справа № 208/1506/15-к
№ провадження 1-кп/208/229/15
УХВАЛА
Іменем України

24 березня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Потерпілого ОСОБА_6 ,
Представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про відмові від обвинувачення у кримінальному провадженню за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
суд
В ході розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи 03.01.2015 близько о 19.30 годині (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на сходовому майданчику розташованому між 3 та 4 поверхами під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи імовірність таких наслідків та бажаючи їх настання, наніс один удар головою в обличчя ОСОБА_6 , від чого останній присів та на деякий час втратив свідомість. Після чого ОСОБА_4 почав наносити удари ногами по тулубу більш по лівому боку ОСОБА_6 , який знаходився сидячі під стінкою сходового майданчику. В той час коли потерпілий ОСОБА_6 почав захищатися від ударів, які йому наносив ОСОБА_4 , а потім піднявся на ноги, ОСОБА_4 діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, передбачаючи імовірність таких наслідків та бажаючи їх настання, продовжив наносити удари ногами потерпілому ОСОБА_6 по різних частинах тіла, при цьому наніс останньому більш 10 ударів ногами.
Пересвідчившись, що його прямий злочинний умисел реалізовано в повному обсязі, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення.
В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичного експерта № 51-Е від 19.01.2015 спричинені пошкодження у вигляді тупої травми грудної клітини з переломом 6-го ребра ліворуч, з синцями в цій ділянці - відносяться до середнього ступеня тілесних пошкоджень, як викликавши тривалий розлад здоров`я більш 21 дня.
Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані органом досудового слідства як кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, яке не с небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
В ході підготовчого судового засідання потерпілим ОСОБА_6 заявлено про відмову від підтримання обвинувачення по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Також потерпілим зазначено, що його рішення є добровільним та прийнятим без будь-якого примусу. Позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не заявляв, та не має наразі претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , та просить кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрити з підстав передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Позиція потерпілого, в повному обсязі підтримана представником потерпілого ОСОБА_7 ..
Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що за обвинувальним актом йому зрозуміло в чому його обвинувачують, та зазначив, що факти викладені в ньому є вірними і кваліфікацію його дій органом досудового слідства він не оспорює.
Щодо відмови потерпілого ОСОБА_6 від підтримання обвинувачення, зазначив, що він розуміє, що закриття кримінального провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, з підстав передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, є нереабілітуючою підставою, але погоджується з клопотанням потерпілого та просить суд провадження за його обвинуваченням закрити.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 підтримана захисником ОСОБА_5 у повному обсязі.
Прокурор, враховуючи вимоги п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, зазначив, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України є формою приватного обвинувачення, і тому відмовитися від підтримання обвинувачення є правом потерпілого, а тому заперечень він не має.
Так, згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, в тому числі - частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин).
Як встановлено в ході підготовчого судового засідання, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального провадження передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яким обтяжуючих обставин, згідно до вимог ст. 67 КК України, під час досудового слідства не встановлено.
Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, як закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Вислухав учасників процесу, та встановив, що:
- обвинуваченому та потерпілому зрозумілий обсяг обвинувачення за яким обвинувачується ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та кваліфікація дій ОСОБА_4 і фактичні дані викладені в обвинувальному акті, ніким не оспорюються;
- відмова від підтримання обвинувачення потерпілим ОСОБА_6 є добровільною, та без будь якого примусу,
керуючись вимогами п. 7 ч. 1 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, суд
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через суд першої інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1