АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з корупційними злочинами, процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 368 КК України
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме з 13 год. 15 хв. 06.08.2015 року до 04.10.15 року, з визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24 360 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень).
Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку, що саме такий вид запобіжного заходу відповідає наявним ризикам та забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язав.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 500 мінімальних заробітних плат, що складає 609 000 гривень. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що складає 24 360 грн., оскільки ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, був затриманий в порядку ст. 207 КПК України, що також свідчить про наявність ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.
Таким чином, на думку прокурора, висновок суду про те, що застава в виді двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід, слідчий суддя також врахував тяжкість кримінального правопорушення у якому він підозрюється, його особу та конкретні обставини справи.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення застави.
Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 20 мінімальних заробітних плат. Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має вищу освіту та визначене місце проживання, до затримання працював і займався суспільно корисною працею, колегія судді вважає, що слідчий суддя визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Доводи апелянта про те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків є необґрунтованими, не заслуговують на увагу колегії суддів, так як слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, в зв`язку з чим не вбачає підстав для його скасування, а відтак апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС першого слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу та застосовано відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з 13 год. 15 хв. 06 серпня 2015 до 04 жовтня 2015 з визначенням застави у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, що становить 24 360 грн. (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень), залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з корупційними злочинами, процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення прокуратури Київської області ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2252/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1