Справа № 560/890/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дубровицького районного суду Рівненської області в місті Дубровиця Рівненської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
До Дубровицького районного суду Рівненської області з Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком суду Столинського району Брестської області від 21 квітня 2014 року, з визначенням статей, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним та з визначенням строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 з урахуванням постанови виправної колонії №22 управління Департаменту виконання покарань Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь по Брестській області від 10 вересня 2014 року.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, однак подане до суду клопотання містить прохання заявника про проведення судового розгляду за відсутності представника Міністерства юстиції України.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, вважаючи його підставним та обґрунтованим.

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання на території Республіки Білорусь, в судове засідання не доставлявся. Із поданої ним заяви вбачається, що останній просить перевести його на територію України для подальшого відбування покарання.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно отриманих матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 засуджено вироком суду Столинського району Брестської області від 21.04.2014 року до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі частини першої статті 7 Закону Республіки Білорусь від 17.06.2014 року «Про амністію у зв`язку з 70-річчям звільнення Білорусі від німецько-фашистських загарбників» постановою виправної колонії №22 управління Департаменту виконання покарань Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь по Брестській області від 10.09.2014 року ОСОБА_4 скорочено строк відбування покарання на 1 рік; кінець строку відбуття покарання - 13.12.2015 року.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 228 (переміщення через митний кордон вогнепальної зброї, боєприпасів поза митним контролем, поєднане з недекларуванням) та частиною першою статті 366 (насильство та погроза насильством щодо посадової особи, виконуючої службові обов`язки, з метою перешкоджання законній діяльності) Кримінального кодексу Республіки Білорусь, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Однак, слід зазначити, що не всі статті Кримінального кодексу Республіки Білорусь знайшли своє відображення у кримінальному законодавстві України.

ОСОБА_4 відбуває покарання у виправній установі «Виправна колонія №15» управління Департаменту виконання покарань МВС Республіки Білорусь по Могилевській області.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Листом від 29.10.2014 року за № 17/138-2014 Генеральною прокуратурою Республіки Білорусь надано згоду на передачу засудженого ОСОБА_4 в Україну для подальшого відбування покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Згідно ч.1 ст.610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в України, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст.603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК України, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно-небезпечні діяння, за які засуджено ОСОБА_4 в Республіці Білорусь, передбачена також законодавством України.

Зокрема, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вироком суду Столинського району Брестської області від 21 квітня 2014 року за ч.1 ст.366 КК Республіки Білорусь, як насильство та погроза насильством щодо посадової особи, виконуючої службові обов`язки, з метою перешкоджання законній діяльності, та призначено покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці. За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.3 ст.342 КК України, а саме, опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків поєднаний з примушенням цих осіб шляхом насильства або погрози застосування такого насильства до виконання явно незаконних дій і карається обмеженням волі на строк до 5 років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років., а тому вказаний вирок в цій частині підлягає виконанню на території України за ч.3 ст.342 КК України та ОСОБА_4 , відповідно до п.2 ч.4 ст. 610 КПК України, підлягає відбуттю покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Також дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.228 КК Республіки Білорусь, як переміщення через митний кордон вогнепальної зброї, боєприпасів поза митним контролем, поєднане з недекларуванням. Однак, в Україні відсутня правова норма, яка передбачає кримінальну відповідальність за зазначені дії.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний та території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Зі змісту ст.11 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, який ратифіковано Україною 17.02.2010 року, вбачається, що якщо вирок стосується двох чи більше діянь, з яких одне чи декілька не визнаються злочинами в державі виконання вироку, суд цієї держави визначає, яка частина покарання застосовується до діяння, що є злочином.

Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.

Таким чином, вирок суду Столинського району Брестської області від 21.04.2014 року слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.3 ст. 342 КК України, тобто в частині діяння, яке визнається злочином в Україні, призначивши покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Республіки Білорусь, керуючись статтею 9 Конституції України, ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.ст.11, 14 Договору між Україною та Республікою Білорусь про передачу осіб, засуджених до позбавлення волі, для подальшого відбування покарання, ст.ст. 603-610 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Республіки Білорусь у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Вирок суду Столинського району Брестської області від 21 квітня 2014 року яким ОСОБА_4 засуджено з урахуванням постанови виправної колонії №22 управління Департаменту виконання покарань Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь по Брестській області від 10.09.2014 року - привести у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.3 ст.342 КК України з призначенням покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21 квітня 2014 року зарахувавши в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 13 грудня 2013 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Копію ухвали суду направити до Міністерства Юстиції України та державної пенітенціарної служби України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1