Справа № 361/2121/15-к
Провадження № 1-кп/361/158/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 червня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю : прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

цивільного позивача ОСОБА_7

представника цивільного позивача ОСОБА_8

представника цивільного відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000463 від 29.01.2013 року про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бірки Любомльського району Волинської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч. 2 КК України

В С Т А Н О В И В:
28 сiчня 2013 року близько 18 години 30 хвилин, водiй ОСОБА_10 , керуючи технiчно справним автомобiлем марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись поза межами населеного пункту по 25 кiлометру + 300 метрiв автодороги «Кив-Чернiгiв» у напрямку вiд м.Кив до м.Чернiгiв на територiї Броварського району Київської областi, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.2.3 «б» Правил дорожнього руху Украни, Після виконання маневру перестроювання не переконався, що його дії будуть безпечні, не будуть заважати іншим учасникам дорожнього руху, своєчасно не вжив заходів та не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив п.10.1та 10.3 Правил дорожнього руху Украни, унаслiдок чого допустив зiткнення своєю правою стороною автомобiля iз боковою лiвою частиною автомобiля марки «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 , пiд керуванням водiя ОСОБА_7 , який рухався у попутному напрямку вiдносно автомобiля марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 .

У результатi дорожньо-транспортно пригоди, водiй автомобiля марки «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав легкі тiлеснi ушкодження, а пасажир даного автомобiля ОСОБА_11 отримав тяжкі тiлеснi ушкодження,у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток склепіння та основи черепа, кісток правої орбіти, забою головного мозку важкого ступеня, правобічної епфдуральної гематоми, ран в правій тім`яній ділянці, вiд яких помер в лiкарнi.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину в пред`явленому обвинувачені визнав повністю та пояснив, що він дійсно 28.01.2013 року, близько 18 год. 30 хв. рухався в темний час доби по автодороги «Кив-Чернiгiв» у напрямку вiд м.Київ до м.Чернiгiв. В напівпичепі до автомобіля зіпсувались гальма і він зупинився на крайній лівій смузі. Оскільки обочина була дуже засніжена, він вирішив відремонтувати гальма автопричепа та для цього переміститись на острівець безпеки, який розділяє потоки транспорту в обох напрямках. Включивши лівий показчик повороту, він почав маневр вліво. Коли він починав маневр, він траспорту позаду себе не бачив. Проїхавши декілька метрів, він відчув удар в ліву частину кабіни . Вийшовши з машини, він побачив, що в кабіну його автомобіля допустив наїзд легковий автомобіль Шевроле лікування. Просить не наказувати його суворо, врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному, а також просить застосувати до нього Закон про амністію.

Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_10 йому завдана значна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнали великих душевних страждань внаслідок смерті близької людини.

Цивільний позов ОСОБА_12 про стягнення з ПАТ Українська транспортна страхова компанія» матеріальної шкоди заподіяною джерелом підвищеної небезпеки внаслідок витрат на лікування та встановлення надгробного пам`ятника доведений, частково визнаний відповідачем і підлягає задоволенню частково, в розмірі фактичних витрат на лікування -38 263, 59 грн та витрат на спорудження пам`ятника-13764 грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з ПАТ Українська транспортна страхова компанія» матеріальної шкоди заподіяною джерелом підвищеної небезпеки внаслідок витрат на лікування, транспортування транспортного засобу та витрати на правову допомогу доведений, частково визнаний відповідачем і підлягає задоволенню повністю , в розмірі фактичних витрат 12003 грн.

При цьому суд враховує, що пiд час ДТП автомобiль марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 перебував у володiннi водiя ОСОБА_10 , який керував ним на технiчного паспорта i водiйських прав вiдповiдноi категорiї.

Цивiльно-правова вiдповiдальнiсть за шкоду, заподiяну житгю, майну третiх осiб даного транспортного засобу була належниим чином застрахована на пiдставi Полiсу вiд I9.04.20I2р № НОМЕР_3 на страхову суму 100 000 грн.

Страховиком є Приватне акцiонерне товариство Українська транспортна страхова компанія», .

Згiдно п. 1.4. Закону Украiни «Про обов`язкове страхування цивiльної вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв», особи, вiдповiдальність, яких застрахована, - страхувальник та iншi особи, якi правомiрно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володiння забезпеченим транспортним вважасться правомiрним, якщо iнше не встановлено законом або рішенням суду.

Згiдно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом пiдвищеної небезпеки вiдшжодовується особою, яка на вiдповiднiй правовiй пiдставi володiє транспортним засобом.

Вiдповiдно п. 9.3 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування правовоi вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв», розмiр суми за шкоду, заподiяну житгю та здоров`ю потерпiлих, становить 100 тисяч грн. на одного потерпiлого.

Вiдповiдно до положень ст..1194 ЦК України особа, цивільна відповідальність якої застрахована, лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Розглянувши цивільні позови ОСОБА_12 та ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_10 моральної (немайнової) шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити їх за наступними підставами.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Винність ОСОБА_10 доведена в судовому засіданні і тому він повинен відшкодовувати моральну шкоду.

Згідно ст.ст. 23. 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала з ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода може відшкодовуватись грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд виходить з того, що в результаті вчиненого злочину, загинула близька людина потерпілого ОСОБА_12 - його син і він протягом життя буде випробувати в зв`язку з цим моральні страждання.

А позивач ОСОБА_7 зазнав значного фізичного болю і страждань від ушкодження здоров`я в результаті ДТП, процесу лікування., також був порушений нормальний ритм життя та суспільні зв`язки.

Враховуючи принципи розумності і справедливості, що шкода буза завдана необережними діями, а також сімейний стан обвинуваченого, суд вважає що позов потерпілого ОСОБА_12 про відшкодування йому моральних збитків підлягає задоволенню повністю, в розмірі 249 690 грн., та позов потерпілого ОСОБА_7 підлягає задоволенню повністю на суму 10 962 грн.

Учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт порушення правил дорожнього руху та їх наслідки не заперечує.

За таких обставин, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_10 за виключенням дослідженням документів, що характеризують його особу та доказів, що підтверджують цивільний позов.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_10 в порушенні ним вимог правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність .Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує: - за ч.2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 суд , у відповідності до ст. ст. 66 КК України , визнає його щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 286 ч.2 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченого, що він позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся в скоєному. Обвинувачений, як особа не являється небезпечним для суспільства, має постійне місце проживання. Тому суд, вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкцією 286 ч.2 КК України, в виді позбавлення волі.

Суд вбачає підстави до звільнення обвинуваченого від кримінального покарання, оскільки обвинувачений звернувся до суду про звільнення його від кримінального покарання у відповідності до ст. 1 п.в,є Закону України «Про амністію у 2014 році», так як він має на утриманні неповнолітнього сина,1998 року народження т, стосовно якого він не позбавлений батьківських прав а також має матір, яка досягла 70 річного віку.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_10 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались, в обранні вказаній особі до набрання вироком законної чинності запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.

Процесуальні і витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази, вказані в обвинувальному акті : автомобілі підлягають поверненню власникам.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.65, 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, ст. ст.1, 9, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 4(чотири)роки 6 місяців.

У відповідності до ст. 1 п. в,є, ст. 9, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_12 у відшкодування моральної шкоди 249 690 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 у відшкодування моральної шкоди 10 962 грн.

Стягнути з ПАТ Українська транспортна страхова компанія» Код на користь ОСОБА_12 у відшкодування матеріальної шкоди 52027,59 грн.

Стягнути з ПАТ Українська транспортна страхова компанія» Код на користь ОСОБА_7 у відшкодування матеріальної шкоди 12003 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз-3943,16 грн.

Речові докази: автомобіль марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 залишити в користуванні власника, автомобiль марки «Шевроле Авео» державний номерний знак НОМЕР_2 , повернути власнику чи його представнику.

Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1