Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/948/15-к
Провадження № 1-кп/644/215/15

ВИРОК
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,
в с т а н о в и в :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 16 квітня 2014 року, приблизно о 13 годині, допустила порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві які вона зобов`язана дотримуватись, що спричинило шкоду здоров`ю ОСОБА_5 за наступних обставин: ОСОБА_5 , який працював обрубувачем у вказаному цеху сталевого литва та термообробки та який відповідно до посвідчення №1/75-12 від 7 жовтня 2010 року пройшов навчання за суміжною професією «стропальник» та здобув відповідну фахову кваліфікацію, з дотриманням рекомендованої знакової сигналізації, що застосовується під час переміщення вантажів кранами, що затверджена додатком 14 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, які затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 18 червня 2007 року №132, подав рукою умовний сигнал ОСОБА_4 для того, щоб вона під`їхала до нього, для виконання робіт по кантуванню остова двигуна та подальшому кантуванню (переміщенню) цього остову за допомогою електромостового крану. ОСОБА_4 під`їхала до робочого місця ОСОБА_5 і опустила трьохгілочний гак, яким ОСОБА_5 підчепив остов двигуна та, всупереч положень п.п. 2.2, 2.3, 5,4 робочої інструкції кранівниці крану 5 розряду у цеху сталевого литва та термообробки (обліковий шифр 111) від 27 жовтня 2011 року, п.п. 1.17.6, 1.18, 1.19,3.12.2 та Додатку № 1 до п. 1.17.6 Інструкції № 61 з охорони праці для машиністів кранів (кранівників) мостового типу (мостових, козлових, напівкозлових), яка була затверджена наказом директора ДП «Завод Електроважмаш» №283 від 6 липня 2010 року, і розроблена відповідно до Типової інструкції по безпечному веденню робіт для кранівників (машиністів) кранів мостового типу (мостових, козлових, напівкозлових), введеної в дію наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці № 45 від 20.03.1996 року, п.п. 4.11.13, 7.5.22, 7.5.23 Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, які затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 18 червня 2007 року №132, та вимог ст. ст. 14, 18 Закону України «Про охорону праці» не пересвідчившись, що у зоні дії крана знаходиться стропальник ОСОБА_5 , який знаходився спиною до кабіни крану не переконавшись в тому, що стропування виконано правильно, не подавши попереджувальний звуковий сигнал та без передбаченого сигналу стропальника, який знаходився у рукавиці, почала піднімати остов двигуна в наслідок чого права рука ОСОБА_5 була притиснута до остова ланцюгом вантажозахоплювального пристрою, внаслідок чого ОСОБА_5 , було завдано тілесні ушкодження: забита рана, ссадна, крововилив у правому передпліччі з пошкодженням м`яких тканин передпліччя і кисті з права, формування м`язової гематомі посттравматичних тромбів в просвіті променевої артерії, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 272 КК України, а саме - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, або будь-якому іншому підприємстві, особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, що заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
На стадії досудового слідства, 14 квітня 2015 року, між підозрюваною і потерпілим була укладена угода про примирення.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 272 КК України та покарання, яке має нести остання у вигляді штрафу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону.
Крім того, суд переконався, що обвинувача цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КК України, і наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 14 квітня 2015 року про примирення, укладену між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України судові витрати в розмірі 3382 грн. 50 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1