АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/18/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1, ст.125, ч.3 ст.296 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року.

Даним вироком,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тернополя, громадянку України, з незакінченою вищою освітою, неодружену, студентку ТНПУ ім.Гнатюка, жительку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та засуджено її за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Тернополя, громадянку України, з вищою освітою, неодружену, працюючую фітнес-тренером оздоровчого комплексу Алігатор, жительку АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано невинуватою та виправдано за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та засуджено її за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Судом постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в користь ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по 1000 грн. завданої моральної шкоди.

Згідно вироку суду, 01 листопада 2013 року о 03 год. 00 хв. в обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які в стані алкогольного сп`яніння перебували у громадському місці у приміщенні нічного клубу Алюр, що по вул. Злуки, 45 в м.Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 листопада 2013 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці у приміщенні нічного клубу Алюр, що по вул. Злуки, 45 в м.Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизначених правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, безпричинно, умисно нанесла ОСОБА_11 численні удари руками та ногами по тілу. Під час вчинення ОСОБА_8 хуліганських дій відносно ОСОБА_11 до неї приєдналась ОСОБА_10 , яка реалізуючи свій злочинний умисел, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизначених правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи із особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства, наблизившись до ОСОБА_11 , почала безпричинно наносити їй численні удари руками та ногами по тілу. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_11 спричинено синці повік лівого ока, на правій половині чола, задній поверхні середньої третини правого передпліччя, задній поверхні верхньої та нижньої третин лівого стегна, передній поверхні лівого коліна, які згідно висновку експерта № 1531 від 04 листопада 2013 року належать до легких тілесних ушкоджень.

В свою чергу ОСОБА_12 , будучи обуреною діями ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з метою припинення їх хуліганських дій, стала між ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , та виконуючи активні дії, які виразились у відштовхуванні руками обох останніх, намагалася припинити їх хуліганські дії, однак в цей момент ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжуючи свої хуліганські дії, об`єднані одним злочинним умислом, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у здійсненні активної фізичної протидії із спричиненням тілесних ушкоджень, почали безпричинно умисно наносити ОСОБА_12 численні удари руками та ногами по тілу, в результаті останній спричинено садна на задній поверхні середньої третини лівої половини грудної клітки, синець на задній поверхні нижньої третини правого плеча та синець на передній внутрішній поверхні лівого коліна, які згідно висновку експерта № 1532 від 04 листопада 2013 року за степенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_10 та ОСОБА_8 було грубо порушено громадський порядок, а саме: суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наданих їм Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 органами досудового розслідування були кваліфіковані за ч.3 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії та вчинено групою осіб.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення в суді відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 за ч.3 ст.296 КК України та кваліфікував їх дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, вчинене за наступних обставин.

В обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які перебували у приміщенні нічного клубу Алюр, що по вул. Злуки, 45 в м.Тернополі, 01 листопада 2013 року о 03 год. 00 хв. виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Реазілуючи свій злочинний умисел, 01 листопада 2013 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні нічного клубу Алюр, що по вул. Злуки, 45 в м. Тернополі, під час словесного конфлікту з ОСОБА_11 умисно нанесла їй удар правою рукою в область голови. Після чого разом із ОСОБА_8 почали наносити останній численні удари руками та ногами по тілу, в результаті ОСОБА_11 спричинено, синці повік лівого ока, на правій половині чола, задній поверхні середньої третини правого передпліччя, задній поверхні верхньої та нижньої третин лівого стегна, передній поверхні лівого коліна, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому ОСОБА_10 разом із ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні нічного клубу Алюр, що по вул. Злуки, 45 в м.Тернополі, під час словесного конфлікту із ОСОБА_12 умисно нанесли їй численні удари руками та ногами по тілу, в результаті останній спричинено, садна на задній поверхні середньої третини лівої половини грудної клітки, синець на задній поверхні нижньої третини правого плеча та синець на передній внутрішній поверхні лівого коліна, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скористались своїм правом самостійно підтримувати раніше пред`явлене обвинувачення в суді за ч.3 ст. 296 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 просять вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та ухвалити новий вирок, яким їх виправдати за ч.1 ст.125 КК України, посилаючись на те, що суд безпідставно взяв до уваги покази свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які, як зазначено у вироку, не бачили самого конфлікту. Вважають, що суд неправдиво відобразив у вироку показання свідка ОСОБА_15 , зазначивши, що він не був очивидцем самого конфлікту. Проте, як вказують, в судовому засіданні він пояснював, що по вказівці адміністратора він спостерігав за потерпілими, які поводили себе зухвало, та бачив як ОСОБА_11 розпочала конфлікт, штовхнула ОСОБА_10 в плече, а потім її підтримала ОСОБА_12 .. В цей час ОСОБА_16 намагалась припинити їх протиправну поведінку та вони почали її штовхати. Тому, як пояснив свідок ОСОБА_15 , він втрутився, щоб припинити конфлікт та разом з іншим охоронцем ОСОБА_17 силоміць вивели ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з приміщення закладу на вулицю. Обвинувачені вважають, що тілесні ушкодження потерпілим могли спричинити охоронці, які, за показами свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , дуже брутально, із застосуванням фізичної сили, виводили потерпілих з приміщення. Вказують, що ОСОБА_16 теж були спричинені легкі тілесні ушкодження, на що суд не звернув увагу.

Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинувачену ОСОБА_8 , в судових дебатах її захисника, які просять вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати їх за ч.1 ст.125 КК України, в судових дебатах представника потерпілих ОСОБА_7 , який вважає, що в діях обвинувачених наявний склад правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, просить вирок суду залишити без змін, в судових дебатах прокурора, який вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, просить апеляцію обвинувачених залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_16 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Перевіркою кримінального провадження встановлено, що судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, порушень цього закону, які були б істотними та могли бути підставою скасування судового рішення у справі не допущено, а висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та недоведеності їх вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України суд зробив на підставі досліджених в судовому засіданні, належно оцінених та детально викладених у вироку доказів.

Так, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в ході досудового слідства і в судовому засіданні ствердили, що 01 листопада 2013 року близько 01 год. вони разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відпочивали в нічному клубі Алюр. Приблизно через 1 год. вони пішли в туалет, де зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які загородили прохід. На прохання дати можливість їм вийти, обвинувачені виражатися нецензурною лайкою та провокували конфлікт. Зокрема, ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_11 в область чола, а потім вона разом з ОСОБА_10 стали наносити їй тілесні ушкодження руками та ногами від чого вона зігнулась і впала. ОСОБА_12 намагалась відштовхнути обвинувачених, однак, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 нанесли їй удари в грудну клітку. В цей час в туалет зайшли двоє охоронців ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , і не з`ясовуючи нічого, виштовхали ОСОБА_11 , а потім і ОСОБА_12 з приміщення клубу.

Те, що потерпілим нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вказавши, що 01 листопада 2013 року близько 01 год. відпочивали в нічному клубі Алюр разом з потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Бачили, як вони пішли в туалет, а через деякий час в туалет пішли охоронці та почали виштовхувати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з приміщення. Ті були пошарпані та говорили, що їх побили ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .. Вийшовши за ними на вулицю побачили в ОСОБА_11 синець під оком та гулю на чолі, а в ОСОБА_12 кров на блузці. Свідки вказали, що конфлікту між потерпілими та обвинуваченими не бачили, але, ствердили, що потерпілі вказали, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_8 нанесли їм тілесні ушкодження.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , не визнавши вини пояснили, що жодних ударів потерпілим не наносили та припускають, що тілесні ушкодження в потерпілих могли утворитися в процесі того, як їх із закладу виводили охоронці, а ті чинили їм опір та зазначили, що в приміщенні туалету на ОСОБА_11 декілька разів падала планка із дверної коробки.

Разом з тим, з їх показів вбачається, що вони дійсно 01 листопада 2013 року близько 01 год. знаходились в приміщенні нічного клубу Алюр, по вул. Злуки,45 в місті Тернополі. В цьому ж закладі знаходилися ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .. Вони не заперечили, що пішли в туалет, де в цей час були також потерпілі.

Вказали, що там же, між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виник конфлікт та відбулася штовханина.

Як зазначила ОСОБА_10 , її штовхнула в плечі ОСОБА_11 , стала її тримати та повисла на ній, а ОСОБА_8 , забравши її руки, відштовхнула ОСОБА_11 , і в цей час ОСОБА_12 шарпала ОСОБА_8 за руку.

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи, проведеної 01 листопада 2013 року, в ОСОБА_11 виявлені синці повік лівого ока, на правій половині чола, задній поверхні середньої третини правого передпліччя, задній поверхні верхньої та нижньої третин лівого стегна, передній поверхні лівого коліна, які утворилися від дії тупих предметів в межах доби до її судово-медичної експертизи та не властиві для падіння на площині з висоти власного росту, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

При проведенні 01 листопада 2013 року судово-медичної експертизи в ОСОБА_12 виявлені садна на задній поверхні середньої третини лівої половини грудної клітки, синець на задній поверхні нижньої третини правого плеча та синець на переднє-внутрішній поверхні лівого коліна, які виникли в межах доби до її судово-медичної експертизи та не властиві для падіння на площині з висоти власного росту, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що вказані тілесні ушкодження потерпілим спричинили ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , оскільки обвинувачені самі підтвердили, що брали участь у конфлікті з потерпілими, зокрема, шарпалися, штовхалися з ними, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказали свідкам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_8 нанесли їм тілесні ушкодження, висновками судово-медичних експертиз, які стверджують, що нанесені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесні ушкодження відносяться до легких та про неможливість їх утворення від падіння планки із дверної коробки.

Вина ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 13 листопада 2013 року, згідно яких потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 упізнали та вказали на ОСОБА_8 та ОСОБА_10 як осіб, які спричинили їм тілесні ушкодження.

Колегія суддів вважає, що суд дав належну оцінку показам свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_15 , що є охоронцями клубу, які підтвердили факт вчинення між обвинуваченими та потерпілими фізичного конфлікту, а саме, вказавши, що ті шарпалися та штовхалися, в зв`язку з чим вони зобов`язані були втрутитись та припинити його.

Разом з тим, жодних пояснень з приводу того, що вони, як охоронці, нанесли тілесні ушкодження потерпілим, під час виведення потерпілих із закладу, свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не давали та в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази цього.

Щодо посилання апелянтів на те, що потерпілі завдали тілесні ушкодження ОСОБА_16 є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_16 з жодними заявами про спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_11 чи ОСОБА_12 в правоохоронні органи не зверталась.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дав належну оцінку діям ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і правильно кваліфікував їх за ч.1 ст. 125 КК України.

Разом з тим, суд вірно прийшов до переконання про відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України та підставно виправдав їх за цією статтею.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинувачених, зокрема, що вони є особами молодого віку, позитивно характеризуються по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, конкретні обставини справи.

З урахуванням наведеного, з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_10 та ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, в мінімальному розмірі, що є необхідним і достатнім для їх виправлення та перевиховання.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спричиненої їм моральної шкоди, суд врахував, характер та обсяг страждань, які зазнали потерпілі, їх моральні переживання, характер взаємовідносин між потерпілими і обвинуваченими, причини і наслідки неправомірних дій обвинувачених та, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд обґрунтовано задовольнив вимоги в цій частині частково, в розмірі по 1000 гривень кожній.

Таким чином, підстав для скасування вироку та виправдування обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 04 листопада 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді - три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2