Справа № 455/675/15-к
Провадження № 1-кп/455/111/2015
ВИРОК
Іменем України
10 липня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2015 року за № 0000287 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хирів Старосамбірського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодноразово судженого, останній раз Самбірським міськрайонним судом Львівської області 29.11.2010 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, умовно достроково звільненого ухвалою від 16.09.2013 року на невідбутий строк 5 місяців 29 днів; у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 18.05.2015 року біля 19 години у місті Хирів Старосамбірського району Львівської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, завів свого знайомого ОСОБА_5 за магазин «Рукавичка» по вулиці В.Стуса, де побив останнього, заподіявши легкі тілесні ушкодження та відібрав гроші у сумі 80 гривень.

Ці дії ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним та показав, що 18.05.2015 року зранку зустрів у місті Старий Самбір знайомого ОСОБА_5 . Разом вживали алкогольні напої, після чого поїхали до міста Самбір на військкомат. Повертаючись додому взяв у ОСОБА_5 мобільний телефон послухати музику. Через деякий час сховав телефон за пояс. Коли приїхали до міста Хирів, ОСОБА_5 попросив повернути йому телефон, на що відповів, що у нього телефона немає.

Разом зайшли за магазин «Рукавичка», де запропонував ОСОБА_5 обшукати себе, але той не знайшов телефон. Тоді наніс потерпілому кілька ударів рукою в обличчя, від чого останній впав та втратив свідомість. Коли через деякий час ОСОБА_5 отямився, забрав у нього гроші 80 гривень та закурив. ОСОБА_5 намагався втекти, але він наздогнав його, збив з ніг та наніс ще кілька ударів в область голови.

Шкодує, що через алкогольне сп`яніння вдався до грабежу, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє, що подібне більше не повториться, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надіслав суду заяву, у відповідності з якою проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , тому не може з`явитися в судове засідання і просить розглянути справу у його відсутності, претензій до ОСОБА_4 не має.

Вислухавши думку учасників судового провадження про порядок і межі дослідження доказів у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись у правильності розуміння зазначеними особами змісту обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд прийшов до переконання про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих його особу документів.

Аналіз досліджених належних, допустимих доказів у сукупності з признавальними показаннями обвинуваченого дає підстави вважати доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно із застосуванням насильства, яке згідно висновку судово-медичного експерта від 19.05.2015 року не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повторно.

При обранні виду і розміру покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу винного, який позитивно характеризується, у вчиненому розкаявся, потерпілий згідно заяви від 07.07.2015 року не має до нього претензій, що слід вважати пом`якшуючими покарання обставинами.

Обтяжуючою покарання ОСОБА_4 обставиною суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 доцільно призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Керуючись ст.368, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та обрати йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання з 21.05.2015 року.

На цей вирок протягом 30 днів може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя