Справа № 743/320/15-к
Провадження №1-кп/743/29/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року
Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретаріОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пушкарі Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: не встановлено, раніше засудженого:
· Ріпкинським районним судом Чернігівської області 29.04.2008 року за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 75, 76 КК України, до 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання та іспитовим строком 2 роки;
· Ріпкинським районним судом Чернігівської області 12.02.2009 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України, до 6 років позбавлення волі. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2014 р. останнього умовно-достроково звільнено з 15.05.2014 р. від відбування покарання за цим вироком на 8 місяців 6 днів;
· апеляційним судом Чернігівської області 6 квітня 2015 за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, покарання не відбував, у зв`язку з не зверненням вироку до виконання,
за ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: старшого прокурора прокуратури Ріпкинського району ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , повторно, 16 лютого 2015 р., близько 14 год. 10 хв., знаходячись с.Пушкарі Ріпкинського району Чернігівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом зламу вхідних дверей, проник всередину будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав бензотриммер «БРИГАДИР-СТАНДАРТ», який належить ОСОБА_8 , вартістю, згідно висновку експерта, 2108 грн., спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 2108 грн..
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав в повному обсязі, вказав, що 16 лютого 2015 р. в денний час він проник до нежилого будинку АДРЕСА_2 , де заволодів належним потерпілій бензотриммером. Вказаний бензотриммер забрав до себе в господарство та в подальшому хотів продати, однак 17 лютого 2015 р. був викритий працівниками міліції та їм його віддав. У вчиненому ОСОБА_7 , щиро кається, просив суворо не карати.
На підставі ст. 349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_9 (що викладено в письмовій заяві на адресу суду від 26.03.2015 р.) правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд прийшов до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про доведеність винності ОСОБА_10 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, поєднаного з проникненням в житло.
Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, відомості про особу винного, позицію потерпілої, яка викладена в заяві від 26.03.2015 р..
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_10 відсутні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 згідно інформаційно-статистичної бази «АРМОР» (а.к.п. 66) притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, а саме Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області: за куріння тютюнових виробів у заборонених місцях (ч. 1 ст. 175-1 КУпАП), придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення (ст.. 177 КУпАП), розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді, вчинення вказаних дій повторно протягом року (ч. 1, ч. 2 ст. 178 КУпАП).
З вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12.02.2015 р. вбачається, що ОСОБА_7 , згідно постанови Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.12.2014 р. притягувався до адміністративної відповідальності за 2 адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім`ї) та за ч. 3 ст.. 178 КУпАП (за появу у громадських місцях у п`яному вигляді особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за це), з застосуванням ст. 36 КУпАП, до відповідальності у виді 40 годин громадських робіт.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 :
- у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває (а.к.п. 60, 62);
- посередньо характеризується за місцем проживання (а.к.п. 68).
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення, через короткий проміжок часу після винесення Ріпкинським районним судом Чернігівської області вироку про його засудження за ч. 2 ст. 289 КК України, який в частині призначення покарання в подальшому був скасований в апеляційному порядку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення та його поведінка свідчить про вперте небажання дотримуватися норм закону, моралі та загально встановлених правил суспільної поведінки.
Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_10 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_11 необхідно визначити у виді позбавлення волі, але зважаючи на позицію потерпілої ОСОБА_9 (що викладено в письмовій заяві на адресу суду від 26.03.2015 р.) ближче до мінімальних меж санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що буде достатнім для його виправлення та перевиховання.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_7 засуджується, вчинене ним 16 лютого 2015 р., до постановлення апеляційним судом Чернігівської області вироку від 6 квітня 2015 року, яким було скасовано вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2015 року, в частині призначеного покарання, суд знаходить, що покарання йому належить призначити за правилами ст. 70 ч. 4 КК України, а саме шляхом часткового складання призначених покарань.
Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити у виді тримання під вартою, строк відбування покарання йому необхідно відраховувати з 15 год. 30 хв. 18 лютого 2015 року часу затримання, з урахуванням строку тримання під вартою, згідно ухвали слідчої судді від 19.02.2015 р., у зв`язку з даним кримінальним провадженням.
По кримінальному провадженню не заявлявся цивільний позов.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
З ОСОБА_10 в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 6 квітня 2015 року, і визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 5 років 5 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу - залишити у виді тримання під вартою, з утриманням в Чернігівському СІЗО № 31.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 відраховувати з 15 год. 30 хв. 18 лютого 2015 року часу затримання, з урахуванням строку тримання під вартою, згідно ухвали слідчої судді від 19.02.2015 р., у зв`язку з даним кримінальним провадженням.
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено) в дохід держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 147 грн. 60 коп. /а.к.п. 44/.
Речовий доказ бензотриммер «БРИГАДИР-СТАНДАРТ», вилучений в ході огляду місця події (а.к.п. 22, 23) - повернути законному володільцю ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1