АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.

суддів: Ткаченка
В.Л., Заліщука М. С,

за участю
прокурора: Воронухи
Д. С,

засудженого: ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляціями прокурора, який приймав участь в розгляді справи судом першої
інстанції, засудженої ОСОБА_1,
на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2007 року,

Встановив:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
року

народження, в
силу ст. 89 КК
України не судимого, засуджено за ст. 307
ч. 2 КК
України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі
ст.ст. 75, 76 КК
України звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим
терміном на 3 роки.
Зобов'язано ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтись для реєстрації в
кримінально - виконавчу інспекцію.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, раніше судиму 18.01.2006р. Коростенським міськрайонним судом
Житомирської області за ст. 309
ч. 1, 75, 76 КК
України на 1 рік
обмеження волі з іспитовим строком на 1
рік, засуджено за ст. 309
ч. 2 ЮС
України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за
попереднім вироком від 18.01.2006р. і остаточно призначено покарання 2 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Справа № 11-238/2007 Головуючий у
суді 1 -ї
інстанції Скобельський С.І.

Категорія ст. 307 ч.2,309 ч.2 КК України Суддя-доповідач Заліщук М.С.

2

Запобіжний захід
засудженим залишено попередній -
підписка про невиїзд.

Стягнуто з
засуджених ОСОБА_1 - 102грн. 82 коп., ОСОБА_2 -51грн. 41коп.
судових витрат за проведення по справі судово-хімічних експертиз.

Питання про
речові докази вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 засуджено за
вчинення наступних злочинів:

Восени 2005 року підсудний
ОСОБА_2 знайшовши на смітнику по вул. Привокзальній в смт. Нові Білокоровичі
Олевського району Житомирської області рослини маку, переніс їх до місця свого
проживання АДРЕСА_1цього ж населеного пункту. За місцем проживання головки зі
стеблами маку висушив та подрібнив, тим самим незаконно виготовив особливо
небезпечний наркотичний засіб -
висушену макову солому, вагою 1182
грами, що є великим розміром та незаконно зберігав за місцем свого
проживання.

10 лютого 2006 року підсудний
ОСОБА_2 в м. Коростені зустрівся з

підсудною ОСОБА_1 з якою домовився
про збут їй наркотичного засобу -

висушеної
макової соломи.

В цей же день
підсудні прибули в смт. Нові Білокоровичі Олевського району де, о 16-й годині,
на одній із вулиць селища, ОСОБА_2 незаконно збув ОСОБА_1 шляхом продажу
за 70 грн. та
її мобільний телефон „Моторола"
наркотичний засіб макову солому, вагою 362 грами.

Крім того,
ОСОБА_2, після збуту ОСОБА_1
наркотичного засобу, домовився з нею про збут їй в подальшому наркотичного
засобу - висушеної
ним макової соломи.

Цього ж дня, о 16 год. 30 хвилин,
на автошляху Ковель - Київ,
біля смт. Нові Білокоровичі, в автомобілі-таксі підсудна ОСОБА_1 була затримана
працівниками міліції, які виявили та вилучили у неї незаконно придбаний
наркотичний засіб.

11 лютого 2006 року, ОСОБА_2,
маючи умисел на незаконний збут

наркотичного
засобу, за місцем свого проживання розділив висушену макову

солому на 3 частини, що
помістив до трьох поліетиленових пакетів, які

незаконно
зберігав при собі.

В цей же день, о
15-ї годині, на одній із вулиць смт. Нові Білокоровичі Олевського району, був
затриманий працівниками міліції ОСОБА_2; які при ньому виявили та вилучили
поліетиленовий пакет з маковою соломою в кількості 820 грам.

Крім цього, 04 березня 2006 року о 3-й годині ночі,
підсудна ОСОБА_1 без мети
збуту, незаконно придбала шляхом знахідки на смітнику, біля кладовища
„Житомирське", що по вул. К. Лібкнехта в м. Коростені, наркотич -

3

ний засіб - макову солому,
вагою у сухому стані 2.122
грами, що є великими розмірами.

Придбане, ОСОБА_1, перенесла до
місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 де, незаконно
зберігала без мети збуту до 11-ї
години цього ж дня, до часу його виявлення та вилучення працівниками
міліції.

В апеляції
прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати в зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного ОСОБА_2
покарання внаслідок його м'якості. Вважає, що призначаючи ОСОБА_2 покарання суд
без будь яких мотивів не призначив додаткове покарання у вигляді конфіскації
майна, яке є обов'язковим, не врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину,
та корисливий мотив при збуті ним в великих розмірах особливо небезпечного
наркотичного засобу.

Просить
постановити новий вирок, в якому виключити з мотивувальної частини посилання
суду на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_1
-рецидив злочину, уточнити кваліфікацію дій ОСОБА_2 як незаконне придбання,
виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу у великих
розмірах з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу,
вчинений повторно.

Засудити ОСОБА_2
за ч. 2 ст. 307 КК України на 5 років
позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення
волі. На підставі ст. 71 КК України повністю приєднати ОСОБА_1 невідбуту
частину покарання за попереднім вироком суду від 18.01.2006р. у вигляді 6
місяців позбавлення волі і остаточно призначити їй покарання у вигляді 2 років
6-ти місяців позбавлення волі.

Засуджена
ОСОБА_1 в своїй апеляції також просить скасувати вирок суду та закрити порушену
щодо неї справу у зв'язку з відсутністю в її діях складу злочину. Посилається
на те, що по першому епізоду інкримінованого їй злочину від 10.02.2006р.
ОСОБА_2 наркотичний засіб продав не особисто їй а її знайомому ОСОБА_3. По другому
епізоду від 04.03.2006р. придбана нею макова солома не може вважатися
наркотичним засобом, так як була вже до цього використана і для повторного
використання не придатна. Зазначає, що при постановлені вироку суд не вірно
застосував правила ст. 71
КК України вказавши, що частково їй приєднує невідбуту частину покарання за
попереднім вироком, в той час як приєднав її повністю. Вважає, що призначаючи
їй покарання у вигляді позбавлення волі суд не вирішив питання щодо долі її
неповнолітнього сина, якого крім неї нікому доглядати.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, засудженого ОСОБА_2, перевіривши вирок суду
першої інстанції в межах, передбачених ст. 365 КПК України та обговоривши
доводи викладені в апеляціях, колегія суддів вважає, що подані апеляції
підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

4

Органи
досудового слідства пред'явили ОСОБА_1
обвинувачення за двома епізодами незаконного придбання, зберігання та
перевезення без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу макової
соломи, що мало місце 10
лютого та 04 березня 2006 року. Дії ОСОБА_1 були
кваліфіковані за ст. 309
ч. 2 КК
України за кваліфікуючою ознакою -
повторність вчиненого.

З апеляційної
скарги ОСОБА_1 вбачається,
що вона своєї вини у вчиненні інкримінованих їй злочинах не визнає, акцентує
увагу апеляційного суду на тому, що суд першої інстанції не дав належної оцінки
зібраним по справі доказам, не оцінив їх в сукупності, судове слідство провів
формально.

Висновок суду
про те, що вина ОСОБА_1 встановлена
і повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні
доказами, ґрунтується на недостатньо досліджених обставинах справи.

Так, з протоколу
судового засідання вбачається, що ОСОБА_1,
по другому епізоду інкримінованого їй злочину від 04 березня 2006р.,
судом взагалі не допитувалася, судове слідство по ньому фактично не
проводилося.

В мотивувальній
частині вироку суд, в порушення вимог ст. 334
КПК України, не навів мотивів, на підставі яких ним не взяті до уваги всі
показання ОСОБА_1, не
провів належний аналіз зібраних по справі доказів.

Крім того, як
видно з вироку, суд першої інстанції, дійшовши висновку про доведеність
винності ОСОБА_2 в незаконному придбанні, виготовлені та зберіганні особливо
небезпечного наркотичного засобу та його збуті, тобто у злочині, який належить
до тяжких, призначив засудженому покарання, яке не можна визнати справедливим
через його м'якість.

При цьому, суд
не взяв до уваги корисливий мотив та підвищену суспільну небезпечність
вчиненого ОСОБА_2 злочину, те, що незаконні операції з наркотичними засобами
взагалі, а в даному випадку ще і у великих розмірах -1182 грама,
спричиняють велику шкоду здоров'ю населення.

Суд
безпідставно, без належного обґрунтування, не наводячи будь яких мотивів, не
врахував такі кваліфікуючі ознаки в злочинних діях ОСОБА_2 як повторність та
великий розмір наркотичного засобу, нічим не вмотивував прийняте рішення про
незастосування передбаченого санкцією ст. 307
КК України обов'язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Визначаючи на
підстав ст. 71 КК
України ОСОБА_1 остаточне
покарання суд помилково вказав, що частково приєднує їй невідбуту частину
покарання за попереднім вироком, в той час, як приєднав його повністю. При
цьому, суд не врахував, що відповідно до ст. 72 КК України одному року обмеження волі дорівнює шість
місяців позбавлення волі.

5

Вказана
однобічність та неповнота судового слідства допущена судом не надає можливості
при апеляційному розгляді справи належним чином оцінити зібрані по справі
докази в їх сукупності та вирішити питання щодо законності вироку, є підставою
для його скасування і направлення справи на новий судовий розгляд.

При новому
судовому розгляді суд повинен: допитати ОСОБА_1
та дослідити докази по всім епізодам інкримінованого їй злочину, дати
належну оцінку зібраним доказам та вірно кваліфікувати злочинні дії винних
осіб, врахувати всі обставини, що обтяжують та пом'якшують їх покарання,
усунути вказані вище помилки, в разі обрання ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі у відповідності до
вимог ст. 23-2 КПК
України прийняти міри щодо подальшого влаштування її неповнолітнього сина,
ухвалити у справі законне й обґрунтоване рішення.

Також, під час
нового судового розгляду судові першої інстанції необхідно виходити з того, що
в разі підтвердження винності ОСОБА_2 у пред'явленому обвинуваченні, призначену
йому міру покарання слід вважати м'якою.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України,

апеляційний суд,
-

Ухвалив:

Апеляції
старшого помічника Коростенського транспортного прокурора Безнощенка І.А.,
засудженої ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Вирок
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2007 року щодо
ОСОБА_2 та ОСОБА_1скасувати,
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому
складі.