Провадження №11-сс/772/289/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2015 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001000 від 17.02.2013 року,
за участю секретаря: ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

слідчого: ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :
З матеріалів справи вбачається, що в клопотанні , погодженому з прокурором ставилось питання про застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному за ст.ст.190 ч.3 КК України, а саме в тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_9 на протязі 2008-2013 років заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 на загальну суму 286тис. доларів США, 231 тис євро .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого ВМВ УМВС України у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 та одночасно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2015 року та постановити нову ухвалу та застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи мотивуючи свої вимоги тим, що суд не врахував, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, злочинна діяльність носить системний характер, перебував у розшуку.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_11 , який підтримав апеляцію, , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляцію прокурора слід залишити без задоволення.
Висновки суду про відмову в задоволенні клопотання слідчого ВМВ УМВС України у Вінницькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та одночасно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є обґрунтованими.
Як вбачається з ухвали , останнім дотримані вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Суд відмовляючи у задоволені клопотання слідчого, дотримався положень ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України стосовно мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Розглядаючи подання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 суд дійшов вірного висновку про відсутність доказів, які б свідчили про намагання ОСОБА_5 ухилятись від слідства, перешкоджати виконанню процесуальних рішень та продовжити злочинну діяльність, оскільки такі дані в клопотанні не наведені взагалі, а зазначено лише припущення слідчого про те, що перебуваючи на волі він може вчинити вищенаведені дії.
Крім цього в клопотанні слідчого не були наведені доводи, які давали підстави вважати, що внаслідок обрання запобіжного заходу, не пов`язаного позбавленням волі, ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства та суду. Твердження про перебування в розшуку не є об`єктивним, оскільки матеріали досудового розслідування , внесено до ЄРДР за № 0001000 від 17.02.2013 року , за ознаками злочину передбаченого ч.3ст.190 КПК України , та ОСОБА_5 не був повідомлений про порушення щодо нього кримінального переслідування. Крім цього після звільнення з-під варти ОСОБА_5 з`являється на виклики слідчого, суду не уникає виконання процесуальних рішень.
Твердження ж суду про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для застосування особі запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі Мамедова проти Росії(Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання , суд дав вірну оцінку наявним у справі доказам, через що обгрунтовано дійшов висновку про не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно ОСОБА_5 , а з урахуванням сукупності даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 адекватним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку ОСОБА_5 застосував до ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт .
На підставі викладеного колегія судів не знайшла підстав для задоволення апеляції прокурора.
Керуючись ст.ст.ч.2ст.376, 176,177,178,181,193,194,404,407,419,422 КПК України,апреляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді клопотання прокурора прокуратури м.Вінниці прокуратури Вінницької ОСОБА_12 на ухвалу Вінницького міського суду від 15 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді у тримання під вартою - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду від 15 липня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді у тримання під вартою залишити -без змін.
Ухвала остаточна оскарженю не підлягає
Судді:
з оригіналом згідно
Суддя :