Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала іменем україни 04 вересня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 24 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Із долучених до касаційної скарги судових рішень убачається, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 02 червня 2011 року ОСОБА_1 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 300, ч. 2 ст. 301 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років із конфіскацією товарів, що пропагують культ насильства та жорстокості.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03 квітня 2012 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 змінено та постановлено вважати останнього засудженим за ч. 3 ст. 153 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. У решті вирок залишено без зміни.

Начальник ЛВК № 48 спільно з Головою спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради подали до Сихівського районного суду м. Львова клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання в порядку, передбаченому статтями 537, 539 КПК.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 24 березня

2015 року відмовлено у задоволенні вказаного спільного подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_1 від покарання.

Апеляційний суд Львівської області ухвалою від 26 травня

2015 року вказане рішення місцевого суду залишив без зміни.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить постановлені судові рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи засудженого наведені у касаційній скарзі, долучені до скарги судові рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Відповідно до пунктів 10, 24 ч. 1 ст. 3 КПК кримінальне провадження - це досудове і судове провадження, процесуальні дії у зв'язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; судове провадження - це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами.

Як убачається зі змісту наданих судових рішень, вони стосуються питань пов'язаних з виконанням вироку і постановлені відповідно до

розділу VІІІ «Виконання судових рішень» КПК.

Частиною 5 ст. 539 КПК встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку.

Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що ухвали апеляційного суду, постановлені за результатом перегляду ухвал місцевих судів, які стосуються вирішення питань щодо порядку виконання вироків, касаційному оскарженню не підлягають.

Враховуючи викладене, оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом касаційного розгляду.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 24 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 26 травня 2015 року.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4