У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Коновалова В.М.,

суддів Канигіної
Г.В., Пивовара В.Ф.

розглянула в судовому засіданні у м.
Києві 1 листопада 2007 року справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на постанову
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2007 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальній справі Апеляційного суду Київської області
від 16 травня 2007 року,

у с т а н о в и л а:

26 грудня 2006 року постановою органу дізнання
Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області відмовлено в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_3за ст. 190 КК України на підставі п. 2 ст. 6
КПК України.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 13 лютого 2007 року скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на
зазначену постанову органу дізнання залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2007 року значену
постанову місцевого суду залишено без зміни.

За змістом касаційної скарги ОСОБА_1 просить судові
рішення та зазначену постанову про відмову в порушенні кримінальної справи
скасувати, а матеріали направити на додаткову перевірку. Мотивує тим, що
оскільки вирішити повернення боргу ОСОБА_3за придбання будинку ОСОБА_2 у
цивільно-правовий спосіб не можливо, тому в діях ОСОБА_3вбачається склад
злочину, передбачений ст. 190 КК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України справа може бути
порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність
ознак злочину.

Місцевий суд, перевіривши у судовому засіданні матеріали
органу дізнання, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для
скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_3на підставі п. 2 ст.
6 КПК України, оскільки правовідносини
між ОСОБА_3і ОСОБА_2 підлягають вирішенню у цивільно-правовий спосіб.

Твердження представника скаржника про те, що підставою
для порушення кримінальної справи є неможливість вирішення питання про
повернення боргу ОСОБА_3за придбання будинку у
цивільно-правовий спосіб, не відповідає вимогам закону.

Рішення місцевого суду є умотивованим і сумнівів у його
правильності не має.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи ОСОБА_1, викладені в
його апеляції на постанову місцевого суду, підтвердив правильність і законність
оскаржуваного ним рішення. Колегія суддів знаходить і це рішення переконливим
та законним.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, що
тягнуть скасування чи зміну судових рішень, не виявлено.

Підстав для задоволення касаційної скарги та призначення
даної справи до касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384
КПРК, не вбачається.

Керуючись ст. 394 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 представника
ОСОБА_2 відмовити.

Судді:

В.М. Коновалов Г.В. Канигіна В.Ф. Пивовар

З оригіналом
згідно:

Суддя Верховного Суду України Г.В. Канигіна