Номер провадження 1-в/556/2/2015
У Х В А Л А
Іменем України
16.01.2015 року смт. Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Полицької ВК №76 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володимирецького районного суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1987 року народження, про застосування відносно нього Закону України «Про амністію», раніше не судимого.
Засуджений 09.07.2014 року Рівненським районним судом Рівненської області за ст. 121 ч.1, ч. 4 ст. 296, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України - 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
03.11.2014 року вироком апеляційного суду Рівненськоі області вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 09.07.2014 року в частині звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням скасувати, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
В С Т А НО В И В :
До Володимирецького районного суду Рівненської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього положень ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив скоротити йому навпіл призначений судом строк покарання на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Представник адміністрації колонії в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що формально ОСОБА_5 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році».
Прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував оскільки ОСОБА_5 не підпадає під дію цього закону.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, особової справи засудженого, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до п. «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році», питання про застосування амністії до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, суд вирішує за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про
поведінку засудженого за час відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 09.07.2014 року вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ст. 121 ч.1, ч. 4 ст. 296, ст. 70, ст. 75, ст. 76 КК України - 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.
03.11.2014 року вироком апеляційного суду Рівненськоі області вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 09.07.2014 року в частині звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням скасувати, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», дія закону про амністію поширюється на злочини, вчиненні до набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення на половину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1-5 цього Закону.
19 квітня 2014 року вступив в силу Закон України №1185-УІІ від 08.04.2014 року «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до статті 8 Закону України «Про застосування амністії в Україні» особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до закону про амністію підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніш як протягом трьох місяців після опублікування закону про
Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_5 , 1987 року народження, він був засуджений лише 03.11.2014 року вироком апеляційного суду Рівненськоі області який набрав чинності, тобто після закінчення терміну для застосування Закону «Про амністію у 2014 році».
Враховуючи вказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_5 не може бути застосована амністія, а тому у задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - слід відмовити.
На підставі викладеного Керуючись ст. 537, 539, КПК України, ст. 74, 86 КК України, ст.ст. 1, 2, 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 1,5,8 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про застосування положень Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1