Справа № 296/4901/15-к
Вирок
Іменем України
23 червня 2015 року Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001329 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.09.2011 р. Богунським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 2 роки; 22.04.2015 р. Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців,

обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2015 р. близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебував поблизу буд. №102 по вул. Б. Тена в м. Житомирі, де побачив раніше знайому ОСОБА_6 , яка тримала в руках планшет торгівельної марки «Samsung», моделі «GT-РЗІ» в чохлі чорного кольору, вартістю 1700 гривень.

В цей час, в цьому ж місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме планшетом, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживанням довірою (шахрайство), перебуваючи у вказаному місці, за вказаних обставин, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, підійшов до ОСОБА_6 та попросив надати вказаний планшет для здійснення термінового телефонного дзвінка, при цьому повідомив останній неправдиві відомості про те, що поверне планшет після закінчення розмови, хоча наміру повертати його ОСОБА_6 не мав.

В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи впевненою в правильності та добросовісності дій ОСОБА_4 , не здогадуючись про його злочинні наміри, добровільно надала останньому планшет торгівельної марки «Samsung», моделі «GT-РЗІ» в чохлі чорного кольору який належить ОСОБА_5 , яка в той же день надала вказаний планшет в користування своїй племінниці ОСОБА_6 . Отримавши у вказаний спосіб вищевказане майно, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , шляхом зловживання довірою заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_5 , а саме: планшетом торгівельної марки «Samsung», моделі «GT-РЗ1» в чохлі чорного кольору, вартістю 1700 гривень, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що дійсно 26.02.2015 р. близько 23 години поблизу буд. 102 по вул. Б. Тена в м. Житомирі зустрів ОСОБА_7 , яка тримала в руках планшет. Скориставшись тим, що він перебуває з ОСОБА_8 у дружніх стосунках, попросив у неї вказаний планшет, щоб зателефонувати, запевнивши останню, що після закінчення розмови поверне його, хоча наміру такого не мав. Після того, як ОСОБА_8 передала йому планшет він разом з вказаним майном зник. Вказаний планшет він продав знайомому чоловіку приблизно за 300 гривень поблизу магазину «Калина» по вул. Вітрука в м. Житомирі, а гроші витратив на власні потреби. У вченому щиро розкаявся, засуджує свою поведінку, завдану шкоду відшкодував та вибачився перед потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 26.02.2015 р. близько 23 год. 30 хв. її племінниця ОСОБА_9 повернулася додому та повідомила, що поблизу буд. АДРЕСА_3 , до неї підійшов знайомий ОСОБА_10 та зловживаючи її довірою заволодів планшетом марки «Samsung», моделі «GT-РЗІ» в чохлі чорного кольору. Вказаний планшет вона придбала за 1700 гривень. На даний час шкода їй повністю відшкодована, будь-яких претензій матеріального характеру до ОСОБА_11 вона не має, на суворості покарання не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, доведена повністю і кваліфікує його дії за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При вирішення питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

З урахуванням всіх оцінених в сукупності обставин та враховуючи те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується посередньо, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілій, потерпіла не наполягала на суворості призначеного покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливі без його ізоляції від суспільства, а тому обирає обвинуваченому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2015 року засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підстав ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку, суд вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднавши покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 394 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 3(три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, 72 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2015 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, визначивши остаточно покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 особисте зобов`язання, до набрання вироком чинності, залишити незмінним.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

.