Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
головуючого Селівона
суддів Пивовара
за участю прокурора Ковтун Н.Я.
в судовому засіданні 11 січня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, на ухвалу колегії суддів судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2006 року щодо ОСОБА_1
Вироком Дружківського міського суду Донецької області
від 17 листопада
2005 року

ОСОБА_1,
уродженця м .Астрахань Російської Федерації, громадянина України, раніше не
судимого, засуджено за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком ОСОБА_1
засуджено за те, що він 10 лютого 2005 року, в період часу з 21 по 24 год.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в роздягальні на території гаража
АТЗТ “Вид”, розташованого по АДРЕСА_1, спільно зі своїм знайомим ОСОБА_2
вживали спиртні напої. В ході бесіди між ними на грунті особистих неприязних
стосунків виникла сварка, під час якої
ОСОБА_1., умисно наніс ОСОБА_2
кілька ударів кулаками і ногами, а також коліном в область голови і тулуба,
заподіявши йому тілесні ушкодження у виді численних саден та крововиливів
голови, обличчя, тулуба, двосторонніх переломів ребер, а також тупої травми голови
з крововиливами під м'які мозкові оболонки і набряком м'яких мозкових оболонок,
яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень і стала причиною смерті ОСОБА_2.

Ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1 змінено, визнано, що ОСОБА_1. заподіяв ОСОБА_2 тяжке тілесне ушкодження
у стані сильного душевного хвилювання, що виникло внаслідок протизаконного
насильства з боку потерпілого, у зв'язку з чим дії ОСОБА_1 перекваліфіковано з
ч.2 ст.121 КК України на ст.123 цього Кодексу і за цим законом йому призначено
покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки . В решті вирок залишено без
зміни.

У касаційному поданні
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції,
ставиться питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_1 і
направлення справи на новий апеляційний розгляд у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та призначенням покарання, яке не відповідає
тяжкості злочину та особі засудженого через його м'якість, з тих мотивів, що
апеляційний суд не дав належної оцінки доказам, які є у справі, необґрунтовано
перекваліфікував дії ОСОБА_1 з ч.2 ст.121 КК України на ст.123 цього Кодексу,
оскільки дії ОСОБА_1 щодо потерпілого ОСОБА_2
викликані особистими неприязними стосунками з потерпілим та станом
алкогольного сп'яніння, а тому такі його
дії не можна кваліфікувати як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне в
стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок
протизаконного насильства або образи з боку потерпілого.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка
підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи подання, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне подання необхідно
задовольнити з таких підстав.

Згідно з диспозицією ст.123 КК України
відповідальність за даною статтею настає за умисне тяжке тілесне ушкодження,
заподіяне у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок
протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Апеляційний суд, перекваліфікувавши дії
ОСОБА_1 з ч.2 ст.121 КК України на ст.123 цього Кодексу послався на показання
засудженого ОСОБА_1 та на висновок амбулаторної комплексної судової
психолого-психіатричної експеризи, згідно з яким ОСОБА_1. в момент вчинення
зазначеного злочину перебував у стані фізіологічного афекту, і розцінив дії
ОСОБА_1 щодо заподіяння ОСОБА_2 тяжкого тілесного ушкодження, як вчинені у
стані сильного душевного хвилювання.

Проте відповідно до ст.67 та ч.4 ст.75
КПК України суд оцінює докази в їх
сукупності і ніякі з них для суду не мають наперед встановленої сили, а
висновок експерта для суду не є обов'язковим.

Апеляційний суд, не погоджуючись з
висновками суду першої інстанції та кваліфікацією цим судом дій ОСОБА_1,
всупереч вимогам ст.377 КПК України не навів у своїй ухвалі належних мотивів
спростування доказів, на які послався суд першої інстанції на підтвердження
своїх висновків, залишив поза увагою кількість та характер заподіяних
потерпілому тілесних ушкоджень, належним чином не мотивував, в чому саме
полягали протизаконне насильство з боку потерпілого та раптовість виникнення в
ОСОБА_1 стану сильного душевного хвилювання, які є обов'язковими ознаками
складу злочину, передбаченого ст.123 КК України.

За таких обставин ухвала апеляційного
суду у даній справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на
новий апеляційний розгляд, під час якого апеляційному суду необхідно розглянути
справу відповідно до вимог закону, ухвалити законне і обгрунтоване рішення з
наведенням у ньому відповідних мотивів.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати в кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2006 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд в той же апеляційний
суд в іншому складі суду.

Судді:

Селівон О.Ф. Пивовар
В.Ф. Шевченко Т.В.

З
оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України О.Ф.
Селівон