н/п 1-кп/640/116/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, освіти вищої, не одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
27 жовтня 2014 року приблизно о 09 год. 15 хв. ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині вул. Пушкінській, м. Харкова, рухаючись з боку вул. Весніна в бік вул. Студенської здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. На шляху слідування по вказаній дорозі, під`їжджаючи до пішохідного переходу напроти будинку № 102 по вул. Пушкінській, де вже знаходились автомобілі у нерухомому стані, водій ОСОБА_6 здійснила наїзд на пішохідному переході на пішохода ОСОБА_7 , тим самим порушила, згідно висновку № 1084/14 від 24.11.2014 НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, вимоги п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України а саме:
п.18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
п. 18.4 - «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжите / відновити / рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»
В результаті ДТП пішоходу ОСОБА_7 , згідно висновку експертизи № 1065-А/14 від 13.11.2014 року заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а саме закритий внутрішньо суглобовий перелом зовнішнього мищелку великогомілкової кістки справа та перелом голівки малогомілкової кістки справа із зсувом.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зпочатку вину у скоєні інкримінованого їй злочині за ч.1 ст. 286 КК України визнала частково, вважала що винним у вчиненні ДТП є і потерпіла особа. В подальшому в судовому засіданні ОСОБА_6 , вину не визнала, вказала, що її вина у скоєні злочину не доведена, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Захисник в інтересах ОСОБА_6 просив суд виправдати обвинувачену у скоєні злочину.
Не зважаючи на не визнання своєї вини у скоєні інкримінованого злочину, вина ОСОБА_6 доведена дослідженими у судовому засіданні доказами:
- даними протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від
27.10.2014 року, якими зафіксовано місця ДТП за участю ОСОБА_6 / а. с. 9 Т.1 /
- схемою к протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди, у якій відображено місце зіткнення автомобіля «Daewoo Matiz», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 / а. с. 12 Т.1 /
- висновком експерта № 1065-А/14 відносно ОСОБА_7 ,, з якого
вбачаться, що у зв`язку з подіями 27.10.2014 року у ОСОБА_7 , 60 років, мали місце наступні ушкодження:
1/. садна обличчя та верхніх кінцівок це легкі телесні ушкодження.
2/. закритий внутрішньо суглобовий перелом зовнішнього мищелку
великогомілкової кістки зправа та перелом голівки малогомілкової кістки заправа із зсувом це ушкодження середнього ступеню важкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
Наявні ушкодження утворилися від дії твердих предметів, можливо, в умовах дорожньо транспортної пригоди, на які вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Між тілесними ушкодженнями, які мали місце у ОСОБА_7 та подіями від 27.10.2014 року вбачається причинно наслідковий зв`язок. Наявні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_7 не могли утворитися при падінні з висоти росту. / а. с. 23 Т.1 /
· поясненнями опитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 проте,
що 27.10.2014 року приблизно о 09 год. 15 хв. він їхав по вул. Пушкінській в сторону вул. Весніна м. Харкова та побачив чоловіка / ОСОБА_7 / який переходив дорогу в районі будинку № 102 по перехідному переходу, і автомобіля «Daewoo Matiz» наїхав на ОСОБА_7
· даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.11.2014 року за
участю ОСОБА_6 , яка в ході експерименту пояснила, що 27.10.2014 року приблизно о 09 год. 15 хв. вона їхала на автомобілі «Daewoo Matiz», в світлий час доби по вул. Пушкінській з боку вул. Весніна м. Харкова приблизно 40 км. на годину. Коли вона наближалась до пішохідного переходу, то побачила, що стоять там два автомобілі. На пішохідному переході стався наїзд на пішохода / ОСОБА_7 / який переміщувався зліва на право по ходу руху автомобіля / а. с. 45 Т.1 /
· даними схеми до протоколу слідчого експерименту за участю понятих та
водія ОСОБА_6 , у якій зі слів ОСОБА_6 зафіксовано місце зіткнення потерпілого та автомобіля під керуванням ОСОБА_6 / а. с. 48 Т.1 /
· висновком експерта № 1084/14 від 24.11.2014 року, з якого вбачається, що
1/. у даній дорожній обстановці водій автомобіля « Деу Матиз» ОСОБА_6 , повинна була діяти відповідно до вимог п.п. 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України.
2/. У даній дорожній обстановці водій автомобіля « Деу Матиз» ОСОБА_6 , мала технічну можливість запобігти ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля до місця наїзду / відповідно до вимог п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України /
3/. у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля « Деу Матиз» ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п.п.18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП / а. с. 53 Т.1 / Аналізуючи вище перелічені докази, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 доведена повністю і її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Не визнання вини у скоєні інкримінованого злочину ОСОБА_6 суд вважає, що обвинувачена зайняла дану позицію як один з видів захисту від обвинувачення, з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, дана позиція спростовуються сукупністю дослідженими в судовому засіданні доказами.
При призначені покарання ОСОБА_6 суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про її особу.
В порядку ст. 12 КК України скоєний злочин за ч.1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона раніше не
судима, на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває, працює, характеризується позитивно, має неповнолітню дитину - 2001 року народження.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність неповнолітньої дитини / 2001 року народження /, яку виховує сама / у зв`язку з втратою годувальника /, і вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання пов`язане з обмеженням позбавленням волі, у межах санкції статті передбаченої КК України у розмірі достатньому для її виховання та виправлення і у розмірі мінімальному, передбаченого санкцією відповідної статті.
Суд не знаходить підстав при призначенні покарання позбавляти ОСОБА_6 , права керувати транспортним засобом. При цьому суд виходить з того, що транспортний засіб необхідний ОСОБА_6 для організації свого життя з урахуванням того, що вона має неповнолітню дитину.
Позовні вимоги заявлені потерпілим ОСОБА_7 обвинувачена ОСОБА_6 не визнала в повному обсязі.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.
При цьому суд виходить з наступного.
В судовому засіданні ОСОБА_7 заявив позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у сумі 6171 грн. 84 коп. та моральної шкоди у сумі 150000 грн. 00 коп.
В обґрунтування матеріальної шкоди потерпілим надані фіскальні чеки на придбання ліків на суму 6171 грн. 84 коп., але ж потерпілим не надано з медичного закладу перелік ліків, які застосовувались при його лікуванні, а тому суд позбавлений можливості перевірити вартість ліків, які пішли конкретно на лікування потерпілого ОСОБА_7 .
В іншій частині позовних вимог потерпілому відмовити.
Судові витрати по справі за проведення експертизи № 1084/14 від 24.11.2014 року складають 586 грн. 80 коп. та вказану суму суд стягує з ОСОБА_6 на користь держави.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання 1 / один / рік обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати у сумі 586 грн. 80 коп. на користь держави.
Речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя -