АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000081 від 07.11.2014 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвежа Бричанського ройону Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утримані неповнолітню дитину, працюючого машиністом ВП «Локомотивне депо Чернівці», раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Медвежа Бричанського району Республіки Молдова, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Старший прокурор прокуратури відділу з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері державного обвинувачення прокуратури Першотравневого Провадження №11-кп/794/100/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія ст.15, ст. 191 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
району Чернівецької області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року, яким ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень та ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Вирішено питання про долю речових доказів у справі.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 та ОСОБА_6 визнані винні у тому, що останній, працюючи машиністом ВП «Локомотивне депо Чернівці» ДТГО «Львівська залізниця», будучи матеріально відповідальною особою, за попередньою змовою з ОСОБА_7 06 листопада 2014 року у відповідності до маршруту машиніста форми ТУЗ-ІСЦ № 441 від 06.11.2014 року на ввіреному тепловозі марки ЧМЗ-З №6040, в паливному баку якого перебувало дизельне паливо в кількості 2425 л., біля 23:00год., дізнавшись від поїзного диспетчера маршрут слідування локомотиву, з метою виконання злочинного умислу, зателефонував ОСОБА_7 на мобільний телефон № НОМЕР_1 та домовився з ним про те, що останній завантажить у автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , 24 каністри ємкістю по 25 літрів кожна, загальною ємністю 600 літрів, та пластиковий шланг з водяним краном і на зазначеному автомобілі під`їде до лісосмуги, яка знаходиться біля залізничної колії на 90 км 4 пк перегону залізничних станцій «Кіцмань - Лужани» Львівської залізниці, де буде очікувати приїзду ОСОБА_6 на локомотиві марки ЧМЗ-З №6040.
07 листопада 2014 року ОСОБА_7 завантажив у автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» днз НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , три поліпропіленові мішки, в кожному з яких перебувало по 8 пластикових каністр ємкістю 25 літрів кожна і пластиковий шланг з водяним краном і приблизно о 01:45год. приїхав на заздалегідь обумовлене місце, а саме до лісосмуги, яка знаходиться у безпосередній близькості до залізничної колії на 90 км 4 пк перегону залізничних станцій «Кіцмань - Лужани» Львівської залізниці, де підготував вказані вище каністри та шланг, розмістивши їх біля залізничної колії. В подальшому, ОСОБА_6 тепловозом марки ЧМЗ-З №6040 в складі вантажного потягу № 8852 під час слідування по перегону залізничних станцій «Кіцмань - Лужани» Львівської залізниці, здійснив незаплановану зупинку на 90 км 4 пк вказаного перегону, де його з підготовленими 24 каністрами та шлангом очікував ОСОБА_7 . В той час, поки тепловоз стояв машиніст ОСОБА_6 , підійшовши до паливного баку тепловозу з лівої сторони по ходу руху потягу, відкрутив кришку баку, опустив у бак один кінець підготовленого ОСОБА_7 пластикового шлангу довжиною 7,5 м з водяним краном на іншому кінці та з його допомогою наповнив три каністри об`ємом по 25 літрів кожна, загальною ємністю 75 літрів. Однак, всіх необхідних дій направлених на розтрату чужого майна, а саме 600 літрів дизельного палива ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виконали та злочинний умисел до кінця не довели з обставин, що не залежали від їх волі, так як біля 03:10год. були виявлені працівниками ЛВ на ст. Чернівці УМВС України на Львівській залізниці. Вартість 600 літрів дизельного палива (з ПДВ) становить 10 349,66 гривень.
В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 , не заперечуючи правильність кваліфікації судом дій обвинувачених та встановлених обставин вчинення ними злочину, просить вирок районного суду змінити в частині призначення обвинуваченим покарання та визнати винними: ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права займати матеріально-відповідальні посади терміном 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік; ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі без позбавлення права займати матеріально-відповідальні посади. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 рік. Крім того, просить конфіскувати автомобіль, належний обвинуваченому ОСОБА_6 в дохід держави. В доповненні до своєї апеляційної скарги також вказує на помилку суду в частині визначення суми штрафу, призначеного обвинуваченим.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду та доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, міркування обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково на підставі наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення у межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вчинення обвинуваченими ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Оскільки прокурор ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі не оскаржує обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинувачених, колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо призначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що, призначаючи обвинуваченим покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, в основному врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та як вірно встановив районний суд, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами раніше не судимими, позитивно характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікаря наркологів та психіатра не перебувають, ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітню дитину, повністю визнали свою вину, щиро розкаялись та сприяли розкриттю злочину.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ст. 75 КК України.

За таких обставин доводи прокурора в цій частині апеляції є обґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з апеляційними вимогами прокурора в частині призначення ОСОБА_6 додаткового покарання і не призначення додаткового покарання ОСОБА_7 , оскільки останній не є матеріально-відповідальною особою і кримінальне правопорушення ним вчинено не у зв`язку з такою діяльністю.
При цьому колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо обвинувачених ст. 69 КК України в частині призначення основного виду покарання. Однак, з урахуванням зазначених вище обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів вважає за необхідне застосувати ст. 69 КК України стосовно ОСОБА_7 при вирішенні питання про застосування додаткового покарання.

Саме таке покарання, на погляд колегії суддів, є необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, колегія суддів вважає, що вирок районного суду в частині вирішення питання про долю речового доказу, а саме автомобіля марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 (підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу), є обґрунтованим, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, а саме з довідки, наданої примерією комуни Медвежа Бричанського району Республіки Молдова, ОСОБА_6 постійно користується своїм автомобілем для транспортування своїх важко хворих батьків в м. Чернівці для проходження необхідного лікування, оскільки останні знаходяться на обліку у лікаря кардіолога у зв`язку із пережитим інсультом.
Враховуючи те, що злочин не був доведений до кінця, шкода від злочину не настала, на утриманні ОСОБА_6 знаходиться неповнолітня дитина, транспортний засіб є необхідним джерелом його існування, колегія суддів вважає, що його необхідно залишити останньому.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скасувати.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади терміном на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звільнити від призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомити кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України та за його вчинення із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі без позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні посади.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомити кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речовий доказ по справі автомобіль марки «Фольксваген Транспортер» д.н.з. НОМЕР_2 повернути законному власнику ОСОБА_6 .
В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Копія згідно з оригіналом: суддя