Справа № 2518/1-109/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2011 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Шляхова В. І.

за участю секретаря Нерус Н. І.,

прокурора Софієнка В. В.,

потерпілої ОСОБА_1

та підсудних ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ріпки справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

неодруженого, непрацюючого, військовозобовязаного,

зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, вул.

30 років Перемоги, буд. № 18, де проживає на вул. 30 років

Перемоги, буд. № 35,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого,

непрацюючого, невійськовозобовязаного за віком, жителя с.

Сиделівка Ріпкинського району Чернігівської області, вул.

30 років Перемоги, буд. № 49,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

03 червня 2011 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, з метою незаконного заволодіння чужим майном заздалегідь домовившись про спільне вчинення кваліфікованої крадіжки, обидва перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, шляхом вільного доступу через хвіртку огорожі зі сторони городу проникли на подвіря садиби № 40 на вул. 30 років Перемоги в с. Сиделівка Ріпкинського району Чернігівської області, що належить ОСОБА_1, звідки, таємно викрали холодильник Кристал, вартістю 100 гривень та двометрову металеву трубу діаметром 25 мм., вартістю 50 гривень, чим завдали потерпілій ОСОБА_1 матеріальні збитки на загальну суму 150 грн.

В судовому засіданні вину за предявленим обвинуваченням підсудні визнали повністю та, допитані окремо, докладно і послідовно розповіли про обставини ними вчиненого. ОСОБА_2 показав суду, що після спільного з ОСОБА_3 розпиття горілки збирали в селі металобрухт щоб заробити грошей на придбання горілки, тож побачив на подвірї будинку № 40 на вул. 30 років Перемоги в с. Сиделівка й запропонував ОСОБА_3 викрасти його. Той погодився, тому зайшли на город а звідти через хвіртку на подвіря, де окрім холодильника побачили щей трубу. Вдвох витягли холодильник за город, ОСОБА_3 залишився біля холодильника а він повернувся й виніс трубу. Після цього розібрали холодильник й його металеві складові та трубу здали на брухт а отримані гроші пропили. Вважав що їх ніхто не бачив, але ОСОБА_4 сказав йому повернути холодильник, що він пообіцяв зробити, хоча холодильника вже не було. Про вчинене жалкує.

ОСОБА_3 зазначив, що повідомлене ОСОБА_2 відповідає дійсності. Намір викрасти холодильник і трубу у них виник тоді, коли після розпиття горілки вони викопували нічийную металеву сітку з землі поблизу будинку № 40 на вул. 30 років Перемоги і побачили їх на подвірї цієї садиби, тож пристав на пропозицію ОСОБА_2 здати їх на брухт. При цьому ніхто ніякого тиску друг на друга не чинив, це їх спільна домовленість. Знав що ОСОБА_2 викрадає трубу, з ним не пішов, бо труба легка а він залишився біля холодильника, якого витягли з подвіря вдвох. Запевнює про недопущення асоціальної поведінки в майбутньому.

Аналогічні показання дали підсудні на досудовому слідстві під час відтворення обстановки і обставин події за їх участю, протоколи яких досліджено судом (а.с. 52-57).

Згідно показань потерпілої ОСОБА_1 цей будинок дістався їй в спадок, використовує його як дачу, в її відсутність за будинком приглядає сусід, що живе навпроти, ОСОБА_4 04.06.2011 року той зателефонував їй і повідомив про крадіжку. Того ж дня приїхала в с. Сиделівку, виявила що з подвіря вкрали холодильник, трубу, зірвано замок з хліву. Оскільки крадіжки відбуваються тривалий час, то написала заяву до міліції.

Із перевірених судом свідчень свідка ОСОБА_4 вбачається, що на прохання ОСОБА_1 приглядає за її спадковою хатою. 04.06.2011 року приїхав додому з смт. Добрянка й від дружини дізнався, що ніччю тривалий час гавкав їх собака, але вона з хати не виходила. Оглянув подвіря, у них нічого не зникло, тож пішов до дачі ОСОБА_1 Там побачив що з хліву зірвано замок, з подвіря зник холодильник, тому зателефонував їй. Того ж дня від ОСОБА_5 дізнався, що та бачила як вдень 03.06.2011 року хрещений його подружжя ОСОБА_2 на городах розбирав якийсь холодильник а поруч стояв ОСОБА_3 Вирішив, що це холодильник який зник з подвіря ОСОБА_1, тож зустрівши ОСОБА_2 сказав йому повернути холодильник й той пообіцяв, але холодильник так й не повернув.

З оголошених судом показань ОСОБА_6 слідує, що вона також 04.06.2011 року звернула увагу, що з подвіря будинку ОСОБА_1, що навпроти її будинку, зник холодильник, про що повідомила подружжю (а.с. 30).

Згідно оголошених показань очевидця ОСОБА_5 03.06.2011 року, під вечір, вона бачила як на дорозі поза городами садиб вулиці 30 років Перемоги в с. Сиделівка ОСОБА_2 ламав холодильник а поряд стояв ОСОБА_3 (а.с. 31).

Відповідно до протоколу огляду місця події місцем вчинення злочину є садиба № 40 на вул. 30 років Перемоги в с. Сиделівка (а.с. 7-10).

Згідно довідки субєкту господарювання, ринкова вартість холодильника б/в становить 100 грн. (а.с. 18).

Внаслідок повного судового слідства суд прийшов до висновку про доведеність вини підсудних у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за попередньою змовою у групі осіб, вчинили крадіжку чужого майна, яка була поєднана з проникненням у сховище та підлягають покаранню за вчинене.

Призначаючи покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними умисних злочинів і наявні дані про їх особи.

ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, військовозобовязаний, проходив строкову та контрактну військову службу, перебуває на обліку лікаря нарколога, на обліку лікаря- психіатра не перебуває, неодружений, не працює, притягувався, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 64 73).

ОСОБА_3 проходив строкову військову службу, невійськовозобовязаний за віком, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, але проживає один, не працює, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно (а.с. 74-83).

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_2 є щире каяття і зявлення із зізнанням (а.с. 17), покарання ОСОБА_3 помякшує щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання кожного з підсудних, є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З огляду на викладене підстави для застосування до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ст. 69 КК України не встановлені, суд приходить до висновку що для виправлення підсудних та попередження нових злочинів кожному з них необхідно й достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санції ч. 3 ст. 185 КК України. Враховуючи наявність помякшуючих покарання обставин, та відомості про особи винних, до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належить застосувати ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обовязків, через що обрані їм запобіжні заходи у виді підписки про невиїзд належить залишити без змін.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі ст. 291 КПК України, через неявку цивільного позивача, позов ОСОБА_1 належить залишити без розгляду, проте за потерпілою зберігається право заявити позов у порядку цивільного судочинства. (а.с. б/н).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку публічно попросити вибачення у потерпілої, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком сили залишити без змін, - підписка про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку публічно попросити вибачення у потерпілої, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_3 запобіжний захід, до набрання вироком сили, залишити

без змін, - підписка про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд.

Суддя В. І. Шляхов