Справа № 307/393/15-к
Провадження № 1-кп/307/153/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироками Тячівського районного суду: від 20.12.2000 р. за ч. 3 ст. 81 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; від 18.08.2004 р. за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; від 20.04.2005 р. за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки і 7 місяців позбавлення волі; від 21.11.2012 р. за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, на 5 місяців арешту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
05.01.2015 року, близько 16-ї год., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою вчинення крадіжки, зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 та викрав звідти шість металевих труб білого кольору, довжиною по два метри кожна, загальною вартістю 1020 грв., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що 05.01.2015 р., він разом із братом своєї співмешканки, ОСОБА_6 , святкували його день народження вживаючи спиртні напої. Потім він вирішив викрасти металеві труби у ОСОБА_5 , в якої неодноразово працював по найму і знав де вони знаходяться. Приблизно в 16-й год., він зайшов на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 та викрав шість металевих труб білого кольору, довжиною по два метри кожна, які приніс на подвір`я будинку у якому проживає і попросив ОСОБА_7 віднести ці труби до ОСОБА_8 . Більш точні обставини крадіжки та продажу викрадених труб не пам`ятає, так як знаходився у сильному сп`янінні. Просить не позбавляти його волі і розкаюється у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, так як не бажає брати участь у судовому засіданні. Ніяких претензій до обвинуваченого не має, оскільки завдані їй матеріальні збитки відшкодовані ним повністю.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він дав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що 05.01.2015 року, обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_1 , звідки викрав шість металевих труб та спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1020 грв.

Пунктами 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. "Про судову практику у справах про злочини проти власності" роз`яснено, що предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи: речі (рухомі й нерухомі), грошові кошти, цінні метали, цінні папери тощо, а також право на майно та дії майнового характеру, електрична та теплова енергія. Крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України по кваліфікуючій ознаці таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. За кваліфікуючою ознакою повторність суд кваліфікує дії ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що він має непогашені судимості за вчинення крадіжок.
Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують - вину свою визнав, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілій завдану шкоду; а також обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Враховуючи наведені пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 не обирався.

Речовий доказ шість металевих труб залишити у ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1