Справа № 1-50/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007 року

Лановецький районний суд
Тернопільської області в
складі :

головуючого
суду Сарновського
В.Я.

при
секретарях Домчук
В.І.,

Головатюк О.І.

з участю
прокурора Мандата
В.В.,

потерпілої ОСОБА_2

представника
потерпілої ОСОБА_3,

та
захисника ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Ланівці справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с. Бережанка Лановецького
району, жительки хутора Пиньки села В.
Куськівці Лановецького району,
громадянки України, з вищою
освітою, не одруженої, не працюючої,
раніше не судимої, за ч.2 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

31 липня
2006 року приблизно о 16 годині 30 хвилин на пасовищі біля с В. Куськівці
Лановецького району ОСОБА_1 під час суперечки ,
яка переросла у бійку, з
громадянкою ОСОБА_2 щодо місця випасу худоби,
умисно нанесла молотком 4-5 ударів по голові ОСОБА_2, чим заподіяла їй легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

В
судовому засіданні, як і під час
досудового слідства, підсудна ОСОБА_1
свою вину у вчиненому не визнала. При цьому вона пояснила, що 31 липня 2006 року вона обробляла
присадибну ділянку у своєму господарстві,
в якому утримує 1 корову та дві телиці і випасає їх на пасовищі біля
свого господарства. Біля 15 години юна припнула власну телицю біля бетонного
стовпчика , на долині пасовища, що розташоване неподалік її господарства. З
приводу місця випасу худоби у неї з ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_2 виникла
суперечка, в ході якої потерпіла
ОСОБА_2, маючи при собі палицю товщиною
біля 7 см в діаметрі та довжиною біля 80 см,
намагалась витягнути припона Вона підбігла до ОСОБА_2 і спробувала їй
перешкодити. При собі вона мала молоток,
яким нічого не робила ОСОБА_2,
піднявшись, вдарила її палицею 2
рази в передню частину голови. Вона спіймала цю палицю і в цей момент до них
підійшов ОСОБА_5, який маючи товсту
палку в руці, замахнувся на неї. Вона
випустила з рук молоток і спіймала його палицю. Потім вона її відпустила, а другою рукою хотіла забрати руку його
дружини -ОСОБА_2, яка тримала її за
волосся. В цей час ОСОБА_5 знову замахнувся на неї палкою і хотів ударити, однак вона ухилилась і удар прийшовся по
голові його дружини. ОСОБА_2 впала біля бетонного стовпчика, почала кричати і можливо в нього вдарилась.
ОСОБА_6 під час
бійки поблизу не було. Йдучи додому вона також його не бачила. Цивільного
позову підсудна не визнала

Незважаючи
на невизнання підсудною своєї вини у інкримінованому їй злочині, вона повністю доведена доказами, зібраними органами досудового слідства по
справі та дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_2 показала, що вона проживає разом із своїм чоловіком у
м. Тернопіль. Разом із чоловіком на літо
вона приїжджає на хутір Зіновеччина
біля с
Бережанка
Лановецького району, де
займається веденням

2

господарства, обробітком земельних
ділянок. Влітку 2006 року вона разом із чоловіком проживали на вищевказаному
хуторі. Приблизно на відстані 400-500 м від них на хуторі Пиньки проживає
ОСОБА_1, з якою у них неодноразово перед
тим виникали сварки оскільки її худоба заходила на їхній город і знищувала
посіви. Колишнє колгоспне поле вони поділили між сусідніми господарствами і
їхня частина поля була відгороджена гіллям.
31 липня 2006 року близько 16 години вона перебувала на пасовищі
неподалік свого господарства і побачила,
що ОСОБА_1 припнула своє теля на їхній половині пасовища. З цього
приводу між ними виникла суперечка. Коли вона намагалась відіпнути теля, ОСОБА_1 нанесла їй два удари молотком по
голові. Від цих ударів їй стало погано,
однак вона, обороняючись, встигла спіймати ОСОБА_1 за волосся, але та нанесла їй ще 2-3 удари молотком в
праву сторону голови спереду. В цей момент підбіг її чоловік, який почав її захищати і кликати на допомогу
сусіда ОСОБА_6. Коли він прийшов, то
ОСОБА_1 пішла від них і при цьому нецензурно висловлювалась в їхню адресу. її
чоловік відвіз власною автомашиною до колишньої медсестри, ОСОБА_7,
що проживає в селі Бережанка, яка
оглянула її і сказала, щоб вони їхали в
Лановецьку ЦРЛ. У неї сильно була розбита голова, текла кров і все обличчя було в крові. Вона
знаходилась на лікуванні у травматологічному відділенні Лановецької КЦРЛ, потім в неврологічному відділі, і продовжувала лікування у Тернопільській
психоневрологічній лікарні. Будь яких предметів у руках ні вона, ні її чоловік не мали. Потерпіла підтримала
цивільний позов про стягнення з підсудної відшкодування моральної шкоди в сумі
10 тисяч гривень і матеріальної шкоди в сумі 700 гривень.

Свідок
ОСОБА_5 показав, що влітку 2006 року він
з дружиною ОСОБА_2 проживали на хуторі Зіновеччина біля с Бережанка
Лановецького району. 31 липня 2006 року близько 16 години між ним і дружиною
виникла суперечка з ОСОБА_1 щодо місця випасання худоби, під час якої ОСОБА_1 нанесла його дружині по
голові два удари молотком, який тримала
в руці. Побачивши це він пішов до них і бачив,
що ОСОБА_1 ще нанесла 2-3 удари по голові молотком його дружині, від чого вона впала Коли він підійшов, у дружини була розбита голова і все обличчя
було в крові. Він її відвіз до медсестри,
що проживає в селі Бережанка, яка
її оглянула і сказала, щоб вони їхали в
Лановецьку ЦРЛ. Він під час суперечки у руках палиці не мав і будь-яких ударів
дружині не наносив, а побила її ОСОБА_1

Свідок
ОСОБА_6 показав, що 31 липня 2007 року приблизно о 16 годині
він перебував на пасовищі неподалік свого господарства, що розташоване по сусідству з господарством
ОСОБА_7 і почув, що на відстані біля
50-70 м від нього ОСОБА_1 свариться із ОСОБА_2 та побачив, як ОСОБА_2 хотіла відіпнути телицю ОСОБА_1
однак вона якимось предметом, можливо
молотком, вдарила ОСОБА_2 по голові
декілька разів. Прийшовши до ОСОБА_2 він побачив, що у неї розбита голова і тече кров. Він
разом із ОСОБА_5 довели її додому, а
потім її повезли у лікарню.

Свідок
ОСОБА_7 показала, що вона проживає на
хуторі Зінновеччина села Бережанка Лановецького району, раніше працювала медсестрою. Приблизно о 17
годині 31 липня 2006 року до неї приїхали ОСОБА_2 та її чоловік. У ОСОБА_2 була
сильно розбита голова і обличчя все було в крові. ОСОБА_2 розповіла, що на пасовищі її молотком по голові побила
ОСОБА_1 і нанесла їй біля 5 ударів молотком.

Крім
показів свідків винність підсудної ОСОБА_1 підтверджується також письмовими
доказами, зібраними по справі, а саме : висновком комісійної судово-медичної
експертизи № 15, у відповідності до
якої: 1. ОСОБА_2 заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом
здоров'я у вигляді рани у лівій тім'яній ділянці, чотири ділянки вогнищевого ( локального )
забою м'яких тканин волосяної частини голови,
садно у лівій половині голови,
синця лівої надбрівної дуги. 2. Утворення ушкоджень на голові за
вказаних ОСОБА_2 обставин, тобто при
нанесенні їй чисельних (4-5 ) ударів молотком,
не виключається. 3. Покази ОСОБА_1 стосовно виникнення ушкоджень голови
у ОСОБА_2 від "нанесення одного удару палкою " та при можливому"
послідуючому вдарянні до бетонного стовпчика", не відповідають кількості та локалізації
виявлених травматичних змін; протоколом відтворенням обстановки та обставин
події в процесі проведення якого ОСОБА_2 підтвердила свої

З

покази дані нею при допиті в якості потерпілої та показала в присутності
понятих, як 31 липня 2006 року ОСОБА_1
заподіяла їй тілесні ушкодження; протоколом огляду місця події від 20 лютого
2007 року, з якого видно, що на місці вчинення злочину крім бетонної
частини електроопори інших предметів не виявлено; протоколом обшуку в
господарстві ОСОБА_1 ході проведення якого було вилучено речовий доказ -
молоток; протоколами очних ставок потерпілої та свідка ОСОБА_7 з
підсудною, на яких вони підтвердили свої
покази; іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Свідки
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що 9 серпня
2006 року відвідували ОСОБА_1 у неї вдома і бачили у неї тілесні ушкодження у
вигляді двох саден голови та синців на руці. Крім того свідок ОСОБА_8
показав, що ОСОБА_1 повідомляла йому
ввечері 31 липня 2006 року по телефону,
що її побили ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Свідок
ОСОБА_10 показав, що 31 липня 2006 року
він косив сіно на полі біля с В.Куськівці. Близько 16-17 год. він почув, як невідомий йому чоловік крикнув
"Гардзінський" і на відстані близько одного кілометра від себе
побачив, що в долині біля стовпчика
сидить невідома йому жінка, а з пагорбка
до неї спускаються ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Сварки він не чув і за подальшими подіями
не спостерігав.

Суд, оцінюючи докази по справі, критично ставиться до пояснень підсудної про
те, що вона потерпілу не била, а ушкодження ОСОБА_2 заподіяні ОСОБА_5 та нею
самою, визнає їх спрямованими на
ухилення від кримінальної відповідальності,
оскільки вони спростовуються викладеними доказами : показаннями
потерпілої, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, протоколами слідчих
дій, висновками судово-медичної
експертизи та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Оцінюючи
покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 суд приходить до висновку, що
вони не спростовують факт заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень підсудною.

Враховуючи
наведені по справі обставини суд прийшов до висновку про доведеність злочину
вчиненого підсудною ОСОБА_1, дії якої
слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК
України, як умисне легке тілесне
ушкодження, що спричинило короткочасний
розлад здоров'я.

При
призначенні покарання підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину; дані щодо особи винної, яка
позитивно характеризується по місцю проживання,
пенсійного віку; відсутність обставин,
що обтяжують чи пом'якшують покарання,
і вважає, що їй слід призначити
покарання згідно статті звинувачення у вигляді арешту.

В
судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення підсудної від
покарання за ч.2 ст. 125 КК України на підставі п. г ст. 1
Закону України "Про амністію" від 19 квітня 2007 року, згідно з яким жінки, які на день набрання чинності цим Законом
досягай 55-річного віку засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш
суворе, ніж позбавлення волі на строк не
більше п'яти років, підлягають
звільненню від покарання. Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги згоду підсудної на
застосування амністії, суд вважає що є
законні підстави для задоволення клопотання.

Суд, враховуючи понесені потерпілою ОСОБА_2
фізичні та моральні страждання, внаслідок
спричинених ОСОБА_1 тілесних ушкоджень,
їх характер та обставини заподіяння,
тривалість її лікування, вважає, що цивільний позов про стягнення з підсудної
відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи
питання про стягнення матеріальної шкоди з підсудної в розмірі 700
гривень, з них 189, 60 гривень витрати
на ліки та 510, 40 гривень - на проїзд до лікувальних закладів, суд прийшов до висновку, що потерпілій слід відшкодувати лише
підтверджені довідкою лікарні витрати пов'язані з придбанням медикаментів за
власні кошти, а у стягненні витрат на
проїзд громадським та власним транспортом слід відмовити оскільки матеріалами
справи не встановлено і цивільним позивачем не доведено, що ці витрати понесені нею у зв'язку з вчиненням
підсудною злочину.

Керуючись ст. 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною
у скоєні злочину, передбаченого частиною
2 статті 125 КК України, і призначити ЇЙ
покарання за цією статтею 2 (два) місяці арешту.

Звільнити
ОСОБА_1 від покарання призначеного цим вироком на підставі Закону України
"Про амністію" від 19 квітня 2007 року.

Стягнути
з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 2 189 (дві тисячі сто вісімдесят дев'ять) гривень
60 коп., в тому числі відшкодування моральної
шкоди в сумі 2000 гривень і матеріальної шкоди 189, 60 гривень.

Речові
докази по справі - молоток, який
належить підсудній і знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів
Лановецького РВ УМВСУ - конфіскувати.

Міру
запобіжного заходу засудженій до вступу вироку в законну силу залишити без змін
- підписку про невиїзд з місця постійного проживання.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через
Лановецький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя -
підпис

Голова
суду Л.І.Буячок

Секретар
суду Н.К.Барановська