ВИРОК

іменем України

22 листопада 2007 року Обухівський
районний суд Київської

області в складі:

Головуючого - судді
Кулініченко Г.В.,

при секретарі судового
засідання - Наплеті І.В.,

за участю прокурора -
Поліщука О.О.,

потерпілої - ОСОБА_1.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного
суду Київської області кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця,
громадянина України, уродженця м. Київ,
освіта середня, одруженого, працюючого столяром в ТзОВ «Лісова

казка», проживаючого: АДРЕСА_1, не судимого у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 286 ч.2 КК України,

встановив:

23 липня 2007 року,
біля 00 годин 10 хв.,
ОСОБА_2., в нічну пору доби, керуючі власним технічно справним автомобілем
«Шевролет-Авео» з державним номерним знаком НОМЕР_1, по автодорозі «Українка-Плюти-Київ» у
напрямку міста Києва, не доїжджаючи 1450
метрів до перехрестя даної дороги з дорогою «Обухів-Київ», будучі не уважним до дорожньої
обстановки, що є порушенням п.2.3(б)
Правил Дорожнього руху України, всупереч
п. 12.1, 12.2 даних Правил не обравши
безпечної швидкості під час проїзду заокруглення дороги, допустив виїзд на зустрічну смугу
дороги, а потім повернувшись на свою смугу
з'їхав в кювет де зіткнувся з деревом,
що сприяло повному знищенню автомобіля,
отриманню особисто підсудним тілесних ушкоджень, пасажирами: потерпілою ОСОБА_1.. тяжких
тілесних ушкоджень, а її сином, ОСОБА_3,
отримання тяжких тілесних ушкоджень сприяло настанню смерті.

Підсудний в судовому засіданні визнав себе винним
повністю, заявивши клопотання про
обмежене дослідження доказів по справі,
вказавши, що він проживав в
громадянському шлюбі з потерпілою з 1995 року,
якій офіційно зареєстрували в 2000 році,
у дружини був син, від першого
шлюбу, якого підсудний вважав своїм
сином. 23 липня 2007 року вони на
власному автомобілі поверталися від матери потерпілої. Підсудний був за кермом автомобіля, потерпіла на задньому пасажирському
місці, а її син на передньому
пасажирському місці. Під час проїзду автодороги «Українка-Плюти-Київ» в напрямку м.
Києва, не доїжджаючи до автодороги «Обухів-Київ», він
проїхавши заокруглення дороги виявів, що
не вписується в наступний поворот та почав вирулювати, але що стало далі не пам'ятає, так як прийшов до тямі в лікарні. Щиро
розкаюється у вчиненому, просить
призначити покарання відповідно до законодавства України.

Потерпіла,
ОСОБА_1., в судовому засіданні
підтримавши покази дані нею на досудовому слідстві (а.с. 40), не заперечила проти обмеженого дослідження
доказів по справі та попросила не позбавляти волі підсудного.

Суд заслухавши підсудного, прокурора,
потерпілу, керуючись ