Кримінальне провадження
№ 1-кп/489/387/15 р.
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
29.05.2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

при секретарі судових засідань ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2015 року ОСОБА_3 усвідомлюючи, що придбання, носіння, зберігання, збут бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу заборонений, попередньо домовився з ОСОБА_8 про придбання у нього вибухового пристрою гранати Ф-1. З цією метою ОСОБА_3 у другій половині дня 25.02.2015 приїхав в більярдний клуб «Массе», розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 88/7Б, де зустрівся з ОСОБА_8 .

Перебуваючи в більярдному клубі «Массе» ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_8 вибуховий пристрій - оборонну ручну осколкову гранату Ф-1, за 400 грн. Після придбання вибухового пристрою, ОСОБА_3 з метою подальшого збуту переніс його за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

Надалі, на початку березня 2015 року (точної дати досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 з корисливою метою, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_4 за 550 гривень вибуховий пристрій - оборонну ручну осколкову гранату Ф-1.

Окрім того, 10 березня 2015 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_8 та без передбаченого законом дозволу придбав у останнього оборонні ручні осколкові гранати Ф-1 в кількості 5 шт. та наступальні осколкові ручні гранати РГД-5 в кількості 5 шт., за 4 250 грн.

Після протиправного придбання вказаних вище, вибухових пристроїв у ОСОБА_8 , ОСОБА_3 з метою подальшого збуту перевіз їх в район площі Перемоги м. Миколаєва, де з корисливою метою, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_4 за 4 350 гривень, оборонні ручні осколкові гранати Ф-1 в кількості 5 шт. та наступальні осколкові ручні гранати РГД-5 в кількості 5 шт.

Суд визнає винним ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбанні, носінні, зберіганні та збуті вибухових пристроїв .
Обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_2 під час досудового розслідування уклали угоду про визнання винуватості від 25.05.2015 р., у якій в зв`язку з беззастережним визнанням ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому за ст. 263 ч. 1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні особи, яка незаконно збула їй особливо небезпечний засіб.
1)
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Покласти на ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
Суд переконавшись, що умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, яким є злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, за якою кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним та є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, з урахуванням поведінки обвинуваченого щодо визнання вини.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_2 на підставі якої ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання.

На початку березня 2015 року (точної дати досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_4 знаходячись біля будинку 25 по вулиці Першотравнева м. Миколаєва, усвідомлюючи, що придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу заборонений, незаконно придбав у ОСОБА_3 за 550 гривень оборонну ручну осколкову гранату Ф-1.

Крім того, 10 березня 2015 року ОСОБА_4 знаходячись в районі площі Перемоги м. Миколаєва, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав у ОСОБА_3 за 4 350 гривень оборонні ручні осколкові гранати Ф-1 в кількості 5 шт. та наступальні осколкові ручні гранати РГД-5 в кількості 5 шт.
Після цього, в березні 2015 року (точної дати досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_4 незаконно переніс оборонні ручні осколкові гранати Ф-1 в кількості 4 шт. та наступальні осколкові ручні гранати РГД-5 в кількості 3 шт. до гаражу № НОМЕР_1 , яким він користується, гаражного кооперативу «Оліпм», що розташований по вул. Космонавтів м. Миколаєва, де в подальшому без відповідного дозволу незаконно зберігав вказані вибухові пристрої.
Крім того, 23 березня 2015 року ОСОБА_4 незаконно переніс оборонну ручну осколкову гранату Ф-1 в кількості 1 шт. та наступальну осколкову ручну гранату РГД-5 в кількості 1 шт. до будинку, в якому інколи проживає, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (точна адреса відсутня). 24 березня 2015 року ОСОБА_4 з метою приховування незаконного зберігання даних вибухових пристроїв, закопав їх в купі сміття, що знаходиться навпроти дому, який розташований за вищевказаною адресою.
Суд визнає винним ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбанні, носінні, зберіганні та збуті вибухових пристроїв .
Обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_2 під час досудового розслідування уклали угоду про визнання винуватості від 25.05.2015 р., у якій в зв`язку з беззастережним визнанням ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому за ст. 263 ч. 1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується:
а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;
б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні особи, яка незаконно збула їй особливо небезпечний засіб.
1)
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
Суд переконавшись, що умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, яким є злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, за якою кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним та є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, з урахуванням поведінки обвинуваченого щодо визнання вини.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_2 на підставі якої ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати відповідно до ст.. 124 КПК України покласти на обвинувачених.

Керуючись ст.374, 375, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 25.05.2015 р. - затвердити.

1)
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
2) На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
3) Покласти на засудженого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
4) Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 2131,83 на користь держави КБК 24060300, ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, р/р 0005.

5)
Угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 25.05.2015 р. - затвердити.

6)
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
7) На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
8) Покласти на засудженого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ; повідомляти КВІ про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в КВІ.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , скасувати, звільнивши з під варти в залі суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту скасувати.

1)
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 2131,83 на користь держави КБК 24060300, ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, р/р 0005.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1