УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/1646/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.125 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №286/1646/15-к за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року відносно
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , -
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції, як ухвалений із порушеннями вимог КПК України, а кримінальне провадження відносно неї закрити на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. При цьому, звертає увагу на те, що повністю визнала свою вину у вчиненому, щиро розкаялась, вчинила злочин невеликої тяжкості, неодноразово просила у потерпілої вибачення, пропонувала їй відшкодувати матеріальну шкоду, однак остання в цьому відмовила. А тому, посилаючись на наведене, рахує, що судом безпідставно не застосовано відносно неї положення ст.45 КК України.
Згідно вироку суду першої інстанції, обвинувачену ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 08 березня 2015 року, біля 16 год. в приміщенні кафе, бази відпочинку «Голубе озеро», яке знаходиться в лісовому масиві поблизу с.Дубовий Гай, Овруцького району, ОСОБА_7 , в присутності сторонніх осіб ( ОСОБА_9 та інш.), умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшла до знайомої ОСОБА_10 та нанесла один удар долонею руки по обличчю останньої. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_7 заподіяла потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодженім у вигляді двох дрібних поверхневих садин на рівні середньої частини спинки носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи Овруцького міжрайонного бюро СМЕ №65 від 11.03.2015 року відносяться до категорії легких без короткочасного розладу здоров`я.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 в підтримку своїх апеляційних вимог, думку прокурора, яка просила вирок суду скасувати з призначенням нового судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 288 КПК України, яка регламентує розгляд питання про звільнення від кримінальної відповідальності, передбачено закриття відповідною ухвалою кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд також ухвалою відмовляє у його задоволенні та продовжує судове провадження в загальному порядку.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вищезазначені вимоги КПК України судом першої інстанції не виконані.
Так, у матеріалах кримінального провадження мається письмова заява обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям (с.п.25), однак при вирішенні цієї заяви, суд першої інстанції обмежився лише її обговоренням та постановленням усної ухвали без виходу до нарадчої кімнати. (с.п.35)
Крім того, відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.
Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При цьому, як вбачається з матеріалів цього провадження, воно складається із цілого ряду не завірених ксерокопій документів висновок експерта, протокол огляду місця події, протокол проведення слідчого експерименту та ін. (які суд першої інстанції поклав в основу вироку як доказ вини обвинуваченої), що на думку колегії суддів, не може не ставить під сумнів належність, достовірність та допустимість цих документів як доказів та вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст.23, 94 КПК України.
Колегія суддів звертає увагу на відсутність у матеріалах провадження відповідної заяви потерпілої ОСОБА_10 про вчинене відносно неї кримінального правопорушення, що вказує на відсутність належного доказу на підтвердження законності порушення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення з врахуванням вимог ч.1 ст.477 КПК України.
За вище наведених обставин, на переконання апеляційного суду, вирок суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, та підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
З врахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме - законність та безпосередність дослідження доказів, беручи до уваги, що такі порушення неможливо усунути в апеляційному порядку, вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.7, ч.6 ст.9, 407, ч.1 ст.412, ст.415 КПК України підлягає скасуванню з направленням провадження на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити частково. Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року щодо обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_7 - скасувати, а по кримінальному провадженню призначити новий судовий розгляд в Овруцькому районному суді Житомирської області.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді :