркотичний засіб, а при викладенні продовження його протиправних дій зазначено в обвинувальному акті дату -26 лютого 2014 року, що свідчить не про продовження дій, а про передування даті події, що мала місце 12 лютого 2015 року.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції правильно зазначено в ухвалі про допущене порушення, яке не може вважатися лише технічною помилкою, як зазначено в апеляційній скарзі прокурора, оскільки час вчинення злочину підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до статті 91 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Зазначені в ухвалі суду недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, що вручений обвинуваченому та його захиснику, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Некоректність перекладу на українську мову слова «корисливий» та недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування, що направлений до суду разом з обвинувальним актом, до яких належать: відсутність повного переліку процесуальних дій і часу їх проведення, на переконання колегії суддів хоча й не можуть вважатися істотними порушеннями, які перешкоджають призначенню судового розгляду, однак з урахуванням встановленої невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, що є підставою для його повернення прокурору, одночасно мають бути приведені у відповідність до вимог ст.ст. 109, 291 КПК України.
З урахуванням наведеного вище, оскільки встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог за апеляційною скаргою прокурора та залишення ухвали суду без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції, прокуратури Баглійського району міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області на ухвалу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернуто прокурору залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4