АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/784/15 Справа № 201/6407/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

представника заявника ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу директора ТОВ «Краяни» ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було задоволено клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області та накладено арешт на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування свого рішення суд вказав, що клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.
В апеляційній скарзі директор ТОВ «Краяни» ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважної причини пропуску строку, та зазначає, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати. Судом не викликано та не повідомлено про розгляд клопотання слідчого представника ТОВ «Краяни», керуючись нормами ст.173 КПК України суд порушив вимоги п.5.7, не надіславши копії ухвали про арешт, задовольнивши подання слідчого суд порушив вимоги п.5.3, не надавши належного переліку майна, в ухвалі не номеруються документи і пункти, а просто повторюються номери та папки, вказуються мішки та підшивки при цьому жодної ідентифікації жодного документа. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам, ухвалою необгрунтовано дозволено арешт усього вилученого майна підприємства, незважаючи на ту обставину, що господарських взаємин з переліченими в ухвалі підприємствами, вони не мали. Взагалі, в ухвалі про арешт майна, не вказується, що це майно ТОВ «Краяни».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представника адвоката ОСОБА_7 та директора ТОВ «Краяни» ОСОБА_8 , які підтримали вимоги скарги та наполягали на її задоволенні, думку прокурора, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, ухвала слідчого судді є обгрунтованою та законною, пояснення слідчого, проаналізувавши доводи скарги та представлені матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, 02.09.2014 року відомості про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.1 ст.212, ч.5 ст.27 ч. 3 ст. 212, ч.3 ст. 358 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 та знаходяться в провадженні Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до учасників єдиної схеми мінімізації податкових зобов`язань та ухилення від сплати податків, а також клієнтів конвертаційного центру входять ряд суб`єктів господарювання реального сектору економіки Дніпропетровській області, в тому числі ТОВ «Краяни», що підтверджується даними податкової звітності, про що свідчить витяг з АСС «Податковий блок».

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчим суддею встановлено, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає передчасним та таким, що винесене з істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому з висновками слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ТОВ "Краяни", колегія суддів погодитись не може, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно слід відмовити.

Апеляційним переглядом встановлено, що повідомлення про підозру службовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.1 ст.212, ч.5 ст.27 ч. 3 ст. 212, ч.3 ст. 358 КК України не було вручено. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять й заявлених цивільних позовів.

Так, подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, не викладено обставин та не доведено, чи є підстави вважати, що нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Крім того, задовольняючи клопотання про накладення арешту на зазначене майно, слідчий суддя не звернув увагу, що відомості до ЄРДР внесені не відносно посадових осіб ТОВ "Краяни", на майно якого слідчий просить накласти арешт.

Колегія суддів вважає, що зазначені норми закону не в повній мірі були враховані судом, а тому слідчий суддя безпідставно прийняв оскаржуване рішення.

Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження не містять інформації щодо статусу службових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни" з огляду на приписи ч. 1 ст. 170 КПК України, крім того, слідчим в порушення вимог ч. 3 ст. 170 КПК України також не було доведено, для забезпечення якого цивільного позову він просить накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Краяни", колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Враховуючи, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею були порушені зазначені вище норми кримінального процесуального закону, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - скасувати.

Керуючись ст.ст. 170-174, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Краяни" пропущений з поважних причин строк на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року.

Апеляційну скаргу директора ТОВ "Краяни" ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року про арешт на тимчасово вилучене майно - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області та накладений арешт на тимчасово вилучене майно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою слідчому з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання ОСОБА_9 , яке погоджене з старшим прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна ТОВ "Краяни" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4