Справа № 11 - 405/07 Головуючий
по І інстанції Підгорний І.І.
286 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 13
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого-судді: Пазюка О.С.

суддів: Олексюка Я.М. , Оксентюка В.Н.

при
секретарі: Лінік
Т.В.

за участю
прокурора: Редька П.П.

захисника: ОСОБА_1

потерпілих: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4

представників
потерпілих: ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника
цивільного відповідача: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_8

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією цивільного
відповідача ОСОБА_9 на вирок Ківерцівського районного суду від 23 квітня 2007
року, яким ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с Шклінь
Горохівського району, житель
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, працює водієм, освіта середня, одружений,
раніше не судимий, -

засуджений
за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від
відбування покарання, якщо він протягом
2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені
на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК на ОСОБА_8 покладено обов'язки: не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; не змінювати місце проживання, роботи,
навчання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід засудженому до набрання вироку законної сили залишено попередній -
підписку про невиїзд.

Стягнуто
з ОСОБА_8 в доход держави судові витрати по справі за проведення
судово-автотехнічної експертизи в сумі 537, 61 грн.

2

Стягнуто
з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_3 21 940 (двадцять одну тисячу дев'ятсот сорок)
грн., ОСОБА_10 -10 260 (десять тисяч
двісті шістдесят) грн., ОСОБА_2 - 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Стягнуто
з Волинської філії ТзОВ "Вояж" і ОСОБА_9 в користь ОСОБА_4 170 427 (сто сімдесят тисяч
чотириста двадцять сім) грн.

Розглянувши
справу в апеляційному порядку колегія суддів,
-

ВСТАНОВИЛА:

Даним
вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що 24 жовтня 2006 року, о 23 год.
30 хв., керуючи автомобілем "Фольксваген -ЛТ 35"
НОМЕР_1 по дорозі Устилуг-Луцьк-Рівне зі сторони м. Рівне в напрямку м. Луцька на 126 км. , поблизу повороту на смт. Цумань Ківерцівського району, перестроюючись та здійснюючи обгін
транспортного засобу, що рухався в попутному
напрямку, не врахував дорожньої
обстановки та стан проїжджої частини в результаті чого не справився з
керуванням автомобіля і виїхав на зустрічну смугу руху де відбулось перекидання
транспортного засобу, чим порушив п.п.
1, 5, 2.3 (б), 10.1, 12.1 ПДР України.

Внаслідок
перекидання автомобіля ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу
головного мозку, перелому лівої
лопатки, забійної рани чола, забою м'яких тканин лівого стегна та саден
тулуба, які відносяться до середньої
тяжкості тілесних ушкоджень; ОСОБА_10 - у вигляді рани на внутрішній поверхні
правої стопи, які відносяться до легких
тілесних ушкоджень з розладом здоров'я; ОСОБА_2
- струс головного мозку, забій
поперекового відділу хребта, грудної
клітки, тазової ділянки, забій м'яких тканин, які відносяться до середньої тяжкості
тілесних ушкоджень; ОСОБА_4 - множинні переломи ребер справа, забій правої легені, правобічний пневмоторакс, перелому тіла правої лопатки, різано-рваної рани лівого передпліччя з
пошкодженням судинно-нервового пучка,
обширної гематоми правої половини тулуба, які ускладнились травматичним шоком та
постгеморрагічною анемією, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння;
ОСОБА_11 - забій грудної клітки та живота,
які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом
здоров'я.

В
апеляції цивільний відповідач ОСОБА_9 не
оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій засудженого, призначеного йому покарання, просить вирок в частині задоволення
цивільного позову змінити, зменшивши
розмір відшкодування матеріальних збитків та відмовити в стягненні моральної
шкоди. Апеляцію мотивує тим, що
стягнення матеріальних збитків суд провів без підтверджуючих документів, а розмір моральної шкоди визначив без
врахування вимог розумності та справедливості,
а вирок суду в цій частині не вмотивований.

В
заперечені на апеляцію представник потерпілого ОСОБА_4 -ОСОБА_5 просить вирок
залишити в силі, зазначаючи, що документи,
підтверджуючі грошові витрати на лікування його довірителя та втрату
речей при ДТП, суду були надані вчасно.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляції,

з

цивільного відповідача ОСОБА_9 ,
який свою апеляцію підтримав,
потерпілих та представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5, які просять вирок суду залишити без
змін, міркування прокурора, який вважає,
що вирок в частині цивільних позовів законний, а тому в задоволенні апеляції слід
відмовити, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляція цивільного відповідача підлягає
до часткового задоволення.

Злочинні
дії ОСОБА_8 судом першої інстанції за ч. 2
ст. 286 КК України кваліфіковані
вірно.

Висновок
суду про вчинення засудженим злочину,
при вказаних у вироку обставинах,
ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні
доказах, яким суд дав належну оцінку.

Згідно ст.
323, 334, КПК України п. 6
постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 "Про
практику застосування судами законодавства про відшкодування матеріальної
шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна"
вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, а його
мотивувальна частина повинна містити підстави для задоволення або відхилення
цивільного позову. При цьому суд повинен з'ясувати характер і розмір заподіяної
шкоди та вирішити позов у відповідності з законом, з посиланням на норми матеріального права.

Однак, даних вимог закону судом першої інстанції
дотримано не було, а цивільні позови
вирішені з порушенням норм чинного законодавства.

Так, при задоволенні позовних вимог цивільних
позивачів, судом не було з'ясовано
дійсний розмір майнової шкоди, не
наведено її розрахунків. Задоволено позовні вимоги при відсутності даних про
реальні затрати. Без наведення переконливих мотивів і посилань на норми
матеріального права, суд визначив розмір
моральної шкоди і стягнув її з ОСОБА_9 ,
не взявши до уваги, що шкода
завдана з необережності та не врахував матеріальне становище засудженого.

Не
вмотивовано у вироку і розміри задоволеної моральної шкоди та матеріальних
збитків, не наведено та не перевірено
наявні у справі відносно цього докази.

Стягуючи
з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в користь потерпілих
завдані збитки у вироку не зазначено яка сума матеріальної чи моральної шкоди
стягується та в якому порядку - солідарно чи в частковому відношенні.

Задовольняючи
частково позови потерпілих про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції не вказав в якій частині
ці позови задовольняються, а в якій їх
частині у задоволені відмовлено, не
навів будь-яких мотивів прийнятого рішення,
не проаналізував у зв'язку з цим докази які є у справі.

Порушення
процесуального законодавства судом першої інстанції були допущені і при
стягненні збитків з Волинської філії ТзОВ "Вояж" та ОСОБА_9 в користь
ОСОБА_4. Зокрема, не визнавши зазначених
осіб цивільними відповідачами, при
тому, що таке клопотання було заявлене в
судовому засіданні представником потерпілого - ОСОБА_5,
суд провів з них стягнення завданої злочином шкоди.

4

Крім того, судом
першої інстанції стягнення завданої

потерпілим
шкоди у дорожньо-транспортній пригоді проведено з неналежних відповідачів -
ОСОБА_8 та Волинської філії ТзОВ "Волинь".

Згідно ст.
1187 Цивільного кодексу України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним
засобом.

З
матеріалів кримінальної справи вбачається,
що власником автомобіля "Фольксваген
-JIT 35" НОМЕР_1, яким 24 жовтня 2006 року керував засуджений, являється ОСОБА_9. Докази того, що ОСОБА_8 володіє даним транспортним засобом
на будь-якій правовій підставі в матеріалах справи відсутні.

За таких
обставин шкода, завдана злочином
потерпілим повинна бути стягнута із ОСОБА_9,
як власника джерела підвищеної небезпеки.

Вивчивши
матеріали справи та проаналізувавши наявні у ній докази, колегія суддів вважає, що вимоги цивільних позивачів є дещо
завищеними і не відповідають дійсності.

Оглянувши
та дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, встановлено,
що під час аварії 24 жовтня 2006 року потерпілій ОСОБА_2 було спричинені матеріальні збитків на
загальну суму 404, 13 грн. до яких
відносяться: втрата під час ДТП
одягу, в який була одягнута
потерпіла, зокрема штанів вартістю 100
грн.; втрата 2 парасольок загальною вартістю 100 грн. та зарядного пристрою до
мобільного телефону вартістю 50 грн.; понесені затрати для заправки бензином
транспорту швидкої допомоги в розмірі 111 грн.

Вказана
вартість речей не підлягає оспоренню,
оскільки підтверджується показаннями потерпілих та умовами
дорожньо-транспортної пригоди і відповідає реальній ринковій вартості на
території України.

Крім
того, як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, потерпіла понесла
витрати на лікування в розмірі 154, 13
грн., яка підлягає стягненню з
цивільного відповідача.

Підстав
для задоволення інших витрат, зазначених
в цивільному позові потерпілої, колегія
суддів не вбачає, так як вони об'єктивно
нічим не підтверджуються.

Щодо
моральної шкоди, то колегія суддів
вважає, що заявлений потерпілою розмір
її грошового відшкодування не відповідає дійсності.

У
відповідності до ст. 23 ЦК
України при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди повинні
враховуватися вимоги розумності та справедливості

Враховуючи
характер вчиненого засудженим злочину,
те, що потерпілій під час ДТП були спричинені
тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості,
глибину фізичних та душевних страждань понесених у зв'язку з цим
ОСОБА_2, а також те, що після аварії стан її здоров'я значно
погіршився і на сьогоднішній день наслідки одержаних травм повністю не
усунуті, на даний час вона продовжує
лікування, а також ступень вини винної
особи та матеріальний стан цивільного відповідача, колегія суддів приходить

5

до висновку, що
в грошовому еквіваленті розмір
моральної шкоди відповідає сумі
14 000 грн.

Щодо
заявленого цивільного позову потерпілим ОСОБА_10, то він підлягає до часткового задоволення.

При
розгляді справи встановлено що під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10
було спричинено матеріальні збитки на загальну суму 260 грн., до яких відносяться витрати для проведення
рентгену в сумі 15 грн., затрати на ліки
в розмірі 85 грн. та пошкодження кросівок,
які були на потерпілому в день аварії і які він оцінює в 160 грн.

Дані
збитки підлягають відшкодуванню,
оскільки підтверджуються наявними у справі доказами, умовами дорожньо-транспортної пригоди, а вказана сума кросівок відповідає реальним
ринковим цінам на території України.

Щодо
розміру грошового відшкодування ОСОБА_10 моральної шкоди, визначеного судом першої інстанції - колегія
суддів вважає, що він не відповідає
вимогам розумності та реальності.

З вироку
суду та матеріалів справи вбачається, що
під час аварії потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження, які не потягнули за собою розладу здоров'я, на даний час він пройшов курс лікування і
повністю вилікувався та негативних наслідків від дорожньо - транспортної
пригоди немає. При вирішенні питання про відшкодування потерпілому моральної
шкоди суд також враховує його моральні страждання, майновий стан цивільного відповідача і
вважає, що моральна шкода підлягає
стягненню в користь потерпілого ОСОБА_10 в сумі 4 000 грн.

Щодо
відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3, то при розгляді справи
встановлено, що потерпілій ОСОБА_3
спричинена реальна матеріальна шкода на загальну суму 1 790 грн.

На
підтвердження понесених нею матеріальних витрат останньою представлено
підтверджуючі дані на загальну суму 205 грн. - затрати на ліки в сумі 160 грн.
та затрати на квиток для проїзду в сумі 45 грн.

Суд
вважає, що до відшкодування ОСОБА_3
підлягають також затрачені нею кошти на бензин для заправки транспорту швидкої
допомоги в сумі 70 грн., вартість
одягу, втраченого нею під час
дорожньо-транспортної пригоди, який вона
оцінює штани - в сумі 200 грн. та светр в сумі 100 грн., втрачений золотий ланцюжок, який потерпілою оцінений в 1 200 грн., вартість двох "Київських"
тортів, втрачених під час аварії в сумі
50 грн.

Затрачені
ОСОБА_3 суми підтверджуються показаннями самої ОСОБА_3 так і показаннями інших
потерпілих, а визначена вартість речей
відповідає їх середній вартості відповідно до ринкових цін на території
України.

В
задоволенні інших позовних вимог потерпілої слід відмовити, оскільки вони в судовому засіданні об'єктивно
нічим не підтвердилися. Не підлягає стягненню в користь потерпілої і вказана
нею грошова сума затрачена для приїзду її близьких родичів на місце події та до
лікарні на таксі, оскільки дані затрати
понесені знайомим потерпілої, а не особисто
нею.

6

При
вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілій суд
враховує, що злочинними діями
засудженого їй спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, завдано фізичні та моральні страждання.

З
урахуванням всіх обставин справи та матеріального становища цивільного
відповідача, колегія суддів вважає, що моральна шкода ОСОБА_3 підлягає стягненню
в розмірі 20 000 грн.

Щодо
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4, то вироком від 23 квітня 2007 року
встановлено, що потерпілому вона
спричинена на суму 170 427 грн.

Дослідивши
та проаналізувавши всі докази у справі в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що потерпілому спричинена реальна матеріальна
шкода в сумі 44 057, 03 грн.

З
наданих суду потерпілим матеріалів вбачається,
що на лікування на території України ОСОБА_4 затрачено 3 240, 88 грн.,
на лікування в Німеччині - 18 652,
09 грн. та на амбулаторне лікування - 2 264, 33грн. Крім того, потерпілим затрачено кошти: на його
транспортування з України до Німеччини в сумі 11 917, 85 грн. та утримання лікарів з Німеччини в
Україні в сумі 280 грн.; 945, 80 грн. на
оформлення візи для водіїв та супроводжуючих лікарів.

Під час
розгляду справи в суді також встановлено,
що під час ДТП ОСОБА_4
було втрачено одяг, який був на ньому
під час події на загальну суму 3 100, 51
грн., ноутбук вартістю 3 650 грн.,
сумку для нього вартістю 326 грн. та дорожню валізу вартістю 680, 62 грн.,
які підлягають стягненню з цивільного відповідач, оскільки є збитками, які потерпілий зазнав внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Сумнівів
у суду відносно вартості вказаних речей не виникає, так як потерпілим надано підтверджуючі
документи про їх вартість.

В іншій
частині цивільного позову ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки втрачена заробітна плата та затрати
понесені потерпілим на телефонні розмови не знаходяться у прямому причинному
зв'язку із обставинами ДТП.

Щодо
заявленого грошового розміру моральної шкоди потерпілим" ОСОБА_4, то колегія суддів вважає, що він є дещо завищеним. Враховуючи те, що потерпілому під час аварії заподіянні
тяжкі тілесні ушкодження, з розладом
здоров'я, те, що на сьогодні він ще проходить курс
лікування і наслідки аварії повністю не усунуті, його глибину перенесених фізичних та душевних
страждань, характер правопорушення, матеріальне становище цивільного
відповідача, вимоги розумності та
справедливості, колегія суддів
вважає, що моральна шкода потерпілому
підлягає стягненню в користь потерпілого в сумі 35 000 грн.

Виходячи
з вищенаведеного, керуючись ст.
365, 366 КПК України, колегія
суддів судової палати, -

7

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
цивільного відповідача ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок
Ківерцівського районного суду від 23 квітня 2007 року в частині вирішення
цивільних позовів змінити.

Стягнути з
ОСОБА_7 в користь:

· ОСОБА_2
404 (чотириста чотири) грн. 13 (тринадцять) коп. матеріальних збитків та 14 000
(чотирнадцять тисяч) грн. моральної шкоди,
в іншій частині позовних вимог відмовити;

· ОСОБА_10
260 (двісті шістдесят) грн. матеріальних збитків та 4 000 (чотири тисячі) грн.
моральної шкоди, в іншій частині
позовних вимог відмовити;

- ОСОБА_3 1 790 (одну
тисячу сімсот

дев'яносто) грн. матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) грн.
моральної

шкоди, в іншій частині позовних
вимог відмовити;

- ОСОБА_4 44 057 (сорок чотири
тисячі п'ятдесят сім) грн. 03 (три)

коп. матеріальних збитків та 35 000 (тридцять п'ять тисяч) грн. моральної

шкоди, в іншій частині позовних
вимог відмовити.

В іншій
частині вирок суду залишити без зміни.