В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2015 Справа №607/10454/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00017 від 13.01.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей-дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_6

потерпілого- ОСОБА_7

обвинуваченого- ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 12 січня 2015 року близько 20 год. 15 хв. в порушення вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно - справним автомобілем марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автомобільної дороги вул. Плебанівка в с. Настасів Тернопільського району, із швидкістю біля 45 км/год.

Рухаючись вказаною ділянкою дороги у бік до ПАП «Агропродсервіс», біля лівого краю проїзної частини дороги, та маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити попереду перешкоду для руху, а саме пішохода ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку прямолінійно, теж біля лівого краю дороги, в порушення вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху»); 2.3 б, 12.3 ПДР України не був уважним та в результаті негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу чи безпечного об`їзду, маючи при цьому технічну можливість шляхом вжиття таких заходів уникнути наїзду і в такий спосіб не створювати небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, а продовжив рух.

Внаслідок цього, обвинувачений ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху і передньою частиною керованого ним автомобіля вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Під час наїзду потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани правої лобної та лівої тім`яної ділянок, синця повік правого ока, проявів забою м`яких тканин правої половини обличчя, закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня із стисненням його стовбурової ділянки, перелому кісток носа і стінок правої гайморової пазухи, закритої травми правої половини грудей із забоєм тканини нижньої долі легені та малим гемотораксом, закритих переломів лівої променевої кістки та 1-ї п`ясткової кістки і кістки-трапеції лівої кисті, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, належать до тяжких.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху»); 2.3 б, 2.9 а, 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та суду пояснив, що 12 січня 2015 року близько 20 год. 15 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно - справним автомобілем марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ділянкою автомобільної дороги вул. Плебанівка в с. Настасів Тернопільського району, із швидкістю біля 45 км/год у бік до ПАП «Агропродсервіс» та внаслідок порушення Правил дорожнього руху України із запізненням помітив пішохода, не зміг своєчасно застосувати гальмування та допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку, спричинивши йому тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, завдана шкода повністю відшкодована, врахувати його сімейний стан- одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки автомобіль є єдиним джерелом отримання доходу і утримання сім`ї.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані в процесі досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого злочину, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідити дані у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив обставини справи та суду пояснив, що 12 січня 2015 року близько 20 год. 15 хв., коли він йшов біля лівого краю дороги по вул. Плебанівка в с. Настасів Тернопільського району у бік до ПАП «Агропродсервіс» на нього здійснив наїзд обвинувачений ОСОБА_3 , який керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП йому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому кісток носа, закритої травми правої половини грудей із забоєм тканини нижньої долі легені, закритих переломів лівої променевої кістки та 1-ї п`ясткової кістки і кістки-трапеції лівої кисті. Завдана шкода йому відшкодована повністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, просить суворо не карати, не позбавляти права керувати транспортними засобами.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, який слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України-порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статей 50, 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння та вважає, що йому слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиросердечно розкаявся, має постійне місце проживання та позитивно характеризується, завдана шкода, витрати на лікування потерпілого від злочину та процесуальні витрати повністю відшкодовані, думку потерпілого щодо міри покарання, його молодий вік, сімейний стан- одружений, на утриманні двоє малолітніх дітей-дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми, автомобіль є єдиним джерелом доходу сім`ї та стан його здоров"я.

Із врахуванням наведеного суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Прокурором Тернопільського району в інтересах держави в особі департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину на суму 3 553 гривень, який слід залишити без розгляду у зв`язку із повним відшкодуванням.

Керуючись статтями 349 ч.3, 369, 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2(два) роки 6(шість) місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов прокурора Тернопільського району в інтересах держави в особі департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації на суму 3 553 гривень-залишити без розгляду у зв`язку із повним відшкодуванням.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий :