Справа № 1-136/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2011 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді О. Д. Лисюк

при секретарі Л.А. Ющенко

за участю прокурора О.І. Скибенка

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина, не працює, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий:

1) 30.03.1999р. Баришівським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років виправних робіт;

2) 31.01.2000р. Баришівським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2, 208, 42, 43 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

3) 18.05.2004р. Баришівським районним судом Київської області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. З, КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

:

в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст.185 КК України

Встановив:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_1, 21травня 2011 року близько 22 години перебуваючи. поруч із нежилим будинком №19 по вулиці Червоноармійській в с. Лукянівка Баришівського району Київської області, зайшов до квартири № 1, що належить ОСОБА_2, звідки викрав 4 металевих батареї опалення. Викрадені батареї ОСОБА_1 сховав у лісосмузі поруч із с. Рудницьке Баришівського району Київської області. Сховавши батареї ОСОБА_3 знову повернувся до вказаного будинку, де із квартири № 3, що належить ОСОБА_4, також викрав 4 металевих батареї опалення, які такоє сховав у тому самому місці, а наступного дня продав у с. Лукянівка.

Викрадені батареї ОСОБА_1 сховав у лісосмузі поруч із с. Рудницьке Баришівського району Київської області, а наступного дня продав в с. Лукянівка Баришівського району Київської області. Отримані грошові кошти витратив на власний розсуд.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в скоєнні даного злочину, ґрунтується на доказах, безпосередньо досліджених судом при розгляді даної справи.

Допитаний на попередньому слідстві і в залі суду ОСОБА_1 свою вину у скоєнні інкримінованого злочинного діяння визнав повністю і пояснив суду, що двадцятих числах травня 2011 року він разом зі своїми друзями відпочивав в с. Лукянівка Баришівського району Київської області. Коли він проїздив по центральній вулиці, зупинився поруч із двоповерховим будинком і потім вирішив зайти до будинку. На першому поверсі, зайшов в одну із кварти де помітив металеві батареї опалення в кількості 4 шт. ОСОБА_1 вирішив викрасти дані батареї. Спочатку він повернувся до своїх друзів, а потім близько 22 години, зайшов до будинку у квартиру, двері якої були відчинені і пошкоджені та самостійно витягнув на вулицю батареї та склав у багажник свого автомобіля. Після цього ОСОБА_1 пішов до іншої квартири, двері якої теж були відчинені і пошкоджені. В квартирі ОСОБА_1 помітив 4 батареї, які вирішив викрасти. Після цього ОСОБА_1 власним автомобілем поїхав до лісосмуги поруч з с. Рудницьким, де сховав батареї, і знову повернувся в с. Лукянівка. З квартири забрав інші 4 батареї, які поклав у багажник автомобіля і відвіз до лісосмуги поруч із с. Рудницьким. Наступного дня ОСОБА_1 вирішив продати викрадені ним 8 батарей. В с. Лукянівка він знайшов чоловіка, якому запропонував придбати 4 батареї. Скільки коштів отримав за батареї не памятає. Про те, що батареї крадені, він нікому не говорив. Гроші від продажу батарей витратив на власний розсуд.

В скоєному чистосердечно розкаюється.

Крім визнання підсудним своєї вини у скоєнні даного злочину, його вина повністю підтверджується зібраними в процесі досудового слідства доказами показами свідків, матеріалами справи у їх сукупності.

Суд за згодою учасників судового розгляду, обмежується показами підсудного, які ніким не оспорюються та визнає недоцільним подальше дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Сукупність приведених та оцінених в судовому засіданні доказів, їх оцінка переконують суд, що ОСОБА_1 таємно викрав чуже майно проникнувши в приміщення, а тому, його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України.

Згідно довідки представленої лікарем-психіатром Баришівської ЦРЛ підсудній ОСОБА_1 на обліку у нього не перебуває.

Згідно довідки представленої лікарем-наркологом Баришівської ЦРЛ підсудній ОСОБА_1 також на обліку у нього не перебуває.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, фактичні обставини справи, зокрема, причини та умови, що спонукали підсудного до вчинення цього злочину.

Підсудний ОСОБА_1 згідно наданих суду характеристик позитивно характеризуються за місцем проживання.

Помякшуючими вину обставинами суд визнає те, що підсудний чистосердечно розкаюється в скоєному злочині, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обтяжуючою вину обставиною являється рецидив злочину.

Даючи правову оцінку даному злочину, враховуючи особу підсудного, ставлення до вчиненого, суд вважає, що міра покарання в даному випадку не повинна бути повязаною з позбавленням волі, оскільки, на думку суду, перевиховання та виправлення підсудного ОСОБА_1 можливе без його ізоляції їх від суспільства.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

У відповідності із ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1

- обовязок періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи,

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу орану кримінально-виконавчої системи,

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку у законну сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений на протязі 15 діб до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області засудженим з часу отримання копії вироку.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_5