Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1176 2010 року Головуючий в 1 інстанції - Головко О.В.
Категорія: ст.153 ч.3, 156 ч.2 КК України Доповідач - Буженко Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2010 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого судді - Буженко Н.В;

суддів: Коровайко О.І.;

ОСОБА_1;

з участю прокурора - Пагуби Д.В.;

захисника- Пунтуса М.І.;

представника

потерпілої - ОСОБА_2;

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 19 травня 2010 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_3, 1 липня

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий;

засуджений за ст. 156 ч.2 КК України на шість років позбавлення волі без додаткового покарання, за ст. 153 ч.3 КК України на одинадцять років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання - одинадцять років позбавлення волі, без додаткового покарання в кримінально-виконавчій установі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обрано - взяття під варту з 4 червня 2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2І та ОСОБА_4 моральну шкоду по 100000 грн. кожній, та витрати на виготовлення експертиз. Вирішено питання про речові докази.

Згідно до вироку суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що він в період часу з вересня 2008 року до травня 2009 року знаходячись за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, достовірно знаючи про те, що пасербиця ОСОБА_5Ф є малолітньою - ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу чого не може адекватно сприймати характер вчиняємих з нею дій, оцінювати їх та вчиняти опір, переслідуючи намір спрямований на порушення статевої свободи та недоторканності малолітньої ОСОБА_5 систематично вчиняв розпусні дії щодо неї, а також під погрозою застосування фізичного насильства, яке виразилося в залякуванні ОСОБА_5 кухонним ножем, неодноразово задовольняв свою статеву пристрасть не природним способом.

Крім цього, в кінці квітня 2009 року ОСОБА_3, переслідуючи намір, спрямований на порушення статевою свободи та недоторканності малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, знаходячись за місцем свого проживання, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є малолітньою, в зв'язку з чим не може адекватно сприймати характер вчиняємих з нею дій, оцінювати їх та вчиняти опір, шляхом обмеження останньої в свободі пересування, що виразилося в запиранні вхідної двері кімнати вчинив в її присутності розпусні дії сексуального характеру з малолітньою ОСОБА_5, після чого вчинив розпусні дії сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_6, які виразились в демонстрації своїх статевих органів, непристойних торканнях к статевим органам малолітньої потерпілої, а також задоволенні з нею своєї статевої пристрасті не природним способом.

Засуджений ОСОБА_3 в апеляції та доповненнях до неї вважає вирок суду незаконним в зв'язку з порушенням правил підсудності, однобокості та неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В апеляції захисник ОСОБА_7 вважає, вирок суду незаконним, в зв'язку з порушенням кримінально-процесуального закону при розгляді справи судом першої інстанції. А саме: порушено правила підсудності, порушено право на захист, неповнота слідства, а також судом не обґрунтовано розмір стягнутої моральної шкоди потерпілим. Просить скасувати вирок, та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити апеляції засудженого та захисника без задоволення, доводи захисника, який підтримав свою апеляцію та апеляцію засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено матеріалами справи, органами досудового слідства дотримано вимог ст. 22 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об'єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема його винність підтверджується особистими показами засудженого ОСОБА_3 на досудовому слідстві та в суді, де він, визнавши свою вину частково, пояснив, що вчинив розпусні дії лише до пасербиці, але не застосовував до неї ніякого фізичного або психічного насилля, а по відношенню другої потерпілої ніяких дій не вчиняв.

Малолітня потерпіла ОСОБА_5 під час досудового слідства, будучи допитаною в присутності педагога та психолога, пояснила, що ОСОБА_3, співмешканець її мами спочатку примушував її дивитись «нехороші» фільми с голими жінками та чоловіками. Їй це не подобалось, але ОСОБА_3 примушував її це дивитись, сідав поруч та теж дивився. Це проходило коли мами вдома не було, після того як подивились фільми, він казав, щоб про це вона нікому не розповідала, погрожував ножем. Це було неодноразово. Пізніше, коли вона повернулася із школи та мами не було, він знову поставив такий фільм, сам роздягнувся повністю, після чого роздягнув її та примусив її до орогенітального контакту. Вона відмовлялась, плакала, він ображав її грубою лайкою, бив її в груди руками. Вона боялася його, тому робила все так, як він їй казав, все проходило близько двох годин кожного дня та знімав це на фотоапарат. Такі ж дії він вчиняв і з її подругою ОСОБА_7, коли та приходила до них додому і все знімав на фотоапарат (а.с. 156-157).

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_2І пояснила, що з 2007 року вона співмешкала з ОСОБА_3, який, як вона випадково довідалась займався з її малолітньою дочкою орогенітальним сексом, розбещував її, знімав вчиняємі з її донькою та подружкою дочки дії, копіював все на комп'ютер. В зв'язку з його діями вона звернулась у міліцію.

