Справа №479/1252/15-к 02.12.2015 02.12.2015 02.12.2015

2 грудня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Кривоозерського району Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2015 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тридуби, Кривоозерського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор прокуратури Кривоозерського району Миколаївської області ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Кривоозерського району Миколаївської області ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено, застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населених пунктів за місцем реєстрації за адресою: Миколаївська область, Кривоозерський район, с. Тридуби, та за місцем навчання за адресою: Миколаївська область, смт. Криве Озеро, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає ухвалу необґрунтованою, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує, що ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. На думку апелянта, слідчий суддя не врахував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілого та свідків, з числа яких є особи, що перебувають з ним у дружніх відносинах.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
В клопотанні прокурора ставиться питання про обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, експерта; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Обираючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В той же час, слідчий суддя зазначив про ненадання матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які прокурором не доведені.
Також слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, тобто про недоведеність обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
З урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та захисника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Як слідує зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя допустився істотних протиріч, зазначивши як про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, так і про ненадання прокурором матеріалів, що підтверджують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які, на думку слідчого судді, жодним доказом не доведені.
Також при прийнятті рішення слідчий суддя врахував, що не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України про недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, але ж не довів обставини, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, та відмовив у задоволенні клопотання прокурора, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж просив прокурор.
За наведених обставин, слідчий суддя прийняв рішення, яке не відповідає вимогам ч. 3 ст. 194 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та п. 3 ч.1 цієї статті.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає невірними висновки слідчого судді, оскільки слідчий суддя при прийнятті рішення не дотримався вимог ч. 1 та ч. 3 ст. 194 КПК України. Тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали.
Суд апеляційної інстанції вважає вірними висновки слідчого судді про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Як слідує зі змісту ухвали, слідчий суддя взагалі не погодився з наведеними у клопотанні прокурора доводами про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор наводить доводи щодо наявності лише двох ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню.
Отже, з урахуванням того, що апелянт не оспорює висновки суду про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах поданої апеляційної скарги.
Також колегія суддів враховує, що клопотання прокурора про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді арешту не містить мотивування щодо недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Тобто, при розгляді клопотання прокурор не довів обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
Згідно вимогам ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При постановленні нової ухвали колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апелянта про наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на характер та ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , та враховуючи, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчиненого злочину, та деякі свідки перебувають у дружніх відносинах з підозрюваним.
Враховуючи молодий вік підозрюваного, ту обставину, що він раніше не судимий, є студентом, навчається на денній формі у ліцеї, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, має постійне місце проживання в с. Тридуби та тимчасове місце проживання у зв`язку із навчанням в смт. Криве Озеро, колегія суддів вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, про який просить прокурор, а саме, у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3, 422 КПК України, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Кривоозерського району Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2015 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 20 січня 2016 року включно.
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не відлучатися із населених пунктів: за місцем проживання по АДРЕСА_2 , а також за місцем тимчасового проживання (у зв`язку із навчанням) по АДРЕСА_2 ;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого постійного та тимчасового місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_14 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3