Справа № 314/1715/15-к Провадження № 1-кп/314/148/2015
ВИРОК
іменем України
15.05.2015 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
· головуючого судді ОСОБА_1 ,
· за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вільнянськ Запорізької області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.04.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
- у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.02.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;
- 05.12.2012 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 122 КК України, з застосуванням ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Вільнянського райсуду від 15.02.2012 року і остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького райсуду Запорізької області від 04.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році» невідбуту частину покарання скорочено наполовину. Звільнився 08.09.2014 року з Біленьківської ВК (№ 99) Запорізької області згідно ухвали Запорізького райсуду Запорізької області від 29.08.2014 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк складає 5 місяців 19 днів,
- у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

04.02.2015 року приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, знаходячись біля будинку №19 по пров. Толстого в м. Вільнянськ Запорізької області, підбігли до ОСОБА_5 , та нанесли потерпілому кулаками та ногами по 2 удари кожен, тобто, застосовували до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, від чого потерпілий впав на землю, і скориставшись тим що супротив ОСОБА_5 був подавлений, вони скоїли грабіж майна потерпілого, яке ОСОБА_4 дістав з кишені останнього, а саме:
· мобільного телефону «Fly E 157», вартістю 500 гривень;
- сім-карти мобільного оператора «МТС», вартістю 10 гривень, на якій знаходилось 10 гривень;
- сім-карти мобільного оператора «Лайф», вартістю 10 гривень, на якій знаходилось 23 гривні;
- гаманця, що не представляє матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2000 гривень, а всього відкрито викрали майна ОСОБА_5 на загальну суму 2553 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, він повністю визнає свою провину, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що, дійсно, в перших числах лютого місяця 2015 року ввечері вони разом з ОСОБА_9 перебували на автовокзалі в м. Вільнянськ Запорізької області, де проводжали свого товариша на автобус. Там вони звернули увагу на незнайомого чоловіка, який вживав алкогольні напої разом зі своїми друзями, і вирішили відібрати у нього мобільний телефон. Дочекавшись, коли друзі чоловіка розійшлись, і останній попрямував додому, вони пішли слідом за ним, і по дорозі побили потерпілого, від чого останній впав на землю. Скориставшись цим, ОСОБА_10 дістав з кишені чоловіка мобільний телефон та гаманець, в якому було приблизно 2000 грн., точну суму він вже не пам`ятає. В той же вечір на таксі вони з ОСОБА_9 поїхали до м. Запоріжжя, де на викрадені гроші купували продукти харчування, сигарети, алкогольні напої. Витративши всі гроші, вони через день поїхали в с. Новогупалівка Вільнянського району і там здали в скупку мобільний телефон потерпілого, а отримані гроші також витратили на придбання продуктів харчування та сигарети. Зараз у скоєному щиро кається, запевняє суд в тому, що зробив необхідні висновки для себе. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі, обіцяє його відшкодувати найближчим часом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, він повністю визнає свою провину, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. При цьому повністю підтвердив пояснення ОСОБА_3 , пояснивши, що на початку лютого місяця 2015 року на втовокзалі в м. Вільнянськ Запорізької області вони помітили незнайомого чоловіка, і вирішили відібрати у нього мобільний телефон. З цією метою вони пішли за ним слідом, і по дорозі він та ОСОБА_3 нанесли чоловіку декілька ударів, від чого останній впав на землю. Тоді він дістав з кишені чоловіка мобільний телефон, а також гаманець з грошима. На викрадені у чоловіка гроші в сумі приблизно 2000 грн. вони з ОСОБА_11 на таксі поїхали до м. Запоріжжя, де гуляли та купували їжу, алкогольні напої, сигарети. Мобільний телефон потерпілого вони через два дні здали в скупку в с. Новогупалівка, і отримані за нього гроші також витратили на власні нужди. Зараз щиро кається, жалкує про скоєне. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі, має намір відшкодувати його найближчим часом.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 04 лютого 2015 року він після роботи разом з товаришами вживав пиво біля автовокзалу в м. Вільнянськ Запорізьклї області. В цей час на телефон прийшло СМС повідомлення про надходження заробітної плати. В банкоматі він зняв з карточки заробітну плату в сумі 2000 грн., поклав гроші в гаманець. Проте по дорозі додому його наздогнали двоє невідомих хлопців і стали його бити. Коли він впав на землю, вони дістали у нього з кишені та відібрали мобільний телефон та гаманець з грошима. Після цього він звернувся до міліції з відповідною заявою про пограбування.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в суді беззастережно визнали свою вину у повному обсязі, ніхто з учасників процесу не оспорював встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини та докази у цьому кримінальному провадженні, суд, керуючись вимогами ст.349 КПК України, обмежив вивчення доказів допитом обвинувачених, потерпілого та дослідженням матеріалів, які характеризують особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує дії кожного з них за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за передньою змовою групою осіб, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 також за наявністю кваліфікуючої ознаки повторності вчинення цих діянь.
Відповідно до ст.66 КК України в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття .
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Згідно ст.66 КК України в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , - судом не встановлено.
При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особи обвинувачених, а саме:
- ОСОБА_3 на час скоєння інкримінованого йому в вину злочину судимим не був в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів: психіатра чи нарколога не перебуває, проживає разом з батьками, за місцем проживання характеризується задовільно.
- ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів: психіатра чи нарколога не перебуває, проживає разом з батьками, за місцем проживання характеризується задовільно, інкримінований йому в вину злочин скоїв в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного за попереднім вироком суду.
Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд дійшов наступних висновків:
Враховуючи, що ОСОБА_3 на час скоєння інкримінованого злочину вважався особою, раніше не судимою, суд вважає можливим призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, та вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього на період іспитового строку обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Також, призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що злочин, за скоєння якого він засуджуються цим вироком, було скоєно обвинуваченим до ухвалення відносно нього Вільнянським районним судом Запорізької області вироку від 09.04.2015 року. Тому остаточно суд призначає покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, з застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України.
Що стосується покарання ОСОБА_4 , то з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше вже був неодноразово судимий, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе тільки в умовах, пов`язаних з ізолюванням від суспільства, при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі. Суд вважає, що тільки цей вид покарання є необхідним і достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів.
Також при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що злочин, за скоєння якого останній засуджується цим вироком, він скоїв в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного йому вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.12.2012 року, і тому остаточне покарання обвинуваченому суд призначає на підставі ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків, керуючись положеннями ст. 71 КК України.
Речові докази відсутні.
Судові витрати відсутні.
Заявлений у справі потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов на суму 2553 грн., - суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення цієї суми на користь потерпілого з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку .
До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити чинним обраний раніше ОСОБА_3 та ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання з покаранням, призначеним вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.04.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років 6-ти (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.81, ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.12.2012 року у вигляді 1-го місяця позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4-х років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку суду до виконання.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити, стягнувши на його користь 2553 грн. в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Обраний ОСОБА_3 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту - залишити чинним до набрання вироком законної сили.
Обраний ОСОБА_4 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту - залишити чинним до набрання вироком законної сили.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

15.05.2015