Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2015 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, дітей не має, не працюючого, зареєстрований та проживаючий у АДРЕСА_1 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , на час вчинення злочину не судимого, однак судженого:
- 18 листопада 2014 року Святошинським районним судом міста Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
29.10.2014 року, приблизно о 15 годин 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні навчального корпусу Київського вищого професійного училища водного транспорту, що розташоване по вулиці Братська, 12 в м. Києві, зайшов до підсобного приміщення, двері якого були відчинені та звернув увагу на чоловічу сумку, яка знаходилась на підвіконні і належить ОСОБА_5 .
Помітивши дану сумку та припускаючи наявність в ній цінного майна у ОСОБА_4 , виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 15.30 годин, ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю поблизу власника даної сумки, та впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, повторно таємно викрав з підвіконня підсобного приміщення чоловічу сумку чорного кольору, вартість якої складає 140 гривень, в середині якої знаходились документи видані на ім`я ОСОБА_5 , а саме: паспорт громадянина України, залікова книжка та студентський квиток Національного Університету харчових технологій, посвідчення водія, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, посвідчення майстра, два записники прямокутної форми, в яких містяться записи особистого характеру, візитні картки, які матеріальної цінності не становлять, гаманець прямокутної форми чорного кольору, вартістю 80 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 187 гривень, а також банківські картки - банківської установи «Фінанси та кредит», та довідка про присвоєння пін-коду до даної банківської картки, «Банк Михайлівський», «Приват Банк», «Альфа Банк», «Русский стандарт», «Ренесанс Кредит», «ОТП Банк», на рахунках яких грошових коштів не було, магнітно-пропускна картка, Дисконтна картка «Comfy», а також іконка «Св. Валентини», ламінована на картоні, які матеріальної цінності не становлять, а також гроші в сумі 3 220 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 викрадену сумку помістив до свого рюкзаку та з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 3627 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні та дав показання, що 29.10.2014 року, приблизно о 15 годин 20 хвилин, він, перебуваючи в приміщенні навчального корпусу Київського вищого професійного училища водного транспорту, що розташоване по вулиця Братська в м. Києві, зайшов до підсобного приміщення, двері якого були відчинені та звернув увагу на чоловічу сумку, яка знаходилась на підвіконні.
Помітивши дану сумку та припускаючи наявність в ній цінного майна у нього виник умисел направлений на таємне викрадення даної сумки.
Реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно о 15.30 годин, він впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, таємно, викрав з підвіконня підсобного приміщення чоловічу сумку, чорного кольору з майном, яке в ній знаходилось. Він погоджується, що викрав саме те майно, яке йому пред`явлено у обвинуваченні, а також гроші в сумі 3220 гривень. Він також визнає, що заподіяв потерпілому ОСОБА_5 збитки на суму 3627 гривень. У подальшому викрадене майно він повернув потерпілому.
Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), яка вчинена повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.185 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на час вчинення злочину був не судимий, однак, схильний до вчинення злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини у справі, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України, а також добровільне відшкодування заподіяних збитків, що передбачено п.2 ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст.67 КК України в діях ОСОБА_4 не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку скоєного суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.
Однак, враховуючи, що злочин, який він скоїв, середньої тяжкості, враховуючи особу обвинуваченого, що він кається у вчиненому, на час вчинення злочину не судимий, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
За правилами ч.4 ст.70 КК України та вимог п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирок Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2004 року відносно ОСОБА_4 підлягає самостійному виконанню.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати на проведення експертизи у справі.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Іспитовий строк ОСОБА_4 встановити два роки.
Згідно п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 згідно вимог ч.4 ст.70 КК України виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_6 (номер індивідуальної картки платника податків № НОМЕР_1 ) сто дев`яносто шість гривень 56 копійок судових витрат на проведення експертизи у справі.
Речові докази у справі, які передано для зберігання потерпілому, залишити в його користуванні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1