Справа №11-498/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бєгунова
Номер провадження 11/1890/4378/11 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2011 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - судді Моїсеєнко Т.М.

суддів - Безверхого О.М., Демченка М.О.

з участю прокурора - Думал С.М.

засудженого - ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 21 червня 2011 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець вул. Будівельна, б. 21/1, м. Кролевець, Сумської області, в силу ст. 89 КК України, не судимий, -

засуджений за ст. 115 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на тринадцять років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 8528

грн. 78 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 90 000 грн. у відшкодування моральної

шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 977 грн. 64 коп.

судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 7 березня 2011 року близько 11 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, підозрюючи свою дружину ОСОБА_5 в подружній зраді та вважаючи ОСОБА_6 винним у втручанні в його сімейне життя і зраді дружини, маючи при собі в кишені штанів складний ніж, прийшов до господарства ОСОБА_6 по вулиці Південній, 6.13 в м. Кролевець Сумської області, де вчинив з цього приводу з останнім сварку. Під час сварки, перебуваючи на кухні житлового будинку ОСОБА_6, ОСОБА_2 на грунті неприязних стосунків з ОСОБА_6, з мотивів ревнощів, діючи умисно, з метою позбавлення останнього життя, ножем, який мав при собі, наніс удар ОСОБА_6 в життєво-важливі органи в області шиї, спричинивши відкрите колото-різане поранення лівої передньо-бокової поверхні шиї з ушкодженням м'язів та судинно-нервового пучка цієї поверхні, лівої пластини щитоподібного хряща з крововиливами у місці ушкодження та прилягаючі тканини, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_6

Продовжуючи дії, спрямованні на позбавлення ОСОБА_6 життя, ОСОБА_2, упустивши після нанесення першого удару свій ніж, кухонним ножем, який підібрав після падіння ОСОБА_6 на підлогу та який останній під час сварки встиг схопити зі столу і тримав в руці, умисно наніс численні удари ОСОБА_6 в область обличчя, шиї, передній поверхні грудної клітки, спричинивши непроникаючі колото-різані рани обличчя, шиї, передньої поверхні грудної клітки в верхній третині, які мають ознаки

легких тілесних ушкоджень і в прямому причинному зв'язку з настанням смерті ОСОБА_6 не стоять.

Після чого, упевнившись у смерті ОСОБА_6, ОСОБА_2, забравши свій ніж, який викинув у дворі свого будинку, повернувся додому, де повідомив дружину ОСОБА_5 про вчинене вбивство та запропонував їй зателефонувати дружині ОСОБА_6 та викликати міліцію.

В поданих апеляціях:

- засуджений ОСОБА_2 вважає вирок суду незаконним у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та його особі, оскільки суд не врахував те, що він вбив ОСОБА_6, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, крім того судом безпідставно було відмовлено у клопотанні його захисника щодо проведення додаткової судово психолого -психіатричної експертизи та необгрунтовано стягнуто з нього 90 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, так як він згоден лише на 40 000 грн., а також зазначає, що під час вчинення злочину він в стані алкогольного сп'яніння не перебував, а вживав спиртні напої вже після скоєного, а тому просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції або постановити новий вирок, перекваліфікувавши його дії на зі ст. 115 на ст. 116 КК України, міру покарання пом'якшити;

- захисник ОСОБА_3 вважає вирок суду незаконним у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально -процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_2 вчинив злочин в стані сильного душевного хвилювання, на що суд не звернув уваги та безпідставно відмовив у проведенні додаткової судово психолого - психіатричної експертизи, крім того вважає факт перебування ОСОБА_2 під час вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння не доведеним та необгрунтовано врахованим судом при призначенні покарання, а стягнуту з засудженого суму у відшкодування потерпілій моральної шкоди надто завищеною, а тому просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, або постановити новий вирок, перекваліфікувавши дїі ОСОБА_2 на ст. 116 КК України та пом'якшивши призначене йому покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку поданих апеляцій, міркування прокурора про законність вироку суду та відсутність підстав для задоволення апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні злочину за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є огрунтованим.

Доводи в апеляціях засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально - процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, є безпідставними і спростовуються перевіреними в суді першої інстанції доказами, яким суд дав належну оцінку і виклав їх у вироку.

Так, засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вбивства ОСОБА_6 визнав частково та не заперечуючи того, що внаслідок саме його дій настала смерть ОСОБА_6, показав, що близько 11 години 7 березня 2011 року на грунті ревнощів, будучи впевненим, що його дружина зраджує йому з ОСОБА_6, прийшов в господарство останнього з метою з'ясувати стосунки, при цьому був схвильований. Між ним та ОСОБА_6, який почав докоряти йому у неспроможності утримувати дружину та приділяти їй увагу, виникла сварка, в ході якої, вже перебуваючи в кухні житлового будинку, куди його запросив ОСОБА_6, ОСОБА_6 під час розпочавшейся між ними штовханини, з шухляди дістав кухонний ніж, утримуючи його в руці. Така образлива поведінка з боку ОСОБА_6 раптово обурила та схвилювала його, обумовила те, що вимушений захищатись, він дістав з кишені штанів розкладний ніж, який на той час був при ньому, і схопивши ОСОБА_6 за руку, в якій той тримав ніж, наніс йому удар ножем в шию. Свої наступні дії чітко не пам'ятає, внаслідок свого емоційного стану. Забравши свій ніж, він повернувся додому, повідомив про скоєне дружину.

Крім того, вина засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 ч.1 КК України за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю перевірених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_4 показала, що про смерть чоловіка дізналась від ОСОБА_2, який по телефону сказав їй, що "зарізав" його. Прибувши додому, у кухні вона знайшла труп чоловіка, в нього була поранена шия, порізи на пальцях рук. За декілька днів до цих подій ОСОБА_2 приходив ввечері до них додому, сварився з нею з приводу своїх підозр щодо зради дружини з її чоловіком, домагався розмови з ним, але чоловік, ОСОБА_6, був на роботі.

Із показів свідка ОСОБА_5 вбачається, що протягом тривалого часу в її сім'ї з ОСОБА_2 існували конфліктні відносини, вона звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, фактично проживала окремо від чоловіка в с. Литвиновичі. 7 березня 2011 року вона була вдома, ОСОБА_2 намагався з'ясовувати стосунки з неї, з приводу подружньої невірності, але вона заперечувала це, потім він з дому пішов, а, повернувшись, повідомив, що вбив ОСОБА_6

Відповідно до протоколу огляду місця події (а.с. 8-21) вбачається, що 7 березня 2011 року в житловому будинку по вулиці Південній, б. 13 виявлений труп ОСОБА_6 з пораненнями, зокрема в області шиї.

Даними судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 підтверджується, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок відкритого колото-різаного поранення шиї з ушкодженням судин та гортані, яке привело до гострого малокрів'я внутрішніх органів. Вказані ушкодження стоять в прямому причинному зв'язку з настанням смерті потерпілого, є небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між отриманими тілесними ушкодженнями та смертю ОСОБА_6 був короткий проміжок часу, рахований хвилинами.

Вище вказані тілесні ушкодження виникли від дії гострих предметів - знарядь, на що вказують відкритий характер травми шиї, наявність різаних і колото-різаних ран. Локалізація і характер ушкоджень, результат медико - криміналістичного дослідження шкірних ран вказують на те, що вони могли виникнути внаслідок дії колюче-ріжучого предмету типу ножа. (а.с. 112-115)

Даними протоколу огляду господарства ОСОБА_2 по вулиці К.Цеткін в м. Кролевець щодо виявлення розкладного ножа з чорною пластмасовою ручкою (а.с. 23-26), а також светра та куртки ОСОБА_2, протоколу виїмки його штанів (а.с. 30-31).,

протоколу виїмки одягу ОСОБА_6 (а.с. 33), протоколів огляду речових доказів, ножів (а.с. 40, 42), вилучених у ОСОБА_2 та в будинку ОСОБА_6 у сукупності з даними проведених по справі судово-криміналістичних, судово-цитологічної, судово-імунологічної експертиз (а.с. 142, 161, 177, 169, 194, 187, 201, 215, 222. 228, 385-389) підтверджується, що колото-різані пошкодження на лоскутах шкіри з трупу ОСОБА_6 могли бути спричинені ножем, вилученим з будинку ОСОБА_6, різана рана з передньо-лівої поверхні шиї ОСОБА_6, від якої наступила його смерть, могла бути спричинена лезом клинка ножа, вилученого в господарстві ОСОБА_2, на клинку та руків'ї, зазначених ножів, виявлено кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 та не можливе від ОСОБА_2, на одязі ОСОБА_2, куртці, брюках, светрі, в якому він перебував під час скоєння злочину виявлена кров людини, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_6 та не походить від ОСОБА_2, на одязі ОСОБА_6 (спортивних брюках, сорочці виявлена кров людини, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_6 і яка не походить від ОСОБА_2, на підлозі на місці злочину знайдено кров людини, походження якої можливе від потерпілого ОСОБА_6 і яка не походить від ОСОБА_2

Згідно протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2В, ОСОБА_2 пояснив і показав на місті як і за яких обставин він скоїв злочин -вбивство потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 91-99)

Доводи апеляцій засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 про скоєння вбивства ОСОБА_2 в стані сильного душевного хвилювання, на думку колегії суддів є необгрунтованими.

Суд першої інстанції дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зокрема, проаналізувавши встановлені по справі фактичні обставини вчиненого злочину та висновки проведеної судової амбулаторної психологічної та психіатричної експертизи, згідно із якими на час скоєння злочину ОСОБА_2 не знаходився в стані фізіологічного афекту, а знаходився в стані емоційного збудження, яке суттєво не вплинуло на його свідомість та діяльність, прийшов до вірного висновку про те, що позиція засудженого та його захисту щодо наявності підстав для кваліфікації вчиненого умисного вбивства за ст. 116 КК України, як вчиненого в стані сильного душевного хвилювання, є необгрунтованою.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, близько 11 години 7 березня 2011 року ОСОБА_2 на грунті ревнощів сам прийшов в господарство ОСОБА_6, де ініціював конфлікт з ним, під час якого ображав останнього, отже вже перебував у збудженому стані, який виник в нього з власних суб'єктивних причин безпосередньо непов'язаних на час вчинення злочину з конкретними діями або поведінкою потерпілого, які б існували об'єктивно, тобто були реальними. Таким чином, умисні дії, спрямовані на позбавлення потерпілого життя були вчинені ОСОБА_2 під час продовженого ним конфлікту в умовах відсутності будь-яких об'єктивно існувавших обставин, які свідчили б про застосування потерпілим до нього протизаконного насильства або тяжкої образи, навіть, враховуючи показання ОСОБА_2 про те, що під час сварки потерпілий докоряв йому невмінням налагодити стосунки з дружиною та взяв ніж, який став тримати у руці. Жодна з цих обставин сама по собі не містить за своїм характером визначених у ст. 116 КК України ознак, тобто протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого, які б раптово викликали сильне душевне хвилювання винного.

Ці висновки суду першої інстанції підтверджуються висновком судової психологічної і психіатричної експертизи про те, що під час вчинення злочину ОСОБА_2 знаходився в стані емоціонального збудження, яке не досягало афективної глибини і не здійснило суттєвого впливу на його свідомість та діяльність, про

що свідчить послідовний та цілеспрямований характер дій ОСОБА_2, відсутність у його поведінці до, під час і після скоєння злочину психологічних ознак фізіологічного афекту (а.с. 261-262).

Також, колегія суддів вважає необгрунтованими і доводи апеляцій засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 про те, що засуджений ОСОБА_2 не знаходився в стані алкогольного сп'яніння під час скоєння злочину, а тому суд першої інстанції безпідставно визнав в якості обставини, що обтяжує покарання знаходження його в стані алкогольного сп'яніння.

Але, як вбачається із показів самого ОСОБА_2 під час допиту в якості підозрюваного (а.с. 65-70), відповідно до яких ОСОБА_2 показав, що вживав спиртні напої до скоєння злочину, та даними медичного огляду (а.с. 50), ОСОБА_2 вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння. Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував і висновок судової психологічної та психіатричної експертизи в тій його частині, яка стосується неможливості констатувати у ОСОБА_2 стану фізіологічного афекту, а також іншого емоційного стану, який суттєво вплинув на його свідомість та діяльність під час скоєння злочину, оскільки ОСОБА_2 перебував в стані простого алкогольного сп'яніння (а.с. 262).

Отже, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що досудове та судове слідство проведено повно та всебічно, фактичні обставини вчиненого ОСОБА_2 злочину встановлені правильно, а юридична оцінка дій ОСОБА_2 за ст. 115 ч. 1 КК України є вірною і підстав для перекваліфікації його дій на ст. 116 КК України, про що поставлено питання в апеляції, немає.

Що стосується покарання, яке суд призначив засудженому ОСОБА_2, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. Як убачається з вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також враховані й ті обставини, які пом'якшують покарання, тому, на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_2 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для пом'якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

Стосовно доводів апеляції засудженого та захисника про незаконність вироку в частині стягнення з засудженого на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 90 000 грн., то слід зазначити, що рішення суду в цій частині є обґрунтованим і законним, воно відповідає характеру та обсягу душевних страждань потерпілої, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках та прийняте, виходячи з засад розумності та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 21 червня 2011 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8