Малолітня потерпіла ОСОБА_6 під час досудового слідства, будучи допитаною в присутності педагога та психолога, пояснила, що коли вона знаходилась у своєї подруги ОСОБА_5 та запропонувала фотографуватися голими нібито на прохання її нового нерідного тата, на що вона погодилась і вони фотографувалися. А коли вона вдруге була у подруги вдома, то засуджений спочатку з ОСОБА_5, а потім і з нею вчиняв розпусні дії, знімав їх на фотоапарат. Галина просила її нікому не розповідати, так як боялася засудженого (а.с. 176-177).

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 пояснила, що про те що сталося вона довідалася він співробітників міліції. На тему вчиненого злочину її донька ОСОБА_6 говорити не бажає, соромиться. З ОСОБА_3 особисто вона не знайома.

Згідно до психолого-психіатричних експертиз малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не могли розуміти характер та значення дій, які вчинялись щодо них, не могли чинити опір насильнику в силу свого малолітнього віку як фактора безпорадного стану, не мають підвищеного рівня фантазування та навіювання, не здібні до логічного мислення в силу свого віку (а.с.91-98, 102-109). Тому судом правильно покладено за основу вироку покази потерпілих на досудовому слідстві, без їх допиту в судовому засіданні, з метою запобігання додаткового травмування малолітніх потерпілих.

Крім того, винність засудженого підтверджена вилученими згідно до протоколу виїмки у представника малолітньої потерпілої ОСОБА_2І диском DVD-Р, фотоапаратом «Саnon РS», фалоімітатор, які були визнані речовими доказами та приєднані до справи (а.с.169, 171). Згідно до протоколу огляду відеозапису з диску DVD-Р, на ньому зображені графічні та відео файли з відображенням одного й того ж чоловіка та дівчинки в контексті дій сексуального характеру, а також зображення оголених дітей жіночої статі, демонстрації жіночих та чоловічих статевих органів, використання фалоімітатору, сцен орогенітальних контактів (а.с. 170).

Під час проведених оглядів місця пригоди були вилучені комп'ютерна та телевізійна техніка, комп'ютерні диски, дискети, карт-рідер, гральні карти, журнали та відеокасети порнографічного змісту (а.с.40-44) а також чоловічий халат, банне полотенце, постільна білизна з дитячої кімнати (а.с.54), які визнані речовими доказами та приєднані до справи (а.с.45-46, 58).

Згідно до висновку судово-імунологічної експертизи на наволочці та простирадлі, вилучених в дитячій кімнати, виявлено слину, яка могла походити від потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.65-75).

Висновки комплексної мистецтвознавчої та комп'ютерно-технічної експертизи свідчать про те, що на диску DVD-Р, вилученому під час виїмки у ОСОБА_2 є графічні та відео файли осіб жіночої та чоловічої статі в оголеному вигляді під час сексуальних дій, з яких 30 графічних файлів та 8 відео файлів, які містять вульгарно-натуралістичні сцени, які відображають педофіличні сексуальні дії, які мають на меті виключно сексуальне збудження та відносяться до продукції порнографічного характеру. Графічні файли з диску виконані з використанням камери «Саnon Pover Shot А 620», яка була вилучена 04.06.2009 р. на комп'ютерному процесорі, вилученому за місцем проживання ОСОБА_3, встановлена наявність видалених файлів, аналогічних файлам, які є на DVD-Р диску, вилученому від час виїмки 04.06.2009 р.(а.с. 114-125).

Доводи апелянтів про те, що огляди проведені без дозволу підозрюваного та власника помешкання тому вважає, що докази зібрані незаконним шляхом і є недопустимими - є хибними, оскільки згідно до п.2 ст.66 КПУ України, докази можуть бути надані не лише підозрюваними, обвинуваченими та їх представниками, а також і потерпілим, цивільним позивачем та їх представниками. Матеріали справи свідчать про те, що речові докази вилучалися у представника потерпілої та з її дозволу оглядалося місце злочину, тобто було оглянуто приміщення де вона проживала з донькою. Таким чином, речові докази зібрані з дотриманням кримінально процесуального закону, тому правильно судом визнані допустимими.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що твердження засудженого ОСОБА_3 та його захисника у апеляціях про те що винність засудженого не доведена - є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи.

Відсутні й дані, які б свідчили про необ'єктивність чи упередженість з боку слідчих органів та суду щодо ОСОБА_3 на стадіях досудового та судового слідства.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що під час досудового та судового слідства не допущено порушень кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та висновків суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які його засуджено.

Давши належну оцінку доказам, які були перевірені в судовому засіданні, суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_3 за ст.156 ч.2, 153 ч.3 КК України, а призначене судом ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та на думку колегії суддів є необхідною та достатньою для його виправлення.

Разом з тим, розглядаючи цивільні позови потерпілих суд, в порушення вимог ст. 334 ч. 5 КПК України, не вмотивував суми стягнутої моральної шкоди, тому на думку колегії суддів, справа в частині вирішення питання цивільних позовів підлягає скасуванню, а апеляції в цій частині підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково, вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 19 травня 2010 року щодо ІГУНТУСА ОСОБА_8 в частині вирішення цивільного позову - скасувати та направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі суду.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий

Судді: