печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України

13 червня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність прокурора і просить зобов`язати Генерального прокурора України ОСОБА_4 здійснити процесуальні дії щодо його заяви, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, розпочати та провести ефективне офіційне розслідування.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, повідомлений належним чином.

Представник Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 подав письмові заперечення, згідно яких просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на дотримання КПК України при вирішенні заяви ОСОБА_3 .

Вивчивши скаргу заявника, заперечення представника Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, до Генеральної прокуратури України протягом травня - червня 2014 року надходять чисельні заяви ОСОБА_6 щодо неправомірних дій працівників Донецького СІЗО №5, Селидівського відділу ДВС Донецької області, Селидівської та Новгородівської міськрад, Селидівського міжрайпрокурора ОСОБА_7 , окремих суддів Селидівського міського суду Донецької області, господарського суду Донецької області, Вищого господарського суду України та Печерського районного суду м. Києва тощо.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції заяви прийняті працівниками секретаріату Генеральної прокуратури України та зареєстровані відповідно до вимог Інструкції з діловодства в органах прокуратури, чим виконано функції, передбачені ч. 4 ст. 214 КПК України.

У подальшому вказані заяви Генеральною прокуратурою України відповідно до ст. 218 КПК України направлено до органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходяться місце вчинення можливих кримінальних правопорушень, а саме до прокуратури Донецької області та м. Києва для перевірки відповідно до чинного законодавства, про що заявника поінформовано.

На подані ОСОБА_8 заяви про вчинення злочину безпосередньо Генеральним прокурором України надано обґрунтовану відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до СРДР.

За таких обставин, звернення ОСОБА_6 розглянуто відповідно до вимог законодавства України.

Слід зазначити, що заявником до поданої скарги не додано копії заяви від 04 червня 2014 року, яка стала предметом вивчення Генеральною прокуратурою України . Тому слід виходити з інформації яка надана суб`єктом оскарження.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури за територіальним принципом для розгляду.

За вказаних обставин приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 216, 218, 303-307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1