Справа № 200/7800/14-к
Провадження № 1-кс/200/3187/14
У Х В А Л А
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
24 травня 2014 року м. Дніпропетровськ

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000062 про застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
24 травня 2014 року слідчий СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у с. Привовчанському Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працює: гірничим майстром на ШУ Тернівське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , фактично мешкає у кв. АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий навів наступні. Так, у слідчому відділі Управління СБ України у Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000062 від 23 травня 2014 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно з наданим слідчим клопотанням, у 2014 році, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за невстановлених обставин, придбав та незаконно зберігав у буд. АДРЕСА_1 , хімічну речовину у твердому стані, у вигляді прямокутного бруска, яку було виявлено та вилучено у ході проведення, 22 травня 2014 року, обшуку за вказаною адресою. Згідно із висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України у Дніпропетровській області № 70/23-1123 від 23 травня 2014 року, вказана речовина, вилучена під час проведення обшуку, є сумішевою аміачно-селитреною тротиловмісною вибуховою речовиною.
23 травня 2014 року у даному кримінальному проваджені ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні слідчий своє клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_5 може переховуватися від досудового слідства та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, а також здійснити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених слідчим. Пояснив, що вина підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доказується зібраними по справі доказами, а тому, з метою запобігання наведеним слідчим ризикам, слід обрати саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що знайдена за місцем мешкання його брата та матері речовина, яка є вибуховою, йому не належить. Останній раз у АДРЕСА_1 він був близько року тому. Чому йому, а не іншим особам, які мешкають у цьому будинку, слідство інкримінує вчинення кримінального правопорушення, він не знає. У Донецьку був на першотравневі свята, так як батько його дівчини виписувався з лікарні. До терористичних угруповань, які діють на території Донецької області, відношення не має.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні прохав суд відмовити у застосуванні запобіжного заходу взагалі, і у вигляді взяття під варту зокрема з підстав недоведеності слідчим, наданими тим доказами, наявності хоча б одного з наведених ним ризиків.
Заслухавши доводи слідчого, вислухавши пояснення підозрюваного та захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає частковому задоволенню. Так, вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Ризиками, передбаченими у ст.. 177 КПК України, які зайшли своє підтвердження у ході розгляду клопотання, є можливість незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження та можливість знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення істини.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного засобу, вважаю за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вважаю достатнім для мінімізації ризику у вигляді незаконного впливу на можливих інших учасників кримінального провадження під час здійснення досудового слідства. Домашній арешт вважаю за можливе застосувати за місцем його фактичного мешкання у кв. АДРЕСА_2 , із застосуванням до підозрюваного електронного засобу контролю у порядку, передбаченому ст. 195 КПК України. Також, вважаю за можливе на час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонити підозрюваному спілкування у будь-якій формі з будь-якими іншими учасниками цього кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шести десяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України о 17 годині 50 хвилині 23 травня 2014 року, датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою слід вважати 17 годину 50 хвилину 23 липня 2014 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із закріпленням на його тілі електронного пристрою контролю.
Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: цілодобово не залишати місце його фактичного мешкання кв. АДРЕСА_2 , протягом двох місяців з моменту вступу у дію ухвали, окрім як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, чи прокурора; заборонити у будь-який спосіб контакти із будь-яким іншим учасником кримінального провадження № 0000062; у стислі строки з`являтися на виклик слідчого чи прокурора у вказаний ними час та у вказане місце.
Дата закінчення дії ухвали 23 липня 2014 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1