Вирок
Іменем України
28.05.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0001640 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, із неповною вищою освітою, працюючою керівником відділу алкогольних товарів ТзОВ «Альянс Маркет», перебуваючої у декретній відпустці, неодруженої, на утриманні перебувають малолітні дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої

· 11.09.2007 року Галицьким районним судом м. Львова за ст.357, ч.3, ст.358, ч.1 КК України до штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1. ст.369 КК України, -

в с т а н о в и в :
17.05.2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи біля ГУ МВС України у Львівській області, що за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3 у м. Львові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою під приводом сприяння у допомозі ОСОБА_5 через своїх знайомих, які працюють в органах внутрішніх справ, повернути їй грошові кошти, які остання позичила своєму знайомому ОСОБА_8 у сумі 37 300 гривень і який протягом тривалого часу їх не повертає, заволоділа грошовими коштами у сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на 17.05.2014 року еквівалентні сумі 2 350 гривень.

20.05.2014 року, близько 17.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 продовжуючи свій злочинний намір під приводом допомоги у подальшому вирішенні питання заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 200 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 20.05.2014 року еквіваленті сумі 3 212 гривні.

26.05.2014 року, близько 15.00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Науковій у м. Львові та продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою під приводом вирішення питання в судовому порядку, а саме оплати за послуги адвоката, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 у сумі 1 500 гривень, чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 7 062 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями заволоділа чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.190 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_4 під час неодноразових зустрічей та телефонних розмов із ОСОБА_5 схиляла та переконала останню передати їй незаконну винагороду, яку ОСОБА_4 мала начебто передати працівникам органів внутрішніх справ, які є службовими особами у сприянні повернути їй грошові кошти в сумі 37 300 гривень, які ОСОБА_5 позичила своєму знайомому ОСОБА_8 і який протягом тривалого часу їх не повертає, при цьому остання виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, а саме передала ОСОБА_4 200 доларів США, 200 Євро, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_5 .
Як наслідок, 17.05.2014 року, ОСОБА_4 переконала ОСОБА_5 , що для вирішення питання повернути їй грошові кошти в сумі 37 300 гривень, які ОСОБА_5 позичила своєму знайомому ОСОБА_8 необхідно передати через неї незаконну винагороду у сумі 200 доларів США працівникам органів внутрішніх справ, які є службовими особами у відповідності до Закону України «Про державну службу».
Перебуваючи вказаної дати біля ГУ МВС України у Львівській області, що за адресою: пл. Генерала Григоренка, 3 у м. Львові, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 200 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на 17.05.2014 року еквівалентні сумі 2350 гривень.
У подальшому, 20.05.2014 року, близько 17.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 продовжуючи свій злочинний намір під приводом допомоги у подальшому вирішенні питання щодо повернення ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 37 300 гривень, які ОСОБА_5 позичила своєму знайомому ОСОБА_8 , переконала та схилила ОСОБА_5 , передати через неї незаконну винагороду у сумі 200 Євро працівникам органів внутрішніх справ, які є службовими особами у відповідності до Закону України «Про державну службу».
Перебуваючи у вказаний час у квартирі АДРЕСА_3 ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 200 Євро, які згідно курсу НБУ станом на 20.05.2014 року еквівалентні сумі 3 212 гривень.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_4 схилила ОСОБА_5 до давання неправомірної вигоди службовим особам органів внутрішніх справ остання звернулася із заявою до органів, наділених законом правом розпочинати досудове розслідування та добровільно заявила про те, що сталось з метою викриття неправомірних дій.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила закінчений замах на підбурювання до давання неправомірної вигоди службовим особам, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1. ст.369 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялась та просить суворо не карати. Цивільний позов визнала в частині відшкодування майнової шкоди. Вказала, що події відбувались так як зазначено в обвинувальному акті.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що діями обвинуваченої їй заподіяна матеріальна та моральна шкода. Просить цивільний позов задоволити повністю. При визначенні міри покарання ОСОБА_4 просила встановити останній іспитовий строк два роки.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 її вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Крім цього на підставі ч.1 ст.358 КПК України за ініціативою суду в судовому засіданні оголошено докази, що підтверджують вину обвинуваченої, а саме: прокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 4-6), висновок №4274/4275 криміналістичної експертизи відео звукозапису про кримінальному провадженні №0001640 (а.с. 64-69), вирок Галицького районного суду м. Львова від 11.09.2007 року (а.с. 119-121).

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1. ст.369 КК України доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, котра раніше судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не числиться, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання скарг на ОСОБА_4 не поступало. Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченої. Обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій слід призначити з врахуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудної та попередження нових злочинів.

Щодо заявленого ОСОБА_5 цивільного позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, то такий слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.ст.127, 128 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду потерпілій, заподіяння якої обвинувачена визнає, то стягненню підлягає завдана майнова шкода на суму суму 8634,00 грн. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер скоєного злочину, ступінь вини обвинуваченої, глибину страждань потерпілої, а також вимоги розумності і справедливості, та вважає, що моральна шкода підлягає до задоволення в розмірі 3 000 грн.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1. ст.369 КК України та призначити їй покарання :

- за ч. 1 ст. 190 КК України - громадські роботи на строк шістдесят годин;
- за ч.4 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1. ст.369 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк один рік.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.
Суддя ОСОБА_1