Центральний районний
суд м.Миколаєва
________________________________________________________________
Справа № 490/6670/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

07 жовтня 2013 року Центральний районний
суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді
Селіванової О.О.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю прокурора Куріциної К.О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду кримінальне
провадження у відношенні

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Миколаєва, громадянина України,
маючого середньо-спеціальну освіту,
офіційно не працюючого, не одруженого,
раніше судимого: 16.05.2000р. Заводським
райсудом м.Миколаєва за ч.2 ст.143 КК
України до 3 років позбавлення волі, на
підставі ст..46-1 КК України з
відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
25.09.2000р. Заводським райсудом
м.Миколаєва за ч.2 ст.140, ч.2 ст.81, ч.1 ст.89,
ст..42 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі; 15.05.2002р. Заводським
райсудом м.Миколаєва за ч.2 ст.185.
ст..71 КК України до 3 років 8 місяців
позбавлення волі, звільнився за
строком відбуття покарання 26.10.2005р.;
31.07.2008 року Центральним райсудом
м.Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до 2
років позбавлення волі, на підставі
ст.75 КК України від відбуття покарання
звільнений з іспитовим строком на 2
роки; 25.03.2009 року Ленінським районним
судом м.Миколаєва за ч.2 ст.309, ст.71 КК
України до 2 років 6 місяців позбавлення
волі, звільнився 21.08.2010 року
умовно-достроково, не відбутий строк 7
місяців 23 дня; проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_2,-

обвинуваченого у скоєні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.3 ст.185, ч.2
ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В
И В :

02.03.2013 року, в вечірній час,
реалізуючи злочинний намір,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, знаходячись на території
домоволодіння АДРЕСА_3, що належить
потерпілому ОСОБА_3 проник до сараю,
розташованого на подвір'ї вказаного
будинку, звідки таємно викрав металеву
буржуйку, вартістю 600 гривен. В
подальшому ОСОБА_2 з місця скоєного
кримінального правопорушення зник, та
викраденим майном розпорядився на
власний розсуд, чим заподіяв
потерпілому матеріальний збиток на
вищезазначену суму.

Крім того, 04.03.2013 року ОСОБА_2
реалізуючи злочинний намір,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, зайшовши на територію
домоволодіння АДРЕСА_3, що належить
потерпілому ОСОБА_3, та з подвір'я
вказаного домоволодіння таємно викрав
газову плиту вітчизняного виробництва,
вартістю 400 гривен, дві оцинковані
труби довжиною 2 метри кожна, загальною
вартістю 88 гривен. В подальшому ОСОБА_2
з місця скоєного кримінального
правопорушення зник, та викраденим
майном розпорядився на власний розсуд,
чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3
матеріальний збиток в сумі 488 гривен.

Крім того, 20.03.2013 року, ОСОБА_2
реалізуючи злочинний намір,
направлений на таємне викрадення
чужого майна, зайшовши на територію
домоволодіння АДРЕСА_3, що належить
потерпілому ОСОБА_3, та з подвір'я
вказаного домоволодіння намагався
таємно викрасти дві металеві труби
довжиною 5 метрів кожна, діаметром 1,5
дюйма, загальною вартістю 450 гривен, три
металеві труби довжиною 5 метрів кожна,
діаметром 0,5 дюйма, загальною вартістю
225 гривен, а всього на загальну
суму 675 гривен, однак розпорядитись
викраденим майном та довести
кримінальне правопорушення до кінця не
зміг по причинам, що не залежали від
його волі, так як був затриманий ОСОБА_4
на місці скоєння кримінального
правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в
скоєні кримінальних правопорушень,
передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15,
ч.2 ст.185 КК України, визнав в повному
обсязі і дав суду показання по суті
пред'явленого йому обвинувачення, які
відповідають фактичним обставинам
справи і не суперечать їм. Так, він
пояснив, що дійсно 02.03.2013 року, в
вечірній час, знаходячись на території
домоволодіння АДРЕСА_3, що належить
потерпілому ОСОБА_3 проник до сараю,
розташованого на подвір'ї вказаного
будинку, звідки таємно викрав металеву
буржуйку. Крім того, 04.03.2013 року,
він, з подвір'я того самого
домоволодіння, що належить
потерпілому ОСОБА_3, таємно викрав
газову плиту та дві оцинковані труби
довжиною 2 метри кожна. Викрадене майно
здавав в пункти прийому металобрухту.
Також пояснив, що 20.03.2013 року, він, з
подвір'я, що належить потерпілому
ОСОБА_3 намагався таємно викрасти п'ять
металевих труб довжиною 5 метрів кожна,
однак розпорядитись викраденим майном
не зміг, так як був затриманий сусідом
потерпілого. Під час судового розгляду
справи відшкодував матеріальну шкоду
потерпілому у повному обсязі в сумі 1088
грн. Щиро розкаюється в скоєному.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються.

Дослідивши обставини справи у їх
сукупності, суд вважає повністю
доказаною вину обвинуваченого ОСОБА_2
по епізоду викрадення майна ОСОБА_3 від
02.03.2013р. у таємному викрадені чужого
майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою
якого є крадіжка, поєднана з
проникненням в інше сховище, повторно,
тобто у вчинені кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України.

Крім того, дослідивши обставини
справи у їх сукупності, суд вважає
повністю доказаною вину
обвинуваченого ОСОБА_2 по епізоду
викрадення майна ОСОБА_3 від 04.03.2013р. у
таємному викрадені чужого майна
(крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого
є скоєння кримінального
правопорушення повторно, тобто у
вчинені кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Також, дослідивши обставини
справи у їх сукупності, суд вважає
повністю доказаною вину
обвинуваченого ОСОБА_2 по епізоду
викрадення майна ОСОБА_3 від 20.03.2013р. у
замаху на таємне викрадені чужого
майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою
якого є скоєння кримінального
правопорушення повторно, тобто у
вчинені кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК
України.

При призначенні покарання ОСОБА_2
суд враховує тяжкість вчиненого
кримінального правопорушення, дані
його особистості, те, що він раніше
судимий, посередньо характеризується
за місцем мешкання.

На підставі ст.66 КК України,
обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченому, слід визнати повне
визнання вини, щире каяття,
відшкодування матеріального збитку
потерпілому.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченому, передбачені ст.67 КК
України, не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого
та скоєне ним, суд вважає, що
виправлення обвинуваченого можливо
без відбування покарання, тобто вважає
можливим обрати відносно нього
покарання із застосуванням ст.75 КК
України.

Цивільний позов в кримінальному
провадженні потерпілим не заявлений.

Керуючись ст.ст.368, 373-374 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В
:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185,
ч.3 ст.185 КК України та призначити йому
покарання:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у
вигляді 1 /одного/ року позбавлення
волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2
/двох/ років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3
/трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України
призначити покарання у вигляді 3
/трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком на 2/ два/ роки.

На підставі ст.76 КК України зобов'язати
ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця мешкання; періодично
з'являтись на реєстрацію до органів
кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.

На вирок може бути подана апеляція в
апеляційний суд Миколаївської області
протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя Центрального

районного суду м.Миколаєва
О.О. Селіванова