ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1556/12
провадження №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2013 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі головуючого- судді
Сизової Л.А., при секретарі Шегеда Ю.О.,
Голуб Н.О., з участю прокурорів Соколова
М.С., Лисенка В.В., захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродж. м. Прип»ять, українець, гр-н
України , освіта середня технічна, не
одружений, не працює, зареєстрований:
АДРЕСА_2 , проживає : АДРЕСА_1, раніше не
судимий , в скоєнні злочинів ,
передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 289
КК України , суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, 30.12.2011 року приблизно о
23год.10хв., перебуваючи в приміщенні
торгівельного залу магазину « Сільпо»
ТОВ « Фоззі-Фуд» по вул. Драйзера, 21 в м.
Києві , умисно, з метою таємного
викрадення чужого майна, підійшов до
стелажу з ковбасними виробами та
шляхом вільного доступу узяв із полиці
стелажа чотири палки ковбаси
Житомирського м»ясокомбінату с/к
«Махан по-татарськи», загальною вагою
1,160 кг, вартістю 89грн.19коп. за 1 кг, а
всього на загальну суму 103грн.46коп. , яка
належить ТОВ «Фоззі-Фуд».

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_5, будучи впевненим, що за його
діями ніхто не спостерігає, поклав
вищевказані чотири палки ковбаси за
пояс спереду під куртку та направився
до каси, де не розрахувавшись за товар,
пройшов повз касу та направився до
виходу з магазину, намагаючись втекти з
місця вчинення злочину, однак свої
злочинні дії не довів до кінця з причин,
що не залежали від його волі, оскільки
біля виходу з магазину був затриманий
працівниками охорони універсаму
«Сільпо» і викрадене майно в нього було
вилучено.

Крім того, ОСОБА_5 , 03.01.2012 року, умисно, з
метою незаконного заволодіння
транспортним засобом, знаходячись в
автомобілі «Міцубіші Карізма», д.н.з.
НОМЕР_1, вартістю 71932 гривень, разом з
власником вказаного автомобіля ОСОБА_4,
за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 6,
керуючись раптово виниклим умислом,
умисно, скориставшись, тим, що ОСОБА_4
тимчасово залишив автомобіль,
вийшовши у власних справах і залишивши
ключі в замку запалювання, реалізуючи
свій злочинний намір, ОСОБА_5 пересів з
пасажирського сидіння на місце водія,
завів двигун автомобіля «Міцубіші
Карізма», д.н.з. НОМЕР_1, заволодів
вказаним автомобілем та з місця
скоєння злочину зник.

Будучи допитаним в судовому засіданні ,
підсудний ОСОБА_5 вину в скоєнні
злочинів та цивільний позов
потерпілого ОСОБА_4 визнав повністю,
щиро розкаявся та пояснив, що дійсно
30.12.2011 року він прийшов до магазину
«Сільпо» за покупками і у нього виник
умисел на крадіжку. Він , взявши з
полиці 4 батони ковбаси , сховав їх під
куртку та пройшов повз каси не
розрахувавшись , але біля виходу з
магазину був затриманий працівниками
охорони.

ОСОБА_5 підтримав свої покази, які він
давав на досудовому слідстві в якості
підозрюваного про те, що 03.01.2012 року він
знаходився в Дарницькому районі м.
Києва , по вул. Ревуцького зупинив
автомобіль « Міцубіші Карізма» і
попросив підвезти його. Коли вони
проїжджали в районі станції метро «
Харківська» , то водій ОСОБА_4 вийшов з
автомобіля , щоб купити шаурму. В цей
момент у нього виник умисел заволодіти
автомобілем, тому він пересів на
сидіння водія, завів двигун і поїхав з
місця. Приїхавши до села Ясногородка,
він залишив автомобіль у лісі , а
наступного дня завіз його на СТО до
знайомого на ім»я ОСОБА_1, сказавши , що
автомобіль необхідно відремонтувати.
Більше він автомобілем не цікавився.

Крім визнання вини підсудним, його вина
в скоєнні злочинів повністю доведена в
судовому засіданні і підтверджується
наступними доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_4, даними
ним на досудовому слідстві та
оголошеними в судовому засіданні про
те, що 03.01.2012 року приблизно о 22 год. він
на автомобілі « Міцубіші Карізма»
рухався по вул. Ревуцького . Біля
будинку 37/12 він підібрав чоловіка, який
просив підвезти його на Троєщину. Він
представився як ОСОБА_1. Рухаючись по
вул. Ревуцького, він (ОСОБА_4) вирішив
заїхати на метро « Харківська» , щоб
перекусити. ОСОБА_1 сказав , що він
нікуди не поспішає, тому вони поїхали
разом. По дорозі, рухаючись по вул.
Декабристів в м. Києві, він захотів до
туалету , тому зупинився на узбіччі та
вийшов з автомобіля. Повернувшись , він
виявив відсутність свого автомобіля,
вартістю 9000 доларів США ( том 2, а.с. 32-33).

Крім того, вина ОСОБА_5 підтверджується
також:

Протоколом огляду місця події від
31.12.2011 року та фото таблицею до нього (
том 1, а.с. 6,7), відповідно до якого
оглянуто 4 батони ковбаси, які
намагався викрасти ОСОБА_5

Постановою про визнання речовими
доказами від 06.01.2012 року ( а.с. 9, том 1).

Протоколом огляду місця події від
04.01.2012 року та фототаблицею до нього (
том 2, а.с. 19-21), відповідно до якого
оглянута ділянка місцевості по вул.
Декабристів, 6 в м. Києві , де потерпілим
був припаркований автомобіль.

Протоколом пред»явлення особи для
впізнання від 26.05.2012 року , згідно з яким
потерпілий ОСОБА_4 упізнав ОСОБА_5, як
особу , яка заволоділа його автомобілем
(том 2, а.с 39-42).

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд вважає, що ОСОБА_5
своїми умисними діями вчинив замах на
таємне викрадення чужого майна (
крадіжка), при цьому виконав усі дії,
які вважав необхідними для доведення
злочину до кінця, але злочин не було
закінчено з причин , що не залежали від
його волі, тобто скоїв злочин ,
передбачений ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК
України та незаконне заволодіння
транспортним засобом, що завдало
значної матеріальної шкоди, тобто
злочин , передбачений ч. 2 ст. 289 КК
України.

Крім того, органом досудового слідства
ОСОБА_5 не інкриміновано кваліфікуючу
ознаку - повторність за ч.2 ст. 289 КК
України, оскільки до скоєння злочину ,
передбаченого ч.2 ст. 289 КК України він
скоїв замах на крадіжку , тобто злочин ,
передбачений ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК
України , але оскільки прокурором
обвинувачення не змінювалося , то суд
вважає можливим постановити вирок в
об»ємі пред»явленого обвинувачення.

Призначаючи вид і міру покарання
підсудному ОСОБА_5 , суд враховує
ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, які відносяться до
середнього та тяжкого ступеню
тяжкості, його особу, що вину визнав
повністю, щиро розкаявся, за місцем
реєстрації характеризується
позитивно, раніше не судимий, на обліку
у лікарів нарколога та психіатра не
перебуває, повністю добровільно
відшкодована шкода потерпілому ОСОБА_4,
з урахуванням думки потерпілого, який
просив не позбавляти волі ОСОБА_5, стану
його здоров»я, оскільки він страждає на
ряд хронічних захворювань, вважає за
необхідне обрати йому покарання у
вигляді позбавлення волі з
застосуванням ст. 75 КК України та
звільнити його від відбування
покарання з іспитовим терміном, що на
думку суду буде достатнім та
необхідним для виправлення підсудного
та попередження вчинення ним нових
злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України
обставинами, що пом'якшують покарання
підсудного ОСОБА_5 суд визнає: щире
каяття, добровільне відшкодування
шкоди, стан здоров»я.

Відповідно до ст. 67 КК України,
обставин, що обтяжують покарання
підсудного, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України , суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні
злочинів , передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.
185 , ч.2 ст. 289 КК України та призначити
покарання:

За ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України - два роки
позбавлення волі,

За ч.2 ст. 289 КК України - п»ять років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
остаточно ОСОБА_5 призначити п»ять
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5
звільнити від відбування покарання,
якщо він протягом трьох років
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов»язки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов»язати ОСОБА_5 не виїжджати за
межі України на постійне проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, періодично
з»являтися в інспекцію для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 -
тримання під вартою в Київському СІЗО
№13 до вступу вироку в законну силу
змінити на підписку про невиїзд ,
звільнивши його з-під варти в залі суду
негайно.

Речові докази - продукти харчування
залишити у потерпілого.

Вирок може бути оскаржений протягом 15
діб до Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва з
моменту проголошення.

СУДДЯ :