Ухвала іменем україни 17 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0004851 відносно нього.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винуватим за ч. 1 ст. 115 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року зазначений вирок залишений без зміни.

Згідно з вироком суду, 08 вересня 2014 року близько 14 год. ОСОБА_1, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, з метою позбавлення життя ОСОБА_2, за допомогою ножа наніс потерпілій не менше 5 ударів в область грудної клітини, живота та кінцівок, чим заподіяв смерть потерпілої ОСОБА_2

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить змінити судові рішення та пом'якшити призначене йому покарання. При цьому зазначає, що умислу на вбивство потерпілої у нього не було, що наніс удари ножем в стані сильного душевного хвилювання, що вину він визнав, щиро розкаявся, посилається, що судами належним чином не враховано дані про його особу, а саме, що він раніше не судимий, має стійкі соціальні зв'язки, позитивно характеризується за місцем останньої роботи, також посилається на незадовільний стан свого здоров'я.

Перевіривши касаційну скаргу, а також долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вбачається із наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та призначив йому відповідне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій порушував питання про зміну вироку місцевого суду та пом'якшення призначеного йому покарання. При цьому наводив доводи, у тому числі аналогічні доводам його касаційної скарги.

Апеляційний суд в межах повноважень та в порядку, визначеному ст.404 КПК України, розглянув у повному обсязі доводи поданої апеляційної скарги та прийшов до висновку про їх безпідставність і погодився з видом та розміром призначеного ОСОБА_1 судом першої інстанції покарання.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовані. Вважати ці висновки необґрунтованими чи сумнівними підстав немає.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК, врахував: ступінь тяжкості та обставини вчиненого кримінального правопорушення, поведінку потерпілої, дані про особу засудженого, зокрема, і ті, на які посилається засуджений у касаційній скарзі, обставину, що пом'якшує покарання - щире каяття, обставину що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Призначене покарання, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи засудженого ОСОБА_1 у касаційній скарзі щодо відсутності умислу на вбивство потерпілої і щодо нанесення їй ударів в стані сильного душевного хвилювання стосуються необхідності встановлення та визнання доведеними обставин, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, що, відповідно до вимог ст. 433 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, та виходячи з того, що з касаційної скарги і наданих копій судових рішень підстав для задоволення касаційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст. 428 КПК.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0004851 відносно нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5