Справа № 308/4438/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий),

ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Ужгорода на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 10.02.2015 року за матеріалам кримінального провадження № 11-кп/777/259/15 яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгорода, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, угорець, з середньою освітою, тимчасово непрацюючий, перебуває в цивільному шлюбі, раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 14.02.2014 року за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 680,00 грн.

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень з призначенням покарання:

· за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;

· за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

· за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді 3 років і 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 29.05.2014 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області судові витрати за проведення експертизи по справі в розмірі 1081,08 грн. ( одна тисяча вісімдесят одна гривня 08 копійок).

За вироком ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що, 03.03.2014 року, перебуваючи поблизу будинку №40 по проспекту Свободи в м. Ужгород, діючи умисно, повторно, викрав з пішохідної доріжки металеву кришку каналізаційного люка, чим завдав ВП Водоканал м. Ужгорода матеріальну шкоду на суму 200,00 грн. ( двісті гривень 00 копійок).

Крім цього, 06.03.2014 року близько 01:00 години, діючи умисно, повторно, шляхом демонтажу частини стіни, проник до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та викрав газовий балон, 2 скляні бутлі ємкістю по 20 л, металеву лійку, резинові чоботи, металеву каністру для бензину, пилосос, військовий рюкзак із його вмістом: 7 гайковими ключами, плоскогубцями, кусачками, 2 викрутками, молотком, зубилом та ліхтариком, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 928,60 грн. ( дев`ятсот двадцять вісім гривень 60 копійок).

Також, 24.04.2014 року, ОСОБА_6 , проник до не охоронюваної будівлі за адресою: м. Ужгород, вул.. Бєлінського, 17 а, маючи на меті намір викрасти 2 металеві конструкції, демонтував їх, однак не довів свого злочинного умислу до кінця з незалежних від нього причин, так як був затриманий на місці працівниками міліції.

Так, 06.05.2014 року ОСОБА_6 , діючи повторно, проникнув до не охоронюваної будівлі за адресою: м. Ужгород, вул.. Бєлінського, 17 а та викрав 2 металеві конструкції вентиляційні шахти, завдавши при цьому своїми діями КП Уж-тепло матеріальних збитків на загальну суму 380,00 грн. ( триста вісімдесят гривень 00 копійок).

В ніч з 07.05.2014 року на 08.05.2014 року, умисно, повторно, перебуваючи поблизу будинку №34 по вул.. Заньковецькій в м. Ужгород, викрав з пішохідної доріжки металеву кришку каналізаційного люка, завдавши таким чином ВП Водоканал м. Ужгорода матеріальну шкоду на суму 216,00 грн. ( двісті шістнадцять гривень 00 копійок).

13.05.2014 року, близько 13:55 години ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу кафе Tiamo по вул. Бєлінського в м. Ужгород, діючи умисно, повторно, викрав велосипед марки Kontur, спричинивши своїми діями ОСОБА_9 матеріальних збитків на 900,00 грн. ( дев`ятсот гривень 00 копійок).

У зміненій апеляційній скарзі прокурор прокуратури м. Ужгорода просить вирок Ужгородського міськрайонного суду від 10.02.2015 року змінити. Зазначає, що ОСОБА_6 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2014 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання 2 років обмеження волі, з звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України . Вказує на те, що даний вирок та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2014 року , яким ОСОБА_6 засудженний до штрафу в розмірі 680 гривень досліджені в ході судового засідання, однак, при призначенні покарання судом першої інстанції не враховані. Крім того зазначив, що судом в порушення вимог закону здійснено розподіл процесуальних витрат.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу у повному обсязі, доводи обвинуваченого та захисника , які не заперечили проти задоволення зміненої апеляційнолї скарги прокурора , перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації діяння особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюються, внаслідок чого вони відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються .

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинах за встановлених судом першої інстанції обставин підтверджується сукупністю зібраних, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку доказів.

Оцінка доказів судом проведена з дотриманням вимог ст. 94 КПК України , з наведенням у вироку відповідних висновків щодо належності, допустимості, достовірності доказів та їх достатності для постановдлення вироку. В обґрунтування вироку покладені виключно ті докази , які не викликають сумнів у своїй законності.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора , що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання порушено вимоги ст.ст. 71, ч.4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України та не враховано, що ОСОБА_6 засуджений: вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16.06.2014 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (т.2 а.с.136-137) та вироком цього ж суду від 14.02.2014 року за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 680 гривень (т.2 ас. 138-139).

Якщо за попереднім вироком особу засуджено із застосуванням вимог ст. 75 КК України , а за знову постановленим до покарання , яке належить відбувати реально, то поглинення або складання призначених цими вироками покарань не допускається і кожен вирок , а , отже , і призначене ним покарання , виконується самостійно. Також, якщо за попереднім вироком призначено покарання , яке не підлягає складанню (штраф), то зарахування не запроваджується і визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів здійснюється за правилами ч.3 ст. 72 КК України, тобто усі покарання виконуються самостійно.

Згідно ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Зазначене передбачено і в п. 23 Постанови пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року N 7 Про практику призначення судами кримінального покарання.

Суд першої інстанції жодних суджень з цих питань у вироку не навів, у резолютивній частині вироку вказівку про порядок призначення покаранння та виконання вироків не зазначив.

Крім того, підлягають до врахування і доводи апеляційної скарги прокурора в частині помилкового розподілу судом першої інстанції процесуальних витрат.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства не дотримався і стягнув з обвинуваченого витрати на залучення експерта на користь НДЕКЦ при УМВС України у Закарпатській області.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та необхідності зміни вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 408 , 418 КПК України, апеляційний суд Закарпатської області,-

П О С Т А Н О В И В :

змінену апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Ужгорода - задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 10.02.2015 року щодо ОСОБА_6 змінити, доповнивши резолютивну частину абзацом наступного змісту.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70, ст.71, ч.3 ст. 72 КК України вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.06.2014 року за яким ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2014 року за яким ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 680 гривень виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1081,08 (одну тисячу вісімдесят одну гривню 08 копійок) гривень процесуальних витрат на залучення експерта.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом, а засудженим , який тримається під вартою ,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: