Справа № 183/4191/15
№ 1-кп/183/76/16
В И Р О К
іменем України
04 лютого 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, працюючого продавцем автотоварів ФОП ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

07 березня 2015 року близько 00 годин 10 хвилин між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в АДРЕСА_3 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 схопив рукою за шию ОСОБА_6 , насильно вивів її з приміщення кафе та насильно посадив на переднє сидіння автомобіля марки «Dacia solensa».

Під час руху в автомобілі, сварка між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продовжувалася, і в ході сварки ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, охоплений єдиним умислом на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , 07.03.2015 року близько 00 годин 15 хвилин, тримаючи ОСОБА_6 правою рукою за голову, декілька разів ударив останню підборіддям об торпеду автомобіля.

Після цього, 07 03.2015 року близько 00 годин 45 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , діючи з єдиним умислом на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , наніс декілька ударів руками по обличчю та голові ОСОБА_6 .

В результаті протиправних дії обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку 1 ступеню, синцями навколо лівого ока, на лівій щоці, лівій боковій поверхні шиї, в області підборіддя, саднами на лобі, спинці носу, підборідді, біля зовнішнього кута лівого ока, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть діб, але не менше 21-а доба.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 06 березня 2015 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , знайомими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відпочивали в приміщенні кафе «Династія», розташованого по вул.Радянській, 238/1 м.Новомосковська Дніпропетровської області.

07 березня 2015 року близько 00 години 10 хвилин у ОСОБА_5 , який знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , в ході якої ОСОБА_5 схопив за шию останню та з метою завдання фізичного болю, а також тілесних ушкоджень останній, став сильно стискати свою руку, спричинивши ОСОБА_6 ушкодження у виді синця на лівій боковій поверхні шиї, та таким чином насильно вивів ОСОБА_6 з приміщення кафе до свого автомобіля «Dacia solensa» з метою подальшого слідування за місцем мешкання. Під час керування автомобілем ОСОБА_5 продовжив себе вести агресивно по відношенню до ОСОБА_6 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні автомобіля, та в ході руху він продовжив свої злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 07 березня 2015 року близько 00 годин 15 хвилин під час керування автомобілем по м.Новомосковську Дніпропетровської області, діючи умисно, схопив ОСОБА_6 правою рукою за голову та декілька разів вдарив підборіддям об торпеду власного автомобіля, тим самим спричиняючи їй тілесні ушкодження. В свою чергу ОСОБА_6 , після вказаних дій ОСОБА_5 вимагала зупинити автомобіль, побоюючись за своє власне життя і здоров`я, однак ОСОБА_5 продовжив керування на великій швидкості, не звертаючи уваги на прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також перебували в автомобілі.

В цей же день приблизно в 00 годин 30 хвилин біля перехрестя вул.Куйбишева та вул..Радянської в м.Новомосковську Дніпропетровської області, ОСОБА_5 зупинив автомобіль, і ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 вийшли з автомобіля, після чого ОСОБА_5 продовжив рух за місцем свого мешкання до будинку АДРЕСА_4 .

Під`їхавши до свого будинку АДРЕСА_4 приблизно в 00 годин 45 хвилин ОСОБА_5 вийшов із автомобіля та схопив за верхній одяг ОСОБА_6 , почав вести її до під`їзду, де доводячи до кінця свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 наніс багаточисельні удари руками по обличчю та голові ОСОБА_6 , від яких остання неодноразово втрачала свідомість.

Далі ОСОБА_6 вдалося втекти від ОСОБА_5 в напрямку вул.Великої Ковалівка м.Новомосковська, де її зустрів батько ОСОБА_12 , який в подальшому відвіз ОСОБА_6 до Новомосковської центральної районної лікарні м.Новомосковська для надання їй медичної допомоги в результаті спричинених їй ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку 1 ступеню, синцями навколо лівого ока, на лівій щоці, лівій боковій поверхні шиї, в області підборіддя, саднами на лобі, спинці носу, підборідді, біля зовнішнього кута лівого ока, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть діб, але не менше 21-а доба.

Суд, виходячи з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, дійшов до переконання, що частина пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення в ході досудового розслідування є необґрунтованою, містить детальний перебіг подій сварки, яка тривала між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в ніч з 06.03.2015 року на 07.03.2015 року, деталізацію дій свідків обвинувачення, опис дій потерпілої після нанесення їй тілесних ушкоджень, які не впливають на наявність суб`єктивної та об`єктивної сторін злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України визнав та показав, що 06.03.2015 року він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 та їх друзями ОСОБА_11 та ОСОБА_10 спільно відпочивали за місцем проживання ОСОБА_10 , які в той день святкували День народження їх сина. Ввечері того ж дня вони всі разом вирішили продовжити спільний відпочинок в кафе «Династія», що розташоване в м.Новомосковську по вул.Радянській 238/1. Однак, прибувши в кафе, він залишив ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а сам поїхав додому, щоб переодягнутися після робочого дня. Коли він повернувся до кафе «Династія», то його співмешканка ОСОБА_6 вже перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння, тому він запропонував припинити розпиття спиртних напоїв у кафе, в якому на той час вже зібралася не дуже гарна публіка. На його пропозицію ОСОБА_6 почала вести себе агресивно, почала з ним сперечатися, внаслідок чого він дійсно схопив її за руку та шию, насильно вивів з приміщення кафе «Династія», насильно посадив до свого автомобіля та мав намір відвезти її до свого місця проживання в АДРЕСА_2 . Під час керування транспортним засобом, він дійсно завдав їй декілька ударів по обличчю правою рукою задля того, щоб припинити словесну сварку, яка між ними не припинялася по ходу руху автомобіля. ОСОБА_6 дійсно попросила його зупинити автомобіль за мостом по вул.Радянській в м.Новомосковську, оскільки вона не мала наміру повертатися додому та хотіла продовжити відпочинок. Зупинивши автомобіль, з нього вийшли ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а він спочатку мав намір поїхати додому, однак повернувся на вказане місце, оскільки виріши відвезти ОСОБА_6 додому, т.я. остання перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння. В означеному місці він посадив ОСОБА_6 в автомобіль та вони направилися за місцем свого проживання в АДРЕСА_5 . Коди вони під`їхали до під`їзду ОСОБА_6 вийшла з автомобіля, ногою розбила задню фару його автомобіля, а біля під`їзду спіткнулася об пеньок, не втрималася на ногах та впала. Він дійсно піднімав її за верхній одяг, який порвався у нього в руках, намагався заспокоїти ОСОБА_6 та завести в квартиру, однак вона мала намір зателефонувати своєму батькові, після чого пішла в сторону магазину «1000 дрібниць», що розташований по вул.Сучкова в м.Новомосковську. Він спочатку телефонував на її мобільний телефон, вона не відповідала, потім зателефонував її батькові, який теж не відповів на його телефонний дзвінок. Вночі на його мобільний телефон зателефонував батько потерпілої та почав йому погрожувати. У скоєному обвинувачений кається, не заперечував того факту, що умисно наносив тілесні ушкодження потерпілій в автомобілі по обличчю, в ході судового розгляду обвинувачений вибачився перед потерпілою.

Потерпіла в судовому засіданні надала показання про те, що 06.03.2015 року вона разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 святкували День народження сина ОСОБА_10 у них вдома. Вечір вони вирішили продовжити в громадському місці, тому спочатку поїхали в кафе «Міленіум», а потім в кафе «Династія», що розташоване в м.Новомосковську по вул.Радянській, 238/1. ОСОБА_5 дійсно на нетривалий час відлучався від них, однак близько 00 годин 10 хвилин 07.03.2015 року він почав вести себе агресивно та не адекватно, почав вимагати залишити кафе «Династія». Потім несподівано схопив її за шию та здавлюючи шию рукою, насильно всадив в автомобіль на переднє пасажирське сидіння, вимагаючи повернення додому. Під час руху в автомобілі він продовжував себе вести агресивно, хапав її за шию та підборіддям бив об торпеду автомобіля. За мостом, що перетинає залізничне полотно в м.Новомосковську по вул.Радянській, вона попросила зупинити автомобіль, оскільки ОСОБА_5 керував ним на великій швидкості, вона почала хвилюватися за своє здоров`я. ОСОБА_13 на вимогу вже ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які не хотіли бути свідками конфлікту, зупинив автомобіль на розі вул.Радянської та Куйбишева. Спочатку вона мала намір піти разом з ОСОБА_10 та з ОСОБА_11 , однак ОСОБА_5 знову силою всадив її в автомобіль і вони поїхали на великій швидкості до будинку АДРЕСА_4 . Коли вони вийшли з машини ОСОБА_5 наніс їй удар кулаком в обличчя, вона впала, він взяв її голову та силою вдарив об асфальтне покриття, від чого вона втратила свідомість, а ОСОБА_5 продовжував наносити їй тілесні ушкодження по голові. Від його ударів вона приходила до тями, а потім знову втрачала свідомість. Потім він її підняв та знову вдарив і вона впала на лавочку біля біді їзду, де ОСОБА_5 продовжував долонями бити її по обличчю. На деякий час він припинив побиття, вона прийшла до тями, та їй вдалося втекти від ОСОБА_5 , після чого вона зателефонувала своєму батькові та попросила про допомогу. Батько відвіз її до Новомосковської ЦРЛ, де їй надали першу медичну допомогу. Потім вона проходила тривалий курс лікування у нейрохірургічному відділенні, у неї спочатку був діагностований лінійний перелом у проекції чешуйчастої частини правої скроневої кістки, внаслідок чого вона пережила сильні головні болі, до цих пір приймає сильні ліки.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені докази, а саме:

- допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала суду показання про те, що 06.03.2015 року ввечері вона разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 святкували День народження її сина у них вдома, а потім вирішили продовжити вечір в кафе. На автомобілі ОСОБА_5 вони всі разом поїхали в кафе «Династія», що розташоване в м.Новомосковську, по вул..Радянській, 238/1. ОСОБА_5 на деякий час відлучався з кафе, а повернувшись 07.03.2015 року близько 00 годин 10 хвилин між ним та ОСОБА_6 виникла сварка. ОСОБА_5 наполягав на тому, щоб ОСОБА_6 їхала додому. В ході сварки ОСОБА_5 схопив ОСОБА_6 за шию, силою всадив її в автомобіль на переднє пасажирське сидіння, а вона разом з ОСОБА_11 сіли на заднє сидіння. Під час руху в автомобілі між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сварка продовжувалася і ОСОБА_5 схопив ОСОБА_6 за шию та декілька разів ударив головою об торпеду. За мостом, що перетинає залізничне полотно ОСОБА_6 попросила зупинити автомобіль, вона разом з ОСОБА_11 , та ОСОБА_6 вийшли з автомобіля та намагалися припинити сварку. ОСОБА_5 сів в автомобіль та поїхав, а вона разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 вирішили повернутися до свого будинку. Між тим, через декілька хвилин ОСОБА_5 повернувся, наздогнав їх, знову всадив ОСОБА_6 до свого автомобіля силою та вони поїхали, про те, що ОСОБА_5 далі продовжив побиття ОСОБА_6 їй відомо зі слів останньої, як і відомо про те, що ОСОБА_6 проходила курс лікування;

- зі свідком ОСОБА_10 02.07.2015 року був проведений слідчий експеримент, в ході якого остання показала, яку ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні автомобіля схопив за голову ОСОБА_6 та вдарив об торпеду автомобіля (а.с. 67-70);

- показаннями свідка ОСОБА_15 підтверджується той факт, що 07.03.2015 року йому на мобільний телефон зателефонувала його дочка ОСОБА_6 , яка повідомила його, що їй вдалося втекти від ОСОБА_5 , який наніс їй тілесні ушкодження. Коли він її зустрів та відвіз до лікарні, його дочка перебувала у сильному емоційному стресі, її лице та голова були сильно побиті, в Новомосковській центральній районній лікарні їй надали першу медичну допомогу, дочка скаржилася на сильний головний біль, внаслідок чого він змушений був вживати заходів для лікування дочки. Лікування продовжилося у відділенні нейрохірургії КЗ ДКПБ, всі витрати на лікуванні поніс він особисто, ОСОБА_5 не надав ніякої допомоги;

- у відповідності до акту судово-медичного обстеження № 182 від 10.03.2015 року при судово-медичному обстеженні у ОСОБА_6 судово-медичним експертом ОСОБА_16 були виявлені тілесні ушкодження у виді синців навколо очей, в області підборіддя, на внутрішній, передній та зовнішніх поверхнях середньої третини лівого плеча (а.с. 47);

- у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 330/Е при судово-медичній експертизі ОСОБА_6 судово-медичний експерт ОСОБА_17 виявила на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку 1 ступеню, синцями навколо лівого ока, на лівій щоці, лівій боковій поверхні шиї, в області підборіддя, саднами на лобі, спинці носу, підборідді, біля зовнішнього кута лівого ока, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть діб, але не менше 21-а доба, Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, судово-медичний експерт дійшла до переконання, що потерпілій було заподіяно, як мінімум, десять травматичних дій (а.с. 48-49);

- 09.06.2015 року біля будинку № 2 по вул..З.Білої в м.Новомосковську з потерпілою був проведений слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_6 показала як ОСОБА_5 наносив їй тілесні ушкодження, спочатку ОСОБА_6 показала, як ОСОБА_5 в автомобілі схопив її за голову та ударив підборіддям об торпеду автомобіля, потім ОСОБА_5 наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя, від чого вона знепритомніла та впала на лавочку, а ОСОБА_5 продовжував долонями бити її по обличчю. Після цього ОСОБА_5 вдарив її головою об асфальтне покриття, хапав за одяг та силою завалив на лавочку (а.к.п. 50-56);

- висновком судово-медичної експертизи № 450/Е/Д від 09.06.2015 року стверджується, що при експертизі потерпілої у неї виявлені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку 1 ступеню, синцями навколо лівого ока, на лівій щоці, лівій боковій поверхні шиї, в області підборіддя, саднами на лобі, спинці носу, підборідді, біля зовнішнього кута лівого ока, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть діб, але не менше 21-а доба, саме такі тілесні ушкодження могли утворитися при механізмі вказаному ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту (а.к.п.57).

Слід звернути увагу, що в ході проведення слідчого експерименту потерпіла показала, як вона знепритомніла, а ОСОБА_5 продовжував наносити їй тілесні ушкодження, що суперечить самому стану непритомної людини. В свою чергу, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 в ході досудового розслідування містить дані про неодноразову втрату свідомості потерпілої під час нанесення багаточисельних ударів ОСОБА_6 .

З урахуванням висновку судово-медичної експертизи, в ході якої судово-медичний експерт дійшов до переконання, що потерпілій ОСОБА_6 було спричинено не менше десяти травматичних дій, з урахуванням показань потерпілої, які вона надавала в ході судового розгляду щодо неодноразової втрати свідомості під час нанесення їй тілесних ушкоджень біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 , що суперечить тому механізму, який вона показувала в ході слідчого експерименту, суд дійшов до переконання про необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення на стадії досудового розслідування.

В ході судового розгляду судом був допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_16 , який надав суду роз`яснення про те, з яких причин у потерпілої не був виявлений лінійний перелом у проекції чешуйчастої частини правої скроневої кістки, а виявлені тілесні ушкодження, зазначені у висновку, які відносяться до легкого ступеню тяжкості, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Судово-медичний експерт пояснив суду, що саме з медичної картки стаціонарного хворого при першій рентгенограмі потерпілої просліджувалася лінія перелому у проекції чешуйчастої частини правої скроневої кістки. Під час лікування її у відділенні нейрохірургії Дніпропетровського КПБ було здійснене КТ головного мозку, яке є більш точним видом дослідження, і цей перелом не був виявлений. З метою уточнення таких розбіжностей, при судово-медичному дослідженні потерпілої була отримана консультація лікаря-рентгенолога, який не виявив кістково-травматичних змін кісток черепу ОСОБА_6 .

Показання свідка ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про стосунки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мають ніякого доказового значення для встановлення обставин, що підлягають доказування у кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінивши всі докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він не наносив тілесних ушкоджень потерпілій об торпеду автомобіля та біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 .

Дійсно, відповідальність за ч.2 ст.125 КК України настає лише в тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяне легке тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суду не надано достатніх даних про те, що потерпіла пошкодила автомобіль обвинуваченого, не втрималася на ногах та впала, вдарившись головою об пеньок. Потерпіла, а також свідок ОСОБА_10 надали суду чіткі показання щодо умисних дій ОСОБА_5 , спрямованих на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , що і складає суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ст.125 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочини невеликої тяжкості, являється не судимим, за місцем проживання характеризується задовільно, також обвинувачений позитивно характеризується за місцем роботи.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Доказів про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння суду не надано.

Обставин, що пом`якшують покарання судом також не встановлено.

Щире каяття обвинуваченого в даній ситуації, дійсно ґрунтується на критичній оцінці особи своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом своєї поведінки щодо жінки, з якою обвинувачений проживав однією сім`єю певний час, однак інших дій, які б свідчили про щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину чи відшкодування шкоди потерпілій суду не представлено .

Таким чином, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також думку потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, виходячи з поняття покарання та його цілей, встановлених в ст.50 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу. Саме такого покарання буде достатньо для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 19137 грн. та моральної шкоди у розмірі 70000 грн. (а.к.п. 21-23), який вона підтримала в ході судового розгляду, мотивуючи свій позов, що неправомірними діями обвинуваченого завдано шкоду її здоров`ю. Протягом тривалого часу вона змушена захищати своє порушене право, звертаючись до правоохоронних органів та суду, що порушило її звичний спосіб життя. Крім того, вона страждає на часті головні болі, продовжує лікування та постійно приймає ліки.

Суд бере до уваги, подані цивільним позивачем виписні епікризи з історій хвороб ОСОБА_6 , в яких дійсно містяться дані про призначення ОСОБА_6 лікування та необхідність прийому ліків, зазначених у позові. Між тим, в силу ст. 60 ЦПК України, суду не надано доказів про придбання цих ліків потерпілою за власний рахунок, про понесені нею витрати на бензин, медичний персонал, палату, обстеження, придбання їжі, про неотриману заробітну плату, а тому позов ОСОБА_6 в частині спричиненої майнової шкоди суду не доведений та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи позов в частині визначення розміру відшкодування спричиненої майнової шкоди, суд, з урахуванням вимог ст.ст. ч.3 ст. 23, 1167 ЦК України, а також з урахуванням вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, якою передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, приходить до висновку, що позов ОСОБА_6 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача спричинену моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 спричинену моральну шкоду у розмірі 7000 (сім тисяч) грн.

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1