АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1109/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 616/173/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст. 395 КК України
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01.04.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новоселівка Сватівського району Луганської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, з середньою освітою, що не працює, є громадянином України, раніше судимий 09.07.2010 року Вовчанським районний судом в Харківській області за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2013 року на не відбутий строк 1 рік 06 місяців 19 днів,
засуджений за ст.395 КК України до 2 місяців арешту.
Відповідно до ст.ст.71,72 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднане не відбуте покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківської області за ч.3 ст.187 КК України у виді 1 року 06 місяців 19 днів позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрано запобіжний захід у вигляді арешту, ОСОБА_7 взятий під варту в залі суду.
Строк відбування покарання обчислено з моменту взяття ОСОБА_7 під варту.
Вироком суду першої інстанції встановлено, що постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 21.03.2014 р. відносно ОСОБА_7 був встановлений адміністративний нагляд терміном на 12 місяців із застосуванням наступних обмежень:
- заборона перебування в кафе та барах, де є продаж алкогольних напоїв з метою їх придбання та вживання;
- зобов`язано ОСОБА_7 один раз на місяць прибувати на реєстрацію у визначені дні до Великобурлуцького РВ ГУ МВС України в Харківській області;
- повідомляти Великобурлуцький РВ ГУ МВС України в Харківській області про зміну місця роботи чи проживання, а також виїзд за межі району;
- заборонити вихід за межі домоволодіння за місцем його проживання в період з 22 години до 6 години ранку наступного дня.
Але ОСОБА_7 будучи письмово ознайомленим з даною постановою суду, розуміючи встановлені відносно нього адміністративним наглядом обмеження, з метою ухилення від адміністративного нагляду з грудня 2014 р. по 11 березня 2015 р. виїхав до м. Харкова, де в зв`язку із вчиненим злочином був затриманий працівниками Великобурлуцького РВ ГУМВС України в Харківській області.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок, у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 395 КК України 3 місяці арешту, на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до даного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попередній вироком та остаточно призначити покарання у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі. Зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_7 за ст. 395 КК України та правова кваліфікація кримінального правопорушення учасниками розгляду не оспорюється.

Прокурор у своїй апеляції порушує питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання, у зв`язку з невірним застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ч. 4 ст. 71 КК України, та просить призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 року 8 місяців позбавлення волі, що є більшим від покарання за новий злочин та від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Доводи апеляції прокурора в даній частині є обґрунтованими та колегією суддів визнаються такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці вимоги закону районний суд не виконав.
При призначенні покарання ОСОБА_7 апеляційний суд керується положеннями ст.ст. 65-67 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_7 був засуджений 09.07.2010 року Вовчанським районний судом Харківській області за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 24.07.2013 року на не відбутий строк 1 рік 06 місяців 19 днів позбавлення волі.
Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, у скоєному злочині щиро покаявся. Разом з тим, ОСОБА_7 є раніше судимою особою, вчинив злочин в період не відбутого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, що не було в повній мірі враховано судом першої інстанції, у зв`язку з чим призначено покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, через зайву м`якість.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкції статті 395 КК України у виді арешту та остаточного призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань, з урахуванням положень ст.ст. 71, 72 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст.ст. 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.395 КК України у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Вовчанського районного суду Харківській області від 09.07.2010 року та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у вигляді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий
Судді: