Справа № 1-60/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Р.В.Ралець

при секретарі Л.М. Петрук,

за участю прокурора І.П. Зайчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку та жительку м. Дубно вул. Григоренка, 22, Рівненської області, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацююча, неодружена, невійськовозобов»язана, раніше не судима.

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи кровною матір"ю малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до встановлених норм ст. 144,155,156 Сімейного Кодексу зобов"язана була не пізніше одного місяця від дня народження дитини зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану, піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Але в період з 22 грудня по 28 вересня 2010 року ОСОБА_1, умисно, злісно ухилялася від утримання свого малолітнього сина ОСОБА_2, не забезпечуючи його належним харчуванням, одягом, речами першої необхідності, бездіяльністю з приводу реєстрації народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від утримання свого малолітнього сина ОСОБА_1 позбавила сина ОСОБА_1 права на повноцінне життя та всебічний розвиток.

У судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину у вчиненому злочинні визнала повністю, чистосердечно розкаялася та пояснила, що 22.12.2006 вона не перебуваючи в шлюбі народила сина ОСОБА_2. Оскільки в неї немає паспорта, то жодних документів своєму синові не виготовила і у відділі РАЦС його не зареєструвала, так як ні в неї, а ні в сина немає жодних документів, то будь-якої соціальної допомоги при народженні дитини вона не отримує. На даний час вона ніде не прописана, постійного місця проживання не має, проживає зі своїм сином де прийдеться, іноді на квартирах, які винаймала. ОСОБА_1 ніде не працює, тому коштів на утримання сина немає, в зв"язку з чим змушена була займатися проституцією, за що неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності.

Служба у справах неповнолітніх і працівники міліції неодноразово попереджали її про відповідальність за невиконання її обов'язків по вихованню сина, проте належних висновків вона не зробила.

Розглянувши справу по сутті, дослідивши докази у справі, показання підсудної, суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і вчинила його підсудна ОСОБА_1

Органом досудового слідства дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх дітей, що перебувають на їх утриманні.

Враховуючи повне визнання вини підсудною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, суд вважає за недоцільне дослідження матеріалів справи та доказів по них у повному обсязі, окрім характеризуючих даних на підсудну у відповідності до ст. 299 КПК України, оскільки судом не виявлено суперечностей в показах підсудної з дійсними обставинами справи. Окрім цього, суд впевнився в істинності позицій підсудної. Останній роз'яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості при поданні апеляційної скарги на вирок посилатися на ті обставини справи та докази які в судовому засіданні не досліджувалися.

Обставинами, які пом'якшують відповідальність підсудної є повне визнання вини, каяття у скоєному, сприянні в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудної по справі не виявлено.

Оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні докази вини ОСОБА_1 у їх сукупності суд прийшов до висновку, що злочин мав місце і скоїла його підсудна. При призначенні вид міри покарання суд врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винної.

Приймаючи до уваги, що підсудна щиро розкаюється у вчиненому, за місцем проживавання характеризується з позитивної сторони, пом'якшуючі покарання обставини, а також переконання підсудної, що вона повністю усвідомила значення своїх протиправних дій та бажає стати на їшлях виправлення, суд вважає, що її перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного та керуючись 323,324,327 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 164 . України і призначити їй покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженій ОСОБА_1 Олег залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської облаї протягом 15 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :