АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 211/7082/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/597/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 28 січня 2013 року за № 0000079, у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Софіївського району Дніпропетровської області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник потерпілого, адвокат ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства, а обвинувальний акт з додатками повернути на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернуто прокурору Софіївського району Дніпропетровської області, у зв`язку з тим, що, в порушення вимог ст.ст. 219, 294 КПК України, він був складений та направлений до суду після спливу строку досудового розслідування.
Крім того, дії ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 296 КК України, а не за ч. 1 ст. 296 КК України, а також необхідно притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України співучасника злочину ОСОБА_9 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України, усі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів слідчим, виконані відповідно до вимог ст. 91 КПК України про встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є легітимними, так як вони проведені у визначений судом місячний термін.
Також апелянт зазначає, що на виконання ухвали слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2013 року відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, у відношенні ОСОБА_9 18.03.2013 року внесено до ЄРДР за № 0000244, та 13.05.2013 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На думку прокурора у кримінальному провадженні, суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, вирішуючи питання щодо оцінки та допустимості доказів досудового розслідування на стадії підготовчого судового провадження.
Крім того, апелянт зауважує, що ухвала суду першої інстанції не містить вказівки про те, у який термін прокурор повинен усунути зазначені судом недоліки.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив повернути обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд, представник потерпілого заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, якщо внаслідок складності провадження неможливо закінчити досудове розслідування у вказаний строк, він може бути продовженим відповідно до ст. 294 КПК України, відповідним прокурором на відповідний строк.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_6 було вручено 07 лютого 2013 року. У зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 неодноразово повертався прокурору.
Постановою прокурора Софіївського району Дніпропетровської області від 11.12.2013 року було продовжено строк досудового розслідування до 06.01.2014 року, а обвинувальний акт складено та затверджено лише 04.11.2014 року.
Таким чином, на думку колегії суддів, при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_6 не дотримано вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про грубе порушення норм КПК при складанні обвинувального акту, а саме, те, що його складено поза межами досудового розслідування, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Крім того, положення ч. 1 ст. 290, ст. 291 КПК України вказують на те, що складання обвинувального акту, як і отримання доказів, після спливу строків досудового розслідування, є невідповідністю вимогам КПК України, оскільки саме по собі складання обвинувального акту поза межами будь-якої правової регламентації не створює правових наслідків.
Більш того, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання суду першої інстанції щодо невиконання прокурором та органами досудового розслідування постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2012 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.01.2013 року (а.к.п. 37-38) щодо направлення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на додаткове розслідування для вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, які були співучасниками злочину, та правильної у зв`язку з цим кваліфікації дій ОСОБА_6 .
Так як, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9 в зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08.08.2014 року постанову слідчого СВ Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 24.03.2014 року про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000244 від 18.03.2013 року за заявою ОСОБА_11 , скасовано. Даною ухвалою також зобов`язано слідчого негайно приступити до провадження у відповідності з вимогами ст.ст. 91-93 КПК України та закінчити досудове розслідування у строки, передбачені ст. 219 КПК України.

Такі порушення вимог КПК України, на думку колегії суддів, є істотними, та такими, що можуть при судовому розгляді кримінального провадження по суті спричинити порушення кримінального процесуального закону та завадити ухваленню обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, а в даному випадку, перешкоджають суду призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Разом з тим, не зазначення в ухвалі суду першої інстанції вказівки про те, у який термін прокурор повинен усунути вказані судом недоліки, не може вважатися порушенням норм КПК України та впливати на правильність судового рішення в цілому, оскільки фактично всі вимоги кримінального процесуального закону при постановлені ухвали судом першої інстанції були виконані.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору для усунення встановлених недоліків.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 28 січня 2013 року за № 0000079, у відношенні ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Софіївського району Дніпропетровської області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4