Провадження №1-кп/639/119 /16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2016 року Жовтневий райсуд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР 05 листопада 2015 року № 0002026 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.11.2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 39 по вул. Жовтневої революції в м. Харкові, побачив як з автомобіля «ВАЗ 217030», д.н. « НОМЕР_1 » вийшов раніше невідомий йому ОСОБА_5 , та в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в салоні зазначеного автомобіля.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи в якості знаряддя злочину (відмички) кусок металевого дроту, знайдений поблизу автомобіля, та, відімкнувши ним двері, проник до салону автомобіля, де заволодів встановленою цифровою відеокамерою «Carcam» моделі «F900LHD».

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 1260 грн., що підтверджено висновком судово - товарознавчої експертизи № 10878 від 20.11.2015 року.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення- злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування 30.11.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 185 КК України, обов`язку ОСОБА_4 беззастережно визнати обвинувачення у обсязі підозри в судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком .

Після надходження обвинувального акту з угодою про примирення до суду обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 просили затвердити вказану угоду.

Розглянувши питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав в судовому засіданні в повному обсязі.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення, її укладання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону, зокрема ст. ст. 63, 65, 75, 185 КК України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, зокрема обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова ОСОБА_4 від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 5 статті 474 КПК України, а потерпілим - від права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 30.11.2015 року по кримінальному провадженню №0002026, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Речовий доказ цифрову відеокамеру «Carcam» моделі «F900LHD»,передану по збережувальній розписці потерпілому ОСОБА_5 (а.с.15 к/п),залишити останньому як законному власнику.

Процесуальні витрати в сумі 307(триста сім) грн. 50 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (вул. Золочівська, 8-А. м. Харків, 61177, код ЄДРПОУ 2883133).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1