Дата документу Справа № 320/9641/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/9641/14-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/92/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м.Запоріжжя

Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2014 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, з середньо-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
24 січня 2002 року Мелітопольським місцевим судом за ст.185 ч. ч. 2, 3, 70 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік. 13 червня 2003 року постановою Мелітопольського місцевого суду звільнений від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування;
04 липня 2005 року Мелітопольським міськрайонним судом за ст. 188 ч. 2, 15 ч. 2 ст. 188 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням терміном 3 роки;
10 листопада 2005 року Мелітопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 04 липня 2005 року і остаточно призначено покарання 6 років позбавлення волі. Звільнений 28 грудня 2010 року умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 20 днів;
30 листопада 2011 року Мелітопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 10 листопада 2005 року і остаточно призначено покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі в Каменській ВК-101. Звільнений 15 лютого 2013 року по відбуттю строку покарання;
16 грудня 2013 року Мелітопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 2 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Мелітопольського міськрайонного суду від 16 грудня 2013 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.
Термін відбування покарання відраховано з моменту фактичного затримання, з 12 вересня 2014 року.
Стягнено з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 13 015,07 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він в період часу з 30 липня 2014 року по 21 серпня 2014 року в м. Мелітополі Запорізької області повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 5 819, 29 гривень, завдавши загальну суму матеріального збитку 13 015,07 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на своє щиросердне зізнання, характеристику з місця проживання, те, що він є єдиним годувальником в сім`ї, а його мати є інвалідом. Просить пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, розглянувши матеріали провадження та дослідивши посилання, що наведені в апеляції, колегія суддів підстав для задоволення апеляції не вбачає.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), за які він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на доказах, досліджених в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та в апеляції не оскаржується.

В судовому засіданні обвинуквачений ОСОБА_8 підтвердив, що він скоїв викрадення чужого майна, розпорядився ним на свій розсуд. Судом дана вірна юридична кваліфікація його дій, при цьому судом не допущено порушень процессуальних норм, які є підставою для скасування або зміни вироку суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає, що покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

При його обранні суд урахував, як ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, так і дані про особу засудженого, який неодноразово засуджувався за вчинення злочинів проти власності, у тому числі за аналогічні злочини, та пом`якшуючі відповідальність обставини, зокрема і ті, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений. Вважати, що таке покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим, немає підстав.

Обставин, які б давали підстави для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, немає.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку - безпосередньо до касаційного суду - Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4