Справа № 703/5355/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
- 19.08.2003 року Вольнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;
- 10.08.2004 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;
- 2.04.2005 року Вольнянським райсудом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
- 17.07.2008 року Новомиколаївським райсудом Запорізької області за ч. 2 ст. 187, 69, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 72 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 7.06.2012 року постановою Вольнянського районного суду Запорізької області від 30.05.2012 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 4 дні, -
- за ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 повторно, 23.07.2015 року близько 00 год. 05 хв. перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_3 , шляхом ривка відкрито, з користі, заволодів мобільним телефоном «LenovoS898» вартістю 1500 грн. належним ОСОБА_7 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Лайф» з абонентським номером НОМЕР_1 вартістю 15 грн., чим заподіяв ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1515 грн.
Обвинувачений свою вину в скоєнні пограбування потерпілої визнав повністю та пояснив, що дійсно 23.07.2015 року біля будинку АДРЕСА_3 вихопив у незнайомої дівчини з рук мобільний телефон з яким втік. Викрадений телефон потім здав в ломбард, а отримані гроші витратив на свої потреби.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. Тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за клопотанням учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись лише його допитом та дослідженням письмових даних, які характеризують його особу.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер і тяжкість вчиненого злочину та особу ОСОБА_6 , який хоча і притягувався до кримінальної відповідальності і знову скоїв умисний злочин (рецидив злочинів), що є обтяжуючою покарання обставиною, проте за місцем проживання характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину, в скоєному розкаявся та активно сприяв в розкритті злочину, заподіяна шкода потерпілій відшкодована, а тому вважає, що він може бути виправлений без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за його поведінкою, а тому покарання йому можливо призначити у вигляді позбавлення волі з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 2 - річного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo S898» - залишити у власності та користуванні потерпілої ОСОБА_8 , звільнивши її від зобов`язань по його зберіганню.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області через міськрайонний суд протягом 30 діб.

Головуючий: ОСОБА_1