УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ
ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року м.Ужгород

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ В
складі:

Головуючого
Гошовського Г.М,

суддів вотьканича
Ф.А. і
Дідика В.М.,

з участю прокурора
Сирохман Л.І.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Іршавського
району на постанову Іршавського районного суду від 14 грудня 2006 року, якою
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, не
судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
повернуто прокурору Іршавського району для проведення додаткового
розслідування.

Органами досудового слідства
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що „він 19
жовтня 2005 року
біля 2 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки ГАЗ-66
державний номерний знак НОМЕР_1 і
рухаючись по автошляху с.
Доробратрво-с.Арданово Іршавського району, перевозячи в кабіні автомобіля
бензин, біля приміщення Арданівської сільської ради в с. Арданово не впорався з
керуванням і допустив зіткнення з деревом, в результаті чого кабіна автомобіля
загорілась, а пасажир ОСОБА_2, отримав тяжкі тілесні ушкодження з обвугленням
тіла, від яких настала смерть
потерпілого".

Постановою суду
дану справу повернуто прокурору Іршавського району для проведення додаткового
розслідування із-за неправильності
досудового слідства, яка
не може бути
усунута в судовому засіданні.

На думку суду,
„в діях ОСОБА_1 є ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.267 КК
України, а тому відмова органами досудового слідства в порушенні кримінальної
справи щодо нього за ознаками даного злочину є незаконною. Згідно постанови
суду, при додатковому розслідування необхідно вирішити питання про притягнення
ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ч.2
ст.267 КК України, а також провести інші слідчі дії для забезпечення всебічного
і повного розгляду справи".

В апеляції
помічник прокурора Іршавського району просить постанову суду скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Справа: №
11-109/07

Головуючий у
першій .інстанції: Маркович І.І.

доповідач: Вотьканич
Ф.А. Номер
рядка статистичного звіту:11

2

Свої доводи
апелянт мотивує тим, що судом невірно зроблено висновок про необхідність
кваліфікації дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.267 КК України,
вважає що дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.286 КК України
органом досудового слідства кваліфіковані правильно, також посилається на те,
що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.281 КПК України не зазначив у постанові, які саме обставини
підлягають з'ясуванню при додатковому
розслідуванні.

заслухавши
доповідь судді, пояснення
прокурора, який частково підтримав апеляцію і просить змінити постанову суду,
виключивши посилання на необхідність притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за ч.2 ст.267 КК, а справу
направити на додаткове розслідування, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора
підлягає до задоволення частково, з
наступних підстав.

Органом
досудового слідства у даній справі допущена істотна неповнота яка не може бути
усунута в судовому засіданні,
а тому кримінальна справа відповідно до вимог закону (ст.281 КПК України),
підлягає поверненню на
додаткове розслідування.

ОСОБА_1
ставиться в вину порушення правил безпеки дорожнього руху які
спричинили смерть потерпілого
ОСОБА_2

Згідно
пред'явленого ОСОБА_1 обвинувачення, саме із-за порушення ним правил дорожнього
руху, він не справився з керуваням
автомобілем і допустив зіткнення з деревом, під
час якого потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді лінійного
перелому скроневої кістки справа, з обвугленням тіла. Вказані тілесні
ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути
предмети внутрі кабіни вантажного автомобіля при зіткненні останнього з
деревом з одночасним
загорянням і обвугленням
тіла.

Як на досудовому
слідстві так і в суді обвинувачений ОСОБА_1 хоч і вказував про те, що повністю
визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286
КК України, однак за змістом його показань по суті пред'явленого
обвинувачення він фактично заперечив
свою вину в порушенні правил дорожного
руху які спричинили смерть потерпілого
ОСОБА_2

Зокрема, згідно
показань ОСОБА_1. , 19 жовтня 2005 року біля 2 год. під час слідування
автомобілем ГАЗ-66'державний номерний знак НОМЕР_1 по дорозі між населеними
пунктами Доробратово-Арданово, потерпілий ОСОБА_2, який їхав разом з ним в якості пасажира на передньому сидінні,
запалив сірник для прикурювання сигарети від чого у кабіні спалахнув бензин і він втратив свідомість. Коли прийшов до
тями, побачив, що він лежить неподалік від автомобіля. Поряд був ОСОБА_3 в.,
який надавав йому
допомогу.

ОСОБА_1
ствердив, що коли потерпілий ОСОБА_2, сідав до нього в автомобіль, він помістив
в кабіну поряд з собою бензопилу і каністри з бензином.

Таким чином
за версією підсудного
ОСОБА_1 причиною
дорожньо-транспортної
пригоди стали дії
потерпілого ОСОБА_2,
який запалив Сірник для прикурювання сигарети від чтого і сталося
запалювання бензину в кабіні
автомобіля.

Висновок органів досудового слідства суду про наявність
причинного зв'язку між порушеннями
правил дорожнього руху допущеними підсудним ОСОБА_1 і спричиненням смерті
потерпілого ОСОБА_2, є передчасним і грунтується на суперечливих доказах, яким
не дано належної оцінки.

в судовому засіданні за клопотанням
підсудного ОСОБА_1 у справі проведена повторна судово-медична
експертиза, згідно якої причиною смерті ОСОБА_2 явились термічні опіки тіла
унаслідок яких у потерпілого розвився опіковий шок важкого ступеню, що
обумовило зупинку серцевої діяльності і дихання, припинення функції ЦНС.
тілесне ушкодження у вигляді перелому скроневої кістки справа виникло від дії
високої температури - полум'я.

З урахуванням
висновків даної судово-медичної експертизи, є суперечливим твердження органу
досудового слідства про механізм отримання потерпілим ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень унаслідок дорожно-транспортної
пригоди.

Органом
досудового слідства у справі проводилась пожежно-технічна експертиза за
висновками якої можливими джерелами запалювання кабіни автомобіля ГАЗ-66
державний номерний знак НОМЕР_1 є :

·
теплові прояви іскріння при роботі електрообладнання
автомобіля;

·
теплові прояви іскріння механічного пошкодження, що
виникли унаслідок
дорожньо-транспортної пригоди;

·
відкрите полум'я сірника або запальнички при спробі
запалити сигарету.

конкретне
джерело запалювання з трьох вищевказаних визначити експертним шляхом не
надалось можливим і за висновком експертизи може бути визначено
тільки слідчим шляхом.

Органом
досудового слідства при з'ясуванні фактичних обставин справи допущено істотну
неповноту й однобічність, оскільки не перевірено слідчим шляхом яка
безпосередня причина запалювання кабіни автомобіля.

при наявності
трьох можливих джерел запалювання слідчим без наведення мотивів, взято до уваги
один із варіантів, без належного мотивування чому саме два інші джерела
запалювання він не приймає до уваги.

не спростовано
також і показання підсудного ОСОБА_1 про причину запалювання бензину в кабіні
автомобіля, яка за твердженням підсудного є наслідком необережного поводження
потерпілого ОСОБА_2 з легкозаймистими речовинами.

Окрім того,
органом досудового слідства при з'ясуванні обставин справи не усунуто
суперечності в показаннях підсудного ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо перебування
в кабіні автомобіля на момент ДТП
трьох осіб - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не перевірено також твердження свідка
ОСОБА_4 про його перебування в кузові автомобіля на момент
дорожньо-транспортної пригоди і отримання ним унаслідок ДТП тілесних ушкоджень
у вигляді перелому ноти та забою грудної
клітки.

З урахуванням
наведеного, судова колегія вважає, що. дана справа підлягає направленню на
додаткове розслідування, у процесі якого слід усунути зазначену неповноту
досудового слідства та наявні суперечності, а також перевірити твердження
ОСОБА_4 про отримання ним тілесних ушкоджень
під час даної
ДПТ.

Судова колегія вважає, що апеляція прокурора підлягає
задоволенню частково, з наступних
мотивів.

Висновки суду у
постанові про невірну кваліфікації дій ОСОБА_1 у зв'язку з наявністю у його діях складу злочину, передбаченого
ч.2 ст.267 КК України
є необгрунтованими.

Диспозицією ч.2 ст.267 КК передбачена кримінальна відповідальність за порушення
правил поводження з легкозаймистими речовинами, тільки за незаконне пересилання
їх поштою або
багажем.

Тому висновок
суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу даного
злочину є помилковим.

з урахуванням
наведеного, судова колегія вважає, що з постанови суду слід виключити вказівку
про необхідність вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за ч.2 ст.267 КК України.

Керуючись ст.365,366 кримінально-процесуального
кодексу України, колегія суддів,

ухвалила

Апеляцію
помічника прокурора Іршавського району задовольнити частково.

Постанову
Іршавського районного суду від 14
грудня 2006 року про
направлення на додаткове розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_1
Васильовича, за ознаками злочину передбаченого ст.286
ч.2 КК України,
змінити.

Виключити з
мотивувальної частини постанови вказівку суду про необхідність вирішення
питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності за ч.2 ст.267 КК України.

В решті постанову
суду залишити без
зміни.