Справа №333/4283/15-к
провадження № 1-кп/333/429/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Наталівка Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працює зварювальником в ПП «Бізнес-Офіс №6», реєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 22.03.2012 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 140 годин громадських робіт;

- 06.03.2013 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.357 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. 03.07.2014 року на підставі ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року звільнений від відбування покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засуджений, за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановлений законом порядку, на шлях виправлення не став і знову скоїв аналогічний злочин

Так, 01.06.2015 року у період часу з 23 години 00 хвилин до 23 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , та тим, що його дії залишаться непоміченими потерпілим ОСОБА_7 , шляхом вільного, таємно викрав:
- належне потерпілому ОСОБА_7 належне майно, а саме нетбук марки «Асус» в корпусі білого кольору вартістю 2310грн., мобільний телефон марки «Нокіа Х2-02» в корпусі чорного кольору, вартістю 700грн, мобільний телефон марки «Нокіа 2330с-2» в корпусі чорного кольору, вартістю 300грн, а всього на загальну суму 3310грн.;
- належне потерпілому ОСОБА_5 майно, а саме чоловічий шкіряний гаманець чорного вартістю 300грн. у якому знаходились гроші в розмірі 900грн., а всього на загальну суму 1200грн.;
- належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: а саме чоловічий гаманець чорного кольору вартістю 250грн. у якому знаходились гроші в розмірі 1500грн., дві банківські картки ПАТ «ПриватБанк», які не представляють матеріальної цінності, а всього на загальну суму 1750грн.;
- належне потерпілому ОСОБА_6 майно, а саме: а саме чоловічий гаманець чорного кольору вартістю 120грн. у якому знаходились гроші в розмірі 500грн., а всього на загальну суму 620грн.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Описаними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 була завдана матеріальна шкода в розмірі 3310грн., потерпілому ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода в розмірі 1200грн., потерпілому ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода в розмірі 1750грн., потерпілому ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода в розмірі 620грн.
Згідно з ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок, та пояснив що 01.06.2015 року у вечірній час, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на запрошення ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , та тим, що його дії залишаться непоміченими ОСОБА_7 , вкрав належне майно останніх, а саме нетбук, мобільні телефони, та гаманці в яких знаходились грошові кошти. В подальшому з місця вчинення злочин він зник, та розпорядився викраденим майном в власних інтересах. На даний час частина викраденого повернуто потерпілім, у скоєному щиросердечно розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження висновку експерта та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

При встановлених обставинах, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, і його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має міцні соціальні зв`язків, а саме має постійне місця проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, не одружений, на диспансерному обліку в Запорізькому наркологічному диспансері та в Запорізькій психіатричній лікарні не перебуває, визнав провину та розкаявся у вчиненому.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання, та вимоги зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення останнього і можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому з застосуванням ст.ст.75,76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Судом також розглянуто цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав повністю.

Так, відповідно до ч.5 ст.128,ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 є законним і обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню в зв`язку з поверненням частини викраденого майна.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової трасологічної експерти у кримінальному провадженні складають 491,04грн.

Враховуючи, що зазначена експертиза були проведена експертами спеціалізованої державної установи НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області, то витрати на залучення експертів підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат в розмірі 491,04грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.349,366-371,373-376,395,532 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідування не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1200 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1300 грн.

В інший частині позовних вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової трасологічної експертизи в розмірі 491,04грн.

Речові докази:

-нетбук «Асус», два мобільні телефони «Нокіа», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у користуванні останнього;

-чоловічий гаманець, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити у користуванні останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м.Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1