Справа № 11-234 / 200 7 Головуюча
в 1 інстанці ї- Бацуца Т.М.
КК України Доповідач-
УХВАЛА

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

04
квітня 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді
Шершуна В.В.

судців -
Задворного О.Л., Матущака М.С.

з участю
прокурора - Леськіва В.О.

захисника
- ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляціями прокурора, що приймав участь у розгляді
справи, засудженого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1
на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2007 року.

Цим вироком
засуджено:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Хмельницького, проживаючого у
АДРЕСА_1, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не
працюючого, пенсіонера СБУ, раніше не судимого,

· за
ст.ст. 15 ч.2, 149 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три
роки позбавлення волі;

· за ст.
149 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі, а згідно ст.70 КК України
остаточно на 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Новосибірськ,
проживаючого у АДРЕСА_2, росіянина, громадянина України, з вищою освітою,
одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого директором
комерційної фірми ТОВ „Дукач", раніше не судимого,

· за
ст.ст. 15 ч.2, 149 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три
роки позбавлення волі;

· за ст.
149 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі, а згідно ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно на 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, уродженку м. Бердичів Житомирської
області, проживаючу у АДРЕСА_3, українку, громадянку України, з
середньо-спеціальною освітою, розлучену, на утриманні одна неповнолітня дитина,
не працюючу, раніше не судиму,

· за
ст.ст. 15 ч.2, 149 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на три
роки позбавлення волі;

· за ст.
149 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі, а згідно ст.70 ч.І КК України
за сукупністю злочинів остаточно на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4
від відбування покарання звільнено з випробуванням, з встановленням кожному із
них іспитового строку З роки.

Запобіжний захід
всім засудженим залишено попередній - підписку про невиїзд.

Стягнуто із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь
ОСОБА_5 4 тисячі гривень моральної шкоди.

Доля речових
доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 засуджено за
те, що вони з листопада 2002 по серпень 2004 року за попередньою змовою між
собою та за домовленістю з невстановленими особами - жителями Чеської
Республіки, неодноразово, з використанням обману та за винагороду, займались
торгівлею молодими жінками, які не мали засобів до існування, пов'язаною з їх
законним переміщенням через Державний кордон України за їх згодою в Чеську
Республіку, з метою їх сексуальної експлуатації.

У такий спосіб ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, з метою подальшої сексуальної експлуатації, в
листопаді 2002 року здійснили продаж громадянинам Чеської Республіки за 2 тис.
доларів США за кожну з
потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_8
та ОСОБА_7, в січні - лютому 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аналогічним
чином на тих же умовах здійснили продаж самої ОСОБА_4.

В серпні 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 аналогічним способом на тих же умовах
здійснили продаж потерпілої ОСОБА_5, а в червні-серпні 2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4
аналогічним способом на тих же умовах намагались здійснити продаж громадянам
Чеської Республіки ОСОБА_9,
ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12

Вказані злочини
засуджені скоїли за таких обставин.

В листопаді 2002 року з метою вчинення торгівлі людьми ОСОБА_4 за
домовленістю з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території Хмельницької області підшукала
ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які
на той час були матеріально не забезпечені і дали згоду на їх законне
переміщення через державний кордон України з метою сексуальної експлуатації в борделях Чеської
Республіки.

Для цього ОСОБА_4, неодноразово, за власні кошти возила потерпілих в м.
Київ, де підсудні повідомили потерпілим про роботу в якості повій, надавши при
цьому неправдиву інформацію щодо умов праці та розміру заробітку, за власні
кошти оформили потерпілим всі необхідні для виїзду за кордон документи, а саме:
ОСОБА_4 сприяла їм в оформленні паспортів громадян України та закордонних
паспортів, ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
оплативши пов'язані з цим витрати, придбали квитки на автобус рейсом
„Київ-Прага", яким 02.08.2002 року ОСОБА_1 доставив у Чеську Республіку і
продав невстановленим особам для сексуальної експлуатації в клубі „НОН СТОП
ЕДЕМ" м. Аш, отримавши за кожну жінку по 2000 доларів США, якими в
подальшому розділився з іншими засудженими.

В січні 2003 року ОСОБА_2
та ОСОБА_1 у такий же спосіб здійснили продаж самої ОСОБА_4, яка на той час
була матеріально не забезпеченою і дала згоду на її законне переміщення через
державний кордон України з метою сексуальної експлуатації в борделях Чеської
Республіки, надавши їй при цьому також неправдиву інформацію щодо умов праці та
розміру заробітку в якості повії. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за власні кошти оформили
ОСОБА_4 всі необхідні для отримання візи та виїзду за кордон документи, ОСОБА_2
придбав їй квиток на автобус рейсом „Київ-Прага", 13 лютого 2003 року
відправив її за кордон, де ОСОБА_4 у м. Прага зустрів ОСОБА_1, який за власні
кошти переправив її до бару „НОН СТОП ЕДЕМ" м. Аш, отримавши при цьому від
невстановлених осіб Чеської Республіки за продаж ОСОБА_4 2000 доларів США,
якими в подальшому розділився з ОСОБА_2.

В серпні 2003 року ОСОБА_4 за домовленістю з ОСОБА_2 на території
Хмельницької області підшукала ОСОБА_5, яка на той час була матеріально не
забезпеченою і дала згоду на її законне переміщення через державний кордон
України з метою сексуальної

експлуатації в борделях
Чеської Республіки. Засуджені дали їй неправдиву інформацію щодо умов праці
в Чеській Республіці та розміру заробітку, за власні кошти оформили ОСОБА_5 всі
необхідні для виїзду за кордон документи, придбали їй квиток на автобус рейсом
„Київ-Прага", 14 серпня переправили потерпілу за кордон, де її в Празі
зустріла невстановлена слідством особа і переправила для роботи повією в клуб
„НОН СТОП ЕДЕМ", м. Аш, за що отримали від невстановлених осіб 2000
доларів США та розділились між собою.

Протягом
червня-липня 2004 року
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за домовленістю з невстановленою слідством особою - мешканцем
Чеської Республіки вчинили замах на торгівлю людьми.

З цією метою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на території Хмельницької області в червні
місяці підшукали ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_14, ОСОБА_10 та ОСОБА_15 які дали
згоду на їх законне переміщення через державний кордон України для сексуальної
експлуатації та території Чеської республіки.

Під час зустрічі в м. Хмельницькому з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 18.06.2004 року
в піцерії „Манго", з ОСОБА_14 та ОСОБА_10 22 червня - в готелі Поділля та
4 серпня в м. Києві при зустрічі з Голубовською надали неправдиву інформацію
щодо умов праці та розміру заробітку. За свої власні кошти, з метою
переправлення ОСОБА_15 до Чеської Республіки для сексуальної експлуатації,
підсудні оформили всі необхідні для виїзду за кодрон документи, ОСОБА_2 сприяв в
оформленні та відкриті віз, оплативши всі витрати при цьому, купили за свій
рахунок квитки на автобус для проїзду за кордон. ОСОБА_1 супроводжував ОСОБА_15
до автобуса. Однак свій злочинний намір до кінця не довели з незалежних від їх
волі причин.

В поданій на вирок суду апеляції прокурор, що приймав участь у розгляді
справи, посилається на те, що суд вірно встановивши фактичні обставини справи
та дійшовши висновку про повне доведення вини засуджених і вірно кваліфікувавши
їх злочинні дії за ст.ст. 15 ч.2; 149 ч.2; 149 ч.2 КК України, призначив усім
засудженим покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України, що на думку
апелянта є явно м'яким.

При цьому апелянт зазначає, що злочин, скоєний засудженими, відноситься до

категорії тяжких і застосування до них ст.ст.69, 75 КК України є
необгрунтованим.

, 3 цих підстав і просить скасувати
вирок щодо всіх засуджених і постановити новий

вирок, яким
засудити за зазначеними статтями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 7 років позбавлення
волі, а ОСОБА_4 до 6 років позбавлення волі, застосувавши до всіх засуджених і
додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.

Засуджений ОСОБА_2 в своїй
апеляції просить вирок суду скасувати як незаконний та необгрунтований.
Зазначає, що ніяких злочинів, пов'язаних з торгівлею людьми, він не вчиняв, а
потерпілі по справі його обмовили, а інших доказів, які б підтверджували його
вину у цьому, ні досудовим слідством, ні судом не здобуто.

В своїй апеляції адвокат ОСОБА_3просить вирок стосовно ОСОБА_1 скасувати, а
провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу злочинів,
передбачених ст.ст. 15 ч.2, 149 ч.2; 149 ч.2 КК України.

Вважає, що у справі відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у
торгівлі людьми з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи. Крім
цього суд не врахував того, що потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_10,
ОСОБА_14, ОСОБА_15 підшукав ОСОБА_16, який спровокував ОСОБА_1 на спілкування з
ними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення: прокурора про
необхідність постановления нового вироку, засудженого ОСОБА_2 та адвоката
ОСОБА_3в підтримку своїх апеляцій, засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які просили
вирок стосовно них скасувати і провадження по справі закрити, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів знаходить, що
вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.п. З, 4 ст.370 КПК України вирок в
усякому разі належить скасувати, якщо порушено право обвинуваченого: на захист,
користуватися рідною мовою чи мовою, якою він володіє, і допомогою перекладача.

Згідно ст. 19 КПК України судочинство в Україні
проводиться українською мовою або мовою більшості населення даної місцевості.

Особам, що
беруть участь у справі і не володіють мовою, якою проводиться судочинство,
забезпечується право користуватись послугами перекладача.

Слідчі і судові документи, відповідно до встановленого
кримінально-процесуальним кодексом порядку, вручаються обвинуваченому у
перекладі на його рідну мову або іншу мову, якою він володіє.

Проте, ці вимоги закону органом досудового слідства стосовно обвинуваченої
ОСОБА_4 виконані не були.

З матеріалів справи та пояснень самої ОСОБА_4 в судовому засіданні
апеляційного суду вбачається, що вона українську мову не вивчала і нею не
володіє, а спілкується виключно російською.

Про це свідчить і те, що всі власноручні записи у документах, які наявні в
матеріалах справи, ОСОБА_4 робила лише російською мовою, а все розслідування
проводилось українською мовою.

Крім цього, в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено що і
ОСОБА_1 фактично не володіє українською мовою.

Проте і йому органом досудового слідства не було забезпечено право
користуватись послугами перекладача.

ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
обвинувачувались органом досудового слідства за дії, вчинені ними з
листопада 2002 року по серпень 2004 року, за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.149; ч.2 ст.149
КК України, проте не зазначено в якій редакції кримінального закону. А нова
редакція ст. 149 КК України почала діяти з 10.02.2006 року.

Фактично орган досудового слідства в порушення ст. 132 КПК України
пред'явив всім засудженим обвинувачення скомпоноване із двох різних редакцій
ст. 149 КК України.

Тому слід
пред'явити ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 конкретне обвинувачення.

Зазначені недоліки досудового слідства не можуть бути усунені судом першої
інстанції та їх не може усунути і апеляційний суд.

При новому судовому розгляді, у разі доведеності вини в
не меншому розмірі, покарання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 слід призначити у
суворій відповідності до вимог ст. 65 КК України, перевіривши при цьому і доводи
прокурора, зазначені в апеляції.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366
КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_2 та адвоката
ОСОБА_3 задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 23 січня 2007
року стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 скасувати, а кримінальну справу
повернути прокурору Хмельницької області на додаткове розслідування.