Справа № 588/303/15-к
№ провадження 1-кп/588/46/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2015 р. м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 11.02.2015 р., по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області,громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.05.1982 року за ст.140 ч.2 КК України (1960р.) до 2 років позбавлення волі;

- 23.05.1984 року за ст.17,ст.81 ч.3, ст.81 ч.3,ст.89 ч.1, ст.82 ч.3, ст.140 ч.2 КК України (1960р.) до 4 років 6 місяців виправних робіт;

- 05.05.1989 року за ст.196-1 КК України (1960р.) до 2 років виправних робіт; 08.01.1990 року, на підставі ст.30 КК України (1960 р.) замінено на покарання на 1 рік 11 місяців позбавлення волі;

- 02.11.1992 року за ст.ст.114, 196-1 ч.1, 81 ч.3, 140 ч.2, ст.42 КК України (1960 р.) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 17.10.1997 року за ст.17,ст.141 ч.2 КК України (1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31.05.2001 року за ст.196-1 ч.2 КК України (1960р.) до 1 року позбавлення волі; 18.10.2001 р. дії перекваліфіковані на ст.395 КК України (2001 р.) і призначено покарання 5 місяців арешту;

- 14.03.2002 року за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 19.06.2002 року за ст.289 ч.2,ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі;

- 30.01.2009 року за ст.ст.162 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 27.08.2010 року за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 22.11.2011 року за ст.ст.185 ч.3,185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 30.10.2013 року за ст.ст.185 ч.2,185 ч.3,70 ч.1, 70 ч.4, ст.ст.185 ч.2,185 ч.3,70 ч.1,71 ч.1 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 30.01.2015 року по відбуттю покарання,судимості не зняті і не погашені,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 04.02.2015 року близько 16 год. по АДРЕСА_2 , з метою крадіжки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, відчинивши вхідні двері до квартири АДРЕСА_3 за допомогою сокири, проник до її приміщення звідки викрав газовий балон, алюмінієвий бідон, чавунну плиту з юшками та колісниками, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 16.02.2015 р. о 22 годині по АДРЕСА_4 , з метою крадіжки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження віконного скла проник до приміщення будинку, в якому таємно викрав 2 напільні світильники вартістю по 590 грн. кожен, килимок вартістю 250 грн. та відеопрогравач бумбокс "Normann" вартістю 1000 грн., чим спричинив потерпілій, ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2430 грн.

Крім того, 18.02.2015 року о 22 годині ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 , з метою крадіжки, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження віконного скла проник до приміщення будинку, в якому таємно викрав бойлер марки "Atlantic" вартістю 1500 грн., чим спричинив потерпілій

ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав повністю, відмовився від дачі показів, але вказав, що його вина не доказана. Крім того, відмітив, що він має алібі, що в цей період він не міг скоювати крадіжки та заявив, що дане алібі він надасть тільки в апеляційній інстанції.

Натомість, винність обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується поясненнями потерпілих, свідків та матеріалами провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що їй належить квартира АДРЕСА_5 . Після дзвінка сусідів, вона разом з чоловіком приїхали до свого домоволодіння та побачили, що вирубані передні вхідні двері, в будинку щось горіло; викликали міліцію, пожежну та швидку. Коли затушили вогонь виявилося, що немає газового балону, бідону та плити. Балон працівники міліції знайшли на прийомкі металу та їй повернули, інше майно не повернули. Про те, що крадіжку вчинив ОСОБА_5 їй стало відомо від сусідів, які разом розпивали спиртні напої з ним.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що по АДРЕСА_4 вона з чоловіком будує будинок та відвідує його кожен день, бо ходить годувати собаку. В один з днів лютого 2015 року вона виявила, що вікно в кухні вибите і двері в будинок теж. З приміщення літньої кухні було викрадено 2 бра, бойлер, бумбокс з дисками, килим. Вона викликала міліцію. Все викрадене їй повернули в той же день.

В подальшому потерпілі прохали продовжити розгляд провадження без їх участі, міру покарання просили призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого вона знає, він приходив до них додому 10.02.2015 року з мішком, що там було їй не відомо. Потім пішов його продавати. 11.02.2015 року вона побачила дим у сісідів, тому подзвонила ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_5 вона знає близько 5 років, бачила його, коли він ніс мішок та питав в неї, де приймають метал. Потім ОСОБА_5 наздогнав її в магазині, але був вже без мішка. Згодом вона побачила дим в будинку ОСОБА_7 , яка під час розмови говорила, що щось у неї пропало. За крадіжку їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що коли саме він не пам`ятає, ОСОБА_5 приніс йому речі: бойлер, світильник, бумбокс, щоб він їх купив. Домовився він з ним на 1000 грн. та віддав ОСОБА_5 500 грн., який залишив йому речі. Відеопрогравач він подарував своїй племінниці ОСОБА_12 . Згодом речі забрала міліція. Про те, що дані речі є краденими йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_11 її брат, який у лютому місяці цього року, у вівторок, приїхав до неї на велосипеді та привіз у чувалі апаратуру, диски та сказав, що це він ОСОБА_14 привіз. Брат сказав, що речі йому принесли, але хто саме не сказав. Дані речі брат залишив та побіг, після чого вона зателефонувала дільничному та запропонувала перевірити брата. Згодом дільничний передзвонив і повідомив їй, що в будинку брата знайшли 2 світильника, бойлер та інше.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона живе по вул.Герцена в м.Тростянець, не далеко від ОСОБА_16 . Коли вона ввечері вийшла на двір, то чула, що билося скло, де билося вона не знає. Наступного дня вона дізналася, що обікрали ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що їх викликали працівники міліції, які приїхали з обшуком до ОСОБА_18 , їм показали світильники, бойлер. Під час обшуку ОСОБА_18 говорив, що це не його, хто приніс він не знає.

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що близько 20 - 21 години точної дати він не пам`ятає, до нього прийшов ОСОБА_5 , якого він до цього дня не знав, і запропонував придбати газовий балон, який він придбав в нього приблизно за 40-50 грн.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується іншими письмовими доказами, перевіреними в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 19.02.2015 року, під час якого за місцем проживання гр. ОСОБА_11 по АДРЕСА_6 були вилучені 2 напільні світильники, бойлер марки "Atlantic" та килим (а.с.84);

- протоколом огляду місця події від 19.02.2015 року та фототаблицями до нього, під час якого за місцем проживання гр. ОСОБА_13 по АДРЕСА_7 були вилучені відеопрогравач бумбокс "Normann" (а.с.90-91);

- протоколом огляду місця події від 11.02.2015 року, під час якого було вилучено газовий балон, належний ОСОБА_7 (а.с.79-80);

- протоколом огляду місця події від 11.02.2015 року з фототаблицями до нього, під час якого було оглянуто місце вчинення крадіжки по АДРЕСА_8 в будинку гр. ОСОБА_7 (а.с.81-83);

- протоколом огляду предметів від 20.02.2015 року та фототаблицями до нього, під час якого були оглянуті викрадені речі: 2 напільні світильники, бойлер марки "Atlantic", відеопрогравач бумбокс "Normann" (а.с.92-94);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2015 року, який підтверджує правдивість показів свідка ОСОБА_19 , який під час пред`явлення осіб на фотознімках впізнав гр. ОСОБА_5 (а.с.122-124)

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 20.02.2015 року, згідно якої викрадені речі у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані речовими доказами (а.с.95);

- висновком експерта за №77 від 25.02.2015 року про вартість викраденого майна (а.с.98-101);

- протоколом проведення слідчого експертименту від 27.02.2015 року, під час якого ОСОБА_5 добровільно показав і розповів як і де він скоював кримінальні правопорушення; даний експеримент проводився під запис на відеокамеру (а.с.125-129).

В судовому засіданні були проглянуті диски, записані під час слідчого експертименту (а.с.130,131), з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 в присутності свого захисника та з участю понятих, добровільно, під час своїх показів самостійно показував і розповідав як він скоював крадіжки, самостійно ходив по домоволодінню та показував як це відбувалося. Даний слідчий експеримент проводився без зупинки, запис йшов від початку до кінця.

Після огляду зазначених записів, обвинувачений заявив, що вони не можуть бути допустимими доказами, так як однією з понятих була ОСОБА_20 , яка в період проведення слідчого експерименту перебувала під адміністративним арештом, та він вважає, що вона не мала права бути понятою, перебуваючи під адмінарештом.

Дійсно, як вбачається з довідки начальника Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області за №4100 від 09.04.2015 року (а.с.141) ОСОБА_20 в період з 19.02.2015 року по 01.03.2015 року відбувала стягнення у виді адміністративного арешту в ізоляторі тимчасового тримання Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України передбачено:

1. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит.

3. Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

4. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Відповідно до ч.2 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу.

З урахуванням зазначених вище норм КПК України, суд приходить до висновку, що проведення слідчого експерименту з фіксацією на відеокамеру є допустимим доказом, так як він проводився з дотриманням вимог діючого КПК України, в присутності захисника обвинуваченого, тривав безперервно, а гр. ОСОБА_20 в якості понятої тільки була присутньою та підписала протокол, а також прямої заборони бути учасником слідчого експерименту під час відбування стягнення не передбачено, а також як її участь у експерименті об`єктивно не впливала на хід даного експерименту.

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження і його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у житло.

При призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, який раніше неодноразово судимий, за місцем останнього відбування покарання характеризується посередньо, пом`якшуючи та обтяжуючи обставини судом не встановлені, після відбування покарання на шлях виправлення не став та після звільнення з місця відбування покарання 30.01.2015 року (а.с.111), вчинив нове кримінальне правопорушення на четвертий день після звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, достатній для його виправлення та перевиховання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про недопустимість доказу, а саме надання стороною обвинувачення довідки про його судимість, як доказ його вини, відповідно до вимог ч.1 ст.88 КПК України. Суд вважає, що дана довідка про судимість обвинуваченого не є доказом у справі, а є інформацією про нього як про особу, тому даний доказ є допустимим під час призначення міри покарання, а не доказом його винуватості у вчиненні крадіжок.

Цивільний позов не заявлений.

В провадженні є судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи (а.с.97-101) в сумі 122 грн.76 коп., які суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 в доход держави.
В провадженні є речові докази:
- 2 напільні світильники, бойлер марки "Atlantic 50 І", жовтого кольору килимок розмірами 1,5 м на 1,5 м, бумбокс "Normann", сумка жовтого кольору з дисками, які передані під розписку потерпілій ОСОБА_21 (а.с.121), і які суд вважає за необхідне залишити в її користуванні, які їй належні;

- газовий балон червоного кольору, який переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 (а.с.120), і який суд вважає за необхідне залишити в її користуванні як їй належний;

- сумка з тканини жовтого та червоного кольорів з ручками чорно-білього кольору, яка передана до камери зберігання речових доказів Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області (а.с.96), і яку суд вважає за необхідне знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373,374,376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і за цим законом призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з 20.02.2015 року, згідно ухвали слідчого судді Тростянецького райсуду Сумської області від 20.02.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) грн.76 коп., які компенсувати в доход держави (код класифікації доходів 24060300 "Інші надходження").

Речові докази:

- 2 напільні світильники, бойлер марки "Atlantic 50 І", жовтого кольору килимок розмірами 1,5 м на 1,5 м, бумбокс "Normann", сумку жовтого кольору з дисками - вважати такими, що повернуті власнику ОСОБА_8 ;

- газовий балон червоного кольору - вважати таким. що повернутий власнику ОСОБА_7 ;

- сумку з тканини жовтого та червоного кольорів з ручками чорно-білього кольору, яка передана до камери зберігання речових доказів Тростянецького РВ УМВС України - знищити.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30-ти днів з часу його проголошення, а для учасників судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні з часу отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя