Справа № 535/416/15-к
Провадження № 1-кп/535/34/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року смт. Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Котельва кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000168 від 28 квітня 2015 року, за підозрою (обвинуваченням):

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселянка, Запорізького райоу, Запрізької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)07.06.1999 року Куйбишівським районним судом м. Донецька, за ч. 3 ст. 140, ст. 14 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)27.04.2007 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 122, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки;

3)20.05.2010 року Котелевським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 71, ст. 81 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 14.06.2013 року звільнений з місць позбавлення волі 14.06.2013 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 маючи судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку та перебуваючи під адміністративним наглядом, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин, за наступних обставин:

(він) ОСОБА_4 28.04.2015 року, близько 15 годин 00 хвилин усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав належне громадянці ОСОБА_5 майно, що знаходилося поблизу будівлі початкових класів Котелевської гімназії №1, яка розташована за адресою: Полтавська область, смт. Котельва, вул. Петровського, 1, а саме: велосипед темно синього кольору марки «Аіст».

В результаті скоєння крадіжки, ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1213 грн. 21 коп., що підтверджується висновком судово товарознавчої експертизи від 29.04.2015 року за №2904/10.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині за ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, суму оцінки вартості викраденого майна у розмірі 1213 грн. 21 коп. не оспорював, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 28.04.2015 року, близько 15 годин 00 хвилин вкрав велосипед темно синього кольору марки «Аіст», який знаходився біля Котелевської гімназії №1, який потім у нього виявили робітники міліції.

ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, показання на стадії досудового розслідування та розгляду справи у суді надає добровільно, без примусу зі сторони працівників правоохоронного органу, претензій матеріального та морального характеру до нього потерпіла не має.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення (злочину), добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд не карати суворо обвинуваченого, призначити покарання, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі, обрати міру покарання в межах санкції статті, а також не заперечує проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, зміст частини статті їй зрозумілий, у тому числі, що вона буде позбавлена можливості оскарження в апеляційному порядку визнанні обставини.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3ст.349 КПК України, обмежившись допитом підсудного та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризуються особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Аналіз вищезазначеного свідчить про те, що обвинувачений вчинив умисні дії щодо таємного викрадення чужого майна (крадіжка), яку вчинив повторно, оскільки є такою особою,яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185 КК України, у зв`язку з чим дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 кримінального Закону, тобто крадіжка вчинена повторно.

Судом дослідженні обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працює, не є пенсіонером чи інвалідом, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває під адміністративним наглядом, має діагноз: пахова грижа справа, лікування не потребує, має постійне місце проживання, раніше судимий.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття у вчиненому злочині, а також його покази дані ним під час досудового слідства так і під час судового розгляду справи, які сприяли розкриттю злочину та скорішому розгляду справи.

Оскільки повторність вчинення ОСОБА_4 злочину впливає на його кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України, тому керуючись вимогами ч.4 ст.67 КК України, суд не може ще раз врахувати її та визнати цю обставину як таку, що обтяжує покарання.

Отже, згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Положеннями статей 50, 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог Закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи та призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд виходить із зазначених положень кримінального Закону, та враховує таке:

· характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, який відноситься до злочинів проти власності;

· форму вини прямий умисел;

· корисливий мотив;

· наявність пом`якшуючих обставин покарання, щире каяття та покази дані ним під час досудового слідства та під час судового розгляду справи, які сприяли розкриттю злочину та скорішому розгляду справи;

· відсутність обставин, що обтяжує покарання;

· дані про особу обвинуваченого,

· негативне відношення обвинуваченим до скоєного ним злочину;

· наявність трьох фактів щодо ранішого притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, у тому числі два з них за корисливі злочини проти власності;

· думку потерпілої щодо можливості призначення покарання обвинуваченому в межах санкції статті.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому покарання в межах санкції частини 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи щире каяття ОСОБА_4 у вчиненому злочині, який складається з одного епізоду злочинної діяльності, повернення потерпілій вкраденого майна - велосипеда марки «Аіст» , вік обвинуваченого 55 років, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка не наполягала на призначенні покарання у виді реального позбавлення волі, суд приходить до висновку, що вищезазначені обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

На підставі ст.75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від реального відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Потерпіла ОСОБА_5 цивільний позов по кримінальному провадженню не заявляла, що не позбавляє її в подальшому права заявити зазначений позов у порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: велосипед темно синього кольору марки «Аіст», який зберігається у потерпілої ОСОБА_5 , вважати повернутим останній, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя : ОСОБА_1