Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/514/15-к
Провадження 1-кп/483/79/2015
ВИРОК
Іменем України
08 квітня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000039 від 16 грудня 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченко Очаківського району Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, з професійно-технічною освітою, не працює, є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 03 квітня 2015 року,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину без поважних причин тривалістю понад один місяць за наступних обставин.
19 березня 2014 року, відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст.ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу виконуючого обов`язки Президента України «Про часткову мобілізацію», від 17 березня 2014 року, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України, у зв`язку з мобілізацією. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 63 від 20 березня 2014 року ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу зазначеної частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду медична сестра-анестезист медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_5 зобов`язаний був діяти у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно яких кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, виконувати обов`язки військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу.
Діючи в порушення вимог зазначених вище нормативних актів, ОСОБА_5 10 грудня 2014 року, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, самовільно, без дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , вчинив її самовільне залишення та ухилявся від служби без поважних причин до 23 березня 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць, перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

03 квітня 2015 року між старшим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 000039, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

За змістом даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України визначено звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Шкода внаслідок вчиненого ОСОБА_5 злочину завдана лише суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між старшим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 03 квітня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000039 від 16 грудня 2014 року, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: