Справа № 456/3932/14-к
Провадження № 1-кп/456/21/2015
ВИРОК

іменем України

15 травня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаково Саратовської області РФ, тимчасово проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 09.12.2014р. за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 04.03.2015р. за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за наступних обставин: 07 серпня 2014р. приблизно о 18.00 год. ОСОБА_7 , знаходячись на пл. Майдан Ринок м. Стрий Львівської області, керуючись прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до неповнолітньої ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та звернувся до неї із проханням надати йому мобільний телефон, яким вона користувалася та який належить її матері потерпілій ОСОБА_5 , для здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Нокіа Н200» білого кольору вартістю 500 грн., в середині якого знаходилася SIМ-карта мобільного оператора зв`язку Life вартістю 15 грн. та карта флеш-пам`яті Місто SD об`ємом 8 GВ вартістю 20 грн. Заволодівши таким чином телефоном, ОСОБА_7 не повернув його ОСОБА_8 та залишив вказане місце події, прихопивши телефон із собою, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 535 грн.

13 жовтня 2014р. приблизно об 11.30 год. ОСОБА_7 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись неподалік кафе «Фелічіта», що па пр.Чорповола в м. Стрию, під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом зловживання довірою неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , заволодів його мобільним телефоном марки «НОКІА Експрес Мюзік 5130» вартістю 900 грн., чим завдав останньому майнову шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_7 винуватість в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, ствердив наведені вище обставини, у вчиненому каявся. Показав, що відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, придбавши взамін викраденого у неповнолітньої ОСОБА_8 інший телефон.

Окрім особистого визнання, винуватість ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях доведена показаннями потерпілих ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_6 . Зокрема ОСОБА_8 показала, що одного дня у серні 2014р. на прохання доньки ОСОБА_9 дала їй свій мобільний телефон. Однак, донька його не повертала протягом декількох днів. Згодом донька їй розповіла, що мужчина знайомий її подружки забрав у неї мобільний телефон під приводом зателефонувати і відмовився його повертати. Згодом з`ясувала, що телефоном заволодів ОСОБА_7 , який на її вимогу взамін викраденого придбав інший мобільний телефон. Матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

Неповнолітній ОСОБА_6 ствердив, що у жовтні 2014р., знаходячись на пр. Чорновола в м.Стрий віддав ОСОБА_7 на прохання останнього свій мобільний телефон. Вони разом пішли до ТЦ «Фуршет», де ОСОБА_7 його залишив і кудись пішов, прихопивши його телефон. Він прочекав декілька годин, але ОСОБА_7 так і не повернувся. Згодом ОСОБА_7 розповів йому, що здав телефон в ломбард, обіцяв викупити його, але так і не повернув ні телефон, ні кошти за нього.

Оскільки фактичні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень ОСОБА_7 та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися, суд, переконавшись у правильному розумінні зазначеними особами змісту цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, який вчинив відкрите викрадення майна (грабіж) потерпілої ОСОБА_5 вартістю 535 грн. та повторно заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 вартістю 900 грн. шляхом зловживання довірою, тобто вчинив шахрайство.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який на час скоєння зазначених злочинів не був судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.

Так як ОСОБА_7 винен у злочинах, вчинених ним до постановлення Миколаївським районним судом Львівської області вироків від 09.12.2014р. та 04.03.2015р., суд вважає, що відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України у строк призначеного останньому покарання за сукупністю злочинів слід зарахувати покарання, відбуте частково за попередніми вироками від 09.12.2014р. та 04.03.2015р.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України 2 (два) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 2 (два) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України у строк призначеного ОСОБА_7 покарання зарахувати покарання, відбуте частково за попередніми вироками Миколаївського районного суду Львівської області вироків від 09.12.2014р. та 04.03.2015р. і призначити остаточне покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 04.03.2015р. Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_1