У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Філатова В.М.,

суддів

Федченка О.С., Кліменко М.Р.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь при розгляді справи судом
першої інстанції, на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 25.05.2007
р..

Вироком Лисичанського
міського суду від 19.03.2007 р.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, раніше
несудимий

засуджений
за ст. 367 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки
позбавлення волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною
діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. звільнений від
відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України
на ОСОБА_1. покладено обов'язок повідомляти органам кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

За вироком суду постановлено стягнути з
ОСОБА_1. на користь ВАТ “Укртранснафта” в особі Лисичанського РНУ ( далі -
ЛРНУ) 18816 грн. 75 коп.

Ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 25.05.2007 р. вирок суду скасований, провадження по справі закрито
на підставі ст. 6 п. 2 КПК
України за відсутністю в діях ОСОБА_1. складу злочину, передбаченого ст. 367 ч.
2 КК України.

За вироком суду ОСОБА_1. був визнаний винним та засуджений за те, що
працюючи керівником цеху по переробці молока ОРСу ЛРНУ, будучи службовою
особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими функціями. виконуючи покладені на нього
обов'язки, які передбачені службовою інструкцією та ст. 2.5 положення про ЛРНУ,
із якої випливає, що всі договори ЛРНУ укладаються від імені юридичної особи
“Укртранснафта” на підставі довіреності голови правління ВАТ “ Укртранснафта”,
яка видана керівнику ЛРНУ з правом передоручення, і в порушення вказаної статті
неналежним чином виконував службові обов'язки, внаслідок недобросовісного
відношення до них, не здійснював контроль за роботою своїх підлеглих, внаслідок
чого 29.07.2002 р. між цехом по переробці молока ОРС ЛРНУ був укладений договір
№ 11 з ДП “Лисичанський холодокомбінат”,
який підписаний неналежною особою, в компетенцію якої не входило підписання
договору. Внаслідок підписання договору та додаткових угод до нього за період з
29.07.2002 р. по 22.04.2005 р. ЛРНУ сплачено ДП “Лисичанський холодокомбінат”
19651 грн. 17 коп.. за зберігання продукції цеху по переробці молока ОРС ЛРНУ.

Крім цього, згідно з даними ДП “Лисичанський холодокомбінат” за цехом по
переробці молока ЛРНУ рахується масло селянське та масло топлене на загальну
суму 9417 грн. 60 коп., яке за результатами лабораторних досліджень
Лисичанської міськепідемстанції виявилось непридатним в результаті тривалості
зберігання.

Внаслідок недбалого відношення ОСОБА_1. до виконання своїх службових
обов'язків ЛРНУ спричинено шкоду на загальну суму 29068 грн. 77 коп., що потягло
тяжкі наслідки.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь при розгляді справи судом
першої інстанції, порушує питання про скасування постановленої по справі ухвали
апеляційного суду та направлення справи на новий апеляційний розгляд, оскільки
вважає рішення апеляційної інстанції про скасування вироку та закриття
провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1. складу злочину,
передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, незаконним та передчасним.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подання, розглянувши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення
частково.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України підставами для скасування вироку,
чи ухвали є зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Відповідно до чинного кримінально-процесуального законодавства ухвала
апеляційної інстанції має бути належно мотивована і відповідати вимогам статті
377 КПК України.

За змістом ст. 377 КПК України при скасуванні або зміні вироку в ухвалі
повинно бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці
порушення або необґрунтованість вироку.

Проте, як видно із матеріалів кримінальної справи, апеляційний суд,
скасовуючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1. та закриваючи провадження по
справі щодо нього на підставі п. 2 ст. 6 КПК України за відсутністю в діях
останнього інкримінованого злочину, в ухвалі не вказав, який закон при
винесенні вироку порушив місцевий суд, та в чому полягають ці порушення. Крім
того, в ухвалі також переконливо не вказав, чому вважає вирок місцевого суду
необґрунтованим.

Разом з тим, апеляційний суд всупереч вимогам процесуального закону без
дослідження доказів дав їм іншу оцінку ніж ту, яку дав суд першої інстанції.

За таких обставин ухвала апеляційної інстанції підлягає скасуванню.

При новому розгляді слід виконати вимоги закону, які регламентують розгляд
справи в апеляційній інстанції в разі необхідності провести судове слідство і
постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 377, 394-396 КПК
України, колегія суддів

У х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора, який брав
участь при розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 25 травня 2007 року щодо ОСОБА_1скасувати через істотні порушення
кримінально-процесуального закону, а кримінальну справу направити на новий
апеляційний розгляд в іншому складі суддів.

С У Д Д І:

Філатов В.М.
Федченко О.С. Кліменко
М.Р.