Справа № 667/5319/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Слідчий суддя Комсомольського районного суду м.Херсона

ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого,

встановила:

26.06.2014 року до суду звернувся ОСОБА_6 зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 негайно повернути йому грошові кошти в розмірі 8000 доларів США та 200 Євро, службове посвідчення працівника УМВС України в Херсонській області на його ім`я, мобільний телефон Iphone 5, мобільний телефон Nokia Е 66 та талони на пальне.

В обґрунтування скарги посилався на ту обставину, що 07.06.2014 року в ході огляду його службового кабінету були вилучені грошові кошти в розмірі 8000 доларів США та 200 Євро, службове посвідчення працівника УМВС України в Херсонській області на його ім.»я, мобільний телефон Iphone 5 та мобільний телефон Nokia Е 66 та талони на пальне, які належать йому. В порушення строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України, слідчим подано до слідчого судді клопотання про арешт майна 10.06.2014 року, в той час, коли воно повинно бути повернуте володільцю. 11.06.2014 року ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання про арешт майна було відмовлено. 19.06.2014 року ухвалою апеляційного суду Херсонської області рішення слідчого судді залишено в силі. Згідно ст.169 КПК України у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, воно повертається особі, у якої воно було вилучено, але при зверненні до прокуратури Херсонської області 19.06.2014 року його захисником ОСОБА_5 з заявою про повернення майна, слідчим воно не було повернуто.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали частково, пояснили, що 2 та 3 липня 2014 року слідчим ОСОБА_7 було повернуті 200 Євро, мобільні телефони и 7900 доларів США, але мобільні телефон зразу ж вилучені на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей. При цьому в ухвалі слідчого судді від 20.06.2014 року зазначено, що мобільні телефони нібито вже повернуті ОСОБА_7 , що не відповідало дійсності. Інші вилучені речі так на теперішній час і не повернуті. Просили зобов`язати слідчого повернути 100 доларів США, службове посвідчення, мобільні телефони та талони на бензин.

Прокурор в судовому засіданні скаргу не визнав, пояснив, що слідчим не були порушені строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в службовому кабінету Дьорова 07.06.2014 року, оскільки з 7 по 9 включно були вихідні, а звернувся слідчий з клопотанням 10.06.2014 року, тобто в перший робочий день. Оскільки ухвалою слідчого судді від 11.06.2014 року в задоволенні клопотання було відмовлено, а ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 19.06.2014 року їх апеляційна скарга залишена без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін, 23.06.2014 року слідчий надіслав листа захиснику ОСОБА_8 , де пропонував з`явитися в прокуратуру для отримання тимчасово вилученого майна, а саме мобільних телефонів, 200 Євро, 7900 доларів США.

100 доларів США, які співпадали за серією та номером з виданими працівникам СБУ грошовими валютними коштами для вручення гр. ОСОБА_9 для участі у проведенні передачі цих грошей ОСОБА_10 , що діяв від імені Дьорова, визнані речовими доказами в порядку ст..98 КПК України, належать не ОСОБА_7 , а СБУ, по ним призначена експертиза, тому вони повинні зберігатися при матеріалах кримінального провадження. Мобільні телефони були вилучені у ОСОБА_7 02.07.2014 року згідно протоколу на підставі ухвали слідчого судді від 20.06.2014 року про тимчасовий доступ з вилученням. Вони також визнані речовими доказами по справі. Що стосується талонів на бензин та службового посвідчення, то ці речі є власністю УМВС України в Херсонській області та повернуті саме УМВС, оскільки ОСОБА_7 було звільнено з посади.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши надані сторонами матеріали, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 07.06.2014 року слідчим прокуратури Херсонської області в ході огляду службового кабінету ОСОБА_6 , розташованого в приміщенні УМВС України в Херсонській області по вул.Кірова,4 в м.Херсоні, були вилучені, окрім інших речей, грошові кошти в розмірі 8000 доларів США та 200 Євро, службове посвідчення працівника УМВС України в Херсонській області на ім`я, мобільний телефон Iphone 5, мобільний телефон Nokia Е 66 та талони на пальне.

Постановою слідчого від 08.06.2014 року вилучені при огляді речі визнані речовими доказами в порядку ст.98 КПК України.

10.06.2014 року до Комсомольського райсуду надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на мобільні телефони Iphone 5 та Nokia Е 66 в порядку ст.ст.170-174 КПК України, яке ухвалою слідчого судді від 11.06.2014 року залишено без задоволення.

19.06.2014 року ухвалою апеляційного суду Херсонської області вищезазначена ухвала залишена без змін та набрала чинності.

Цього ж числа до прокуратури Херсонської області від адвоката ОСОБА_11 надійшло клопотання про повернення ОСОБА_7 вилученого майна, а саме грошових коштів, службового посвідчення, мобільних телефонів, яке 20.06.2014 року було розписано на слідчого ОСОБА_4 23.06.2014 року після вихідних на ім`я адвоката ОСОБА_11 надіслано листа про необхідність ОСОБА_7 звернутися до слідчого для отримання тимчасового вилученого майна, за виключенням службового посвідчення, що відповідно до ст.100 КПК України повернуто володільцю УМВС України в Херсонській області.

02.07.2014 року та 03.07.2014 року згідно розписок ОСОБА_7 були повернуті 200 Євро, 7900 доларів США та мобільні телефони.

Мобільні телефони були вилучені у Дьорова 02.07.2014 року згідно протоколу на підставі ухвали слідчого судді від 20.06.2014 року про тимчасовий доступ з вилученням.

08.07.2014 року на підставі постанови слідчого про призначення судово-технічної експертизи 100 доларів США, вилучені у Дьорова, були направлені до експертної установи.

15.07.2014 року 96 карток на пальне було направлено на ім.»я начальника ВВБ в Херсонській області ДВБ МВС України для проведення ревізії, інвентаризації видачі, використання та списання.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно до п.п.2,3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучено майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, або коли клопотання слідчого, прокурора про арешт такого майна не подано наступного робочого дня після його вилучення.

Посилання скаржника на необхідність повернення тимчасового вилученого майна на підставі п.3 ч.1 ст.169 КПК України безпідставна, оскільки слідчим подано клопотання до слідчого суду про арешт тимчасово вилученого майна в перший робочий день після вилучення, тобто 10.06.2014 року, оскільки з 07.06. по 09.06.2014 року включно були вихідні.

Також, на погляд суду, є необґрунтованим і посилання скаржника та його захисника на вимоги п.2 ч.1 вказаної статті про негайне повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої воно було вилучено, при відмові в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки тимчасово вилучене у Дьорова 07.06.2014 року майно було визнано речовими доказами, які згідно вимог ст.100 КПК України повертаються володільцю, а не особі, у якої вилучено, окрім випадку надання судом тимчасового доступу до речей з дозволом їх вилучення.

Оскільки мобільні телефони на час розгляду скарги у суді вилучені у Дьорова на підставі ухвали слідчого судді від 20.06.2014 року в порядку ст.163 КПК України, то мобільні телефон не можуть бути повернуті скаржнику.

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що 100 доларів США серія і номер LВ 09356364 В, вилучених у Дьорова 07.06.2014 року та визнаних речовим доказом, відповідно до видаткового касового ордеру від 06.06.2014 року видано УСБУ в Херсонській області та за актом огляду та вручення 06.06.2014 року передано ОСОБА_12 для передачі ОСОБА_10 , що діяв від імені Дьорова, та є власністю УСБУ в Херсонській області, тому не підлягають поверненню ОСОБА_7 .

Службове посвідчення на ім`я ОСОБА_7 та картки на пальне, що видавалися Дьорову УМВС України в Херсонській області також є власністю останнього.

Судом також проаналізовано посилання захисника скаржника на порушення слідчим строків, встановлених КПК для проведення певних слідчих дій.

Так, в законі не визначено строків повернення тимчасово вилученого майна, а зазначається про його негайне повернення.

Процесуальні строки в кримінальному процесі є різновидом правових засобів, спрямованих на забезпечення правильного здійснення у кожній кримінальній справі завдань судочинства. Процесуальний строк обовґязково повґязаний з будь-якою процесуальною дією або сукупністю дій. Це пояснюється тим, що строки в кримінальному процесі застосовуються не інакше, як засіб регулювання процесуальних відносин, що складаються з окремих дій субґєктів, які беруть участь у процесі. Тому здебільшого вимога про додержання строки визначається одночасно з вимогою про здійснення самої дії.

Тому, на погляд суду, посилання в законі на негайне повернення тимчасово вилученого майна передбачає повернення майна якомога швидше після проведення всіх необхідних для цього дій особою, в якої воно знаходиться. Та обставина, що мобільні телефони та грошові кошти були повернуті не 19.06.2014 року після винесення ухвали апеляційного суду обумовлювалось отриманням слідчим клопотання з копіями судових рішень, необхідністю виклику Дьорова до приміщення прокуратури, де ці речі знаходилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,

ухвалила:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1