1Справа № 335/3522/15-к 1-кп/335/274/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,
за ч. 1 ст. 172 Кримінального кодексу України,
Ухвалою від 20 квітня 2015 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Прокурори у підготовчому судовому засіданні просили призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, просили повернути обвинувальний акт прокурору.
Згідно з наданою письмовою заявою захисника про повернення обвинувального акту прокурору, обвинувальний акт не описує фактичних обставин, які б вказували на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172 КК України, зокрема, слідчий не зазначає, в чому полягає грубість нібито скоєного порушення законодавства про працю. Крім того, в обвинувальному акті відсутнє посилання на будь-який мотив вчинення ОСОБА_5 інкримінованого діяння, який є обов`язковою складовою суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, від чого залежить його правова кваліфікація, а саме форма умислу. В якості обставини, що обтяжує покарання, слідчий вказав вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в службовій залежності від дій винного. Однак, обвинувальний акт не містить даних про підлеглість потерпілих та ОСОБА_5 . Також, вважає, що ОСОБА_5 не є підозрюваним у розумінні статті 42 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), оскільки прокурор Запорізької області не брав участь у повідомленні про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри як це передбачено статтями 276, 481 та 278 КПК України. Обвинувальний акт за наявності групи прокурорів, старшим якої призначено старшого прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , останнім не затверджений. Як випливає зі змісту пунктів 13, 14 частини другої статті 36, пункту 7 частини другої статті 40, частини четвертої статті 110, частин першої, третьої статті 291, статті 293 КПК України, обвинувальний акт має бути затверджений саме старшим прокурором групи.
Потерпілий ОСОБА_7 , його представник, представник потерпілого ОСОБА_9 просили призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, заперечуючи проти повернення обвинувального акта прокурору.
Потерпілий ОСОБА_9 у підготовче судове засідання не з`явився, через свого представника подав клопотання про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності, зазначивши, що просить призначити справу до розгляду на підставі обвинувального акта та розглядати справу у відкритому судовому засіданні. Інші клопотання відсутні. Суд, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , оскільки це не суперечить вимогам частини другої статті 314 КПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 325 КПК України, та враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні бере участь його представник.
Також, представником потерпілого ОСОБА_7 було надано заяву про обрання заходів забезпечення кримінального провадження, яку мотивував тим, що характер дій Запорізького міського голови ОСОБА_5 та відсутність визнання ним вини у вчиненому кримінальному правопорушенні вбачається наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Вказав, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду під час судового провадження, що висвітлювалось у засобах масової інформації, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зазначив, що існує значний ризик впливу Запорізьким міським головою ОСОБА_5 на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також ризик перешкоджання іншим чином цьому кримінальному провадженню. Крім того, посилався на вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, те, що покарання відобразиться на політичній кар`єрі обвинуваченого, відсутність міцності соціальних зв`язків та ін. Просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відсторонити обвинуваченого від посади Запорізького міського голови.
Прокурори заяву представника потерпілого ОСОБА_7 про обрання заходів забезпечення кримінального провадження підтримали в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначили, що вже звертались до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з аналогічним клопотанням, яке ухвалою слідчого судді від 4 березня 2015 р. було частково задоволено, внаслідок чого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді застави та покладено обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України. В частині відсторонення від посади вважали клопотання таким, що не відповідає тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення заяви представника потерпілого ОСОБА_7 про обрання заходів забезпечення кримінального провадження, посилаючись на відсутність у представника потерпілого права на порушення зазначених питань відповідно до розділу ІІ КПК України. Також вказали на необґрунтованість та невмотивованість даної заяви.
Потерпілий ОСОБА_7 підтримав заяву свого представника про обрання заходів забезпечення кримінального провадження та просив її задовольнити.
Представник потерпілого ОСОБА_9 також підтримав заяву представника потерпілого ОСОБА_7 про обрання заходів забезпечення кримінального провадження, зазначивши, що відповідно до частини третьої статті 315 КПК України учасники судового провадження мають право заявляти клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого.
Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурорами заявлено клопотання про здійснення судового виклику для допиту осіб, які зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, проти чого не заперечували інші учасники кримінального провадження.
Захисником обвинуваченого також було заявлено клопотання про здійснення судового виклику для допиту ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ін. осіб, які не зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування. Прокурори просили вирішити дане клопотання на розсуд суду, а потерпілий та представники потерпілих проти задоволення клопотання заперечували.
Суд, заслухавши учасників підготовчого судового засідання, вивчивши надані матеріали, доходить наступних висновків.
1. Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.
Суд вважає непереконливою заяву захисника про повернення обвинувального акта прокурору з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
Згідно з пунктами 5 та 6 частини другої цієї ж статті, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Пунктом 3 частини четвертої цієї статті передбачено, що до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297--1 цього Кодексу).
Зазначаючи про порушення наведених вимог, захисник, зокрема, вказує про відсутність в обвинувальному акті фактичних обставин, які б вказували на об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172 КК України, зокрема, слідчий не зазначає, в чому полягає грубість нібито скоєного порушення законодавства про працю. Крім того, в обвинувальному акті відсутнє посилання на будь-який мотив вчинення ОСОБА_5 інкримінованого діяння, який є обов`язковою складовою суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, від чого залежить його правова кваліфікація, а саме форма умислу.
Проте, наведені посилання захисника не можуть вважатися переконливими, оскільки, як вбачається з обвинувального акта, в ньому зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (на 12 аркушах). Щодо зазначення, в чому, на думку органу слідства, полягає грубість інкримінованого порушення законодавства про працю, в обвинувальному акті містяться відповідні посилання на аркуші 7 із подальшим викладенням обставин на аркушах 811. Стосовно форми умислу на аркуші 7 обвинувального акту зазначено прямий умисел, із подальшим викладенням мотивів на аркушах 7 та 11.
Стосовно обставини, що обтяжує покарання, зазначеної в обвинувальному акті, вчинення злочину щодо особи, яка перебуває в службовій залежності від дій винного, суд зауважує, що пункт 3 частини четвертої статті 291 КПК України визначає обов`язковість зазначення в обвинувальному акті, зокрема, обставин, що обтяжують покарання, що і було зроблено в даному випадку слідчим. Захисник, обґрунтовуючи свою позицію, посилається на безпідставність зазначення вказаної обставини в обвинувальному акті. Проте, відповідно до вимог частин першої та другої статті 67 КК України визнання певних обставин такими, що обтяжують покарання, здійснюється судом при постановленні вироку, а не на стадії підготовчого судового засідання.
До обвинувального акта додано розписку підозрюваного ОСОБА_5 про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 291 КПК України.
Суд знаходить необґрунтованим посилання захисника на те, що ОСОБА_5 не є підозрюваним у розумінні статті 42 КПК України, оскільки прокурор Запорізької області не брав участь у повідомленні про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри як це передбачено статтями 276, 481 та 278 КПК України. З цього приводу суд зазначає, що у пунктах 86 та 93 розділу І Реєстру матеріалів досудового розслідування значаться такі дії: повідомлення про підозру Запорізькому міському голові ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, складене прокурором Запорізької області ОСОБА_17 2 лютого 2015 р. та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 172 КК України, складене прокурором Запорізької області ОСОБА_17 26 березня 2015 р., що узгоджується із положеннями пункту 1 частини першої статті 481 КПК України, згідно з яким письмове повідомлення про підозру здійснюється міському голові - Генеральним прокурором України, його заступником, керівником регіональної прокуратури в межах його повноважень. Відповідно до частини першої статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.
Крім того, відповідно до частини першої статті 291 КПК України даний обвинувальний акт складено слідчим, та затверджений прокурором ОСОБА_4 , який діє в складі групи прокурорів по даному кримінальному провадженню. КПК України не містить імперативного припису щодо обов`язковості затвердження обвинувального акту саме старшим прокурором групи.
Будь-яких порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, під час підготовчого судового засідання встановлено не було.
Також під час підготовчого судового засідання до суду надійшли цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які були вручені обвинуваченому ОСОБА_5 під розписку.
Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду міста Запоріжжя. Підстав для закриття або зупинення провадження на даний час немає.
За вказаних обставин, дане кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Коло осіб, які мають брати участь, у судовому розгляді є таким: прокурор, захисник, обвинувачений, потерпілі, представники потерпілих.
2. Відповідно до наданої суду ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 березня 2015 р. відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави розміром в межах двадцяти мінімальних розмірів заробітної плати, та на підозрюваного ОСОБА_5 в строк до 25 квітня 2015 р. покладені обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.
Представником потерпілого ОСОБА_7 було надано заяву про обрання заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до якої він просив суд застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відсторонити обвинуваченого від посади Запорізького міського голови.
Відповідно до вимог частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Розділом ІІ КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження та порядок їх застосування. Зокрема, за загальними правилами, визначеними статтею 132 КПК України, обрання заходів забезпечення кримінального провадження відбувається на підставі відповідного клопотання слідчого або прокурора. Згідно з частиною п`ятою наведеної статті, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Отже, правом порушувати перед судом клопотання щодо обрання заходів забезпечення кримінального провадження наділені слідчий та прокурор, які під час підготовчого провадження з таким клопотанням до суду не звертались. При цьому, обов`язковою умовою розгляду даного клопотання є подання доказів обставин, якими обґрунтовується клопотання, що в даному випадку зроблено також не було.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_5 вже було обрано запобіжний захід в даному кримінальному провадженні у вигляді застави і на даний час обвинуваченим виконуються обов`язки, що витікають із застави.
3. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.
На підставі частини першої статті 134 КПК України, слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.
У клопотанні прокурора зазначені особи, які вказані в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, та які були допитані в ході досудового провадження. Тому суд доходить висновку, що наявні достатні підстави вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, з огляду на що ці особи підлягають виклику.
Разом із тим, у підготовчому судовому засіданні захисником було заявлено клопотання про виклик, в тому числі, осіб, які не зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування ( ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ін.). Зазначене клопотання захисник належним чином не обґрунтував та не вказав обставин, які б надали підстави вважати, що ці особи можуть дати показання, які мають значення для кримінального провадження. Тому суд доходить висновку про відсутність на даний час підстав, визначених частиною першою статті 134 КПК України, для здійснення судового виклику наведених осіб.
Суд зауважує, що захисник та обвинувачений не позбавлені права заявити клопотання про виклик зазначених осіб на стадії з`ясування думки учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження відповідно до положень статтей 349, 350 КПК України.
Керуючись ст.ст. 291, 314-316, 372 КПК України, суд, -
Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 Кримінального кодексу України на 28 травня 2015 року на 15:30 год. в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51. Заяву захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні проводити за участю обвинуваченого, захисника, прокурора, потерпілих, представників потерпілих, яких попередити про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Задовольнити клопотання прокурора про здійснення судового виклику для допиту осіб, які зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про здійснення судового виклику осіб, які не зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Відмовити у задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про обрання заходів забезпечення кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1