Апеляційний суд Вінницької області
У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого Пікановського Б.В.,

Суддів: Олексієнко Ю.Г., Нешик Р.І.

За участю прокурора Кузьміна С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 10 листопада 2010 р.

кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1

на вирок Козятинського міськрайонного суду

від 13 березня 2009 р., яким засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судиму,

за ст. 191 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями та грошовими коштами строком на 2 роки; за ст. 357 ч. 1 КК України на 1 рік 6 міс. позбавлення волі; за ст. 358 ч. 2 КК України на 2 роки обмеження волі; за ст. 358 ч. 3 КК України на 1 рік обмеження волі; за ст. 366 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями та грошовими цінностями строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання визначено у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані з розпорядженням товарно-матеріальними цінностями та грошовими коштами строком 2 роки.

Вирішено питання з речовими доказами.

Заявлений ВАТ «Козятинська швейна фабрика» позов залишено без розгляду.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 в один з днів в 2006 р. в м. Козятині, працюючи у приватного підприємця ОСОБА_3 з сейфу бухгалтерії ПП ОСОБА_3 з метою подальшого використання у власних інтересах викрала печатки підприємств, зареєстрованих на приватного підприємця ОСОБА_3 ТОВ «Безар», ТОВ «Згода» та відособленого госпрозрахункового підрозділу ТОВ «Згода» - «Юнікс». Після цього, ОСОБА_2, за попереднім зговором з невстановленими досудовим слідством особами, внесла в трудову книжку БТ-ІІ №5583471, виписану на її імя, неправдиві відомості про стаж її роботи на різних посадах вищезазначених підприємств в період з 25.12.1991р. по 30.01.2006р., підробивши при цьому в трудовій книжці підписи за ОСОБА_3 та посвідчивши записи відповідними відтисками раніше викрадених печаток.

В подальшому 1.03.2006р. та 15.05.2006р. ОСОБА_2, при прийнятті її на роботу на посаду головного бухгалтера в УГТОВ «Чарте» в м. Козятині та ВАТ «Козятинська швейна ф-ка», використала підроблену трудову книжку БТ-ІІ №5583471, надавши її у відділ кадрів відповідних підприємств, що в подальшому послужило підставою для прийняття на роботу.

Також ОСОБА_2 в один з днів в 2006р. на ринку в м. Києві у невстановленої досудовим слідством особи, придбала підроблений диплом серії КВ №11792233 на своє імя про закінчення нею в 1999р. Національного аграрного університету за спеціальністю «Економіка підприємства».

Вона ж, з метою працевлаштування, зазначений диплом подала у відділ кадрів ВАТ «Козятинська швейна ф-ка» та в подальшому відповідно до наказу №39-к від 15.05.2007р. була прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера.

Перебуваючи на посаді головного бухгалтера ВАТ «Козятинська швейна ф-ка» ОСОБА_2, будучи службовою особою, виконуючи за посадою функції, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих обовязків, будучи уповноваженою на складання відомостей на виплату заробітної плати, з метою привласнення грошових коштів підприємства, незаконно внесла своє прізвище до відомості №8 на заробітну плату за травень 2007р., вказавши до виплати суму 1200 грн. та відомості №9 на заробітну плату за червень 2007р., вказавши до виплати суму 2400 грн., підробивши при цьому у відомостях підписи директора ОСОБА_4 В подальшому зазначені кошти були зараховані на особистий картковий рахунок ОСОБА_2 та вона ними розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_2 в липні місяці 2007р., перебуваючи на посаді головного бухгалтера, з метою привласнення грошових коштів підприємства до платіжної відомості б/н на видачу зарплати за липень 2007р., безпідставно включила прізвища та постановила суми зарплати працівників фабрики, які зарплату отримали за іншими документами: ОСОБА_5 207,56 грн., ОСОБА_6 201,79 грн., ОСОБА_7 24,38 грн., ОСОБА_8 64,01 грн., ОСОБА_9 2701,79 грн., ОСОБА_10 2264,16 грн., ОСОБА_11 502,84 грн., а всього на суму 5966,53 грн., які отримала особисто в касі підприємства та привласнила.

Також ОСОБА_2 15.11.2007р., перебуваючи на вказаній посаді, з метою привласнення грошових коштів підприємства по грошовому чеку ЛВ №5020430 від 15.12.2007р. в АКБ «УкрСибБанк» в м. Козятин отримала грошові кошти в розмірі 6000 грн., які належали ВАТ «Козятинська швейна ф-ка» по касі підприємства не отримувала, привласнила та використала на свій розсуд.

В апеляції адвоката в інтересах засудженої ставиться питання про зміну вироку в частині призначеного покарання внаслідок його суворості. На думку адвоката виправлення та перевиховання засудженої, запобігання вчиненню нею нових злочинів можливе при застосуванні покарання без ізоляції від суспільства. Основними доводами апеляції є те, що: судом не враховані дані про особу засудженої, яка раніше не судима, щиро розкаялась, хворіє, за місцем проживання характеризується позитивно, виховує та утримує двох дітей; не враховано характер і обставини вчинених злочинів та їх наслідки, а саме, що значного збитку не завдано, а печатки повернуті добровільно приватному підприємцю.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який проти апеляції заперечує, вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без змін з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_12 у вчинені злочинів, за які її засуджено, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку, і в апеляції не оспорюється.

При вирішені питання про вид та розмір призначеного покарання суд дотримався вимог ст. 65 КК України, а саме врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу винної. Зокрема, судом враховані характеристики засудженої, те що вона раніше не судима, розкаялась у скоєному. Характер, обставини та наслідки вчинених злочинів, один з яких є тяжким, враховані судом при визначені покарання за кожен злочин окремо та при призначені остаточного покарання. При цьому, дотримавшись загальних засад покарання, суд остаточне основне покарання призначив застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Дане покарання за своїм розміром визначене ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 191 КК України. Стан здоровя засудженої, а також наявність у неї двох дорослих дітей 1987 та 1990 років народження не є підставою для зміни вироку, оскільки стан здоровя засудженої не перешкоджає відбуванню покарання за скоєне, а діти не позбавлені можливості працювати та утримувати себе. Не можна визнати щирим каяттям часткове визнання вини засудженою, яка, перешкоджаючи встановленню істини у справі, не вказала осіб, за попередньою змовою з якими вчинила підробку трудової книжки. Про негативну характеристику особи засудженої свідчить й те, що вона в 2006 році притягувалась до кримінальної відповідальності за незаконне привласнення ввіреного майна (ч. 2 ст. 191 КК України). Дану справу щодо неї закрито за зміною обстановки (т. 1, а. с. 173).

Таким чином, підстав для помякшення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням за наведеними в апеляції адвоката мотивами немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Козятинського міськрайонного суду від 13 березня 2009 р. щодо ОСОБА_2 без змін.

Судді: (підписи)

Вірно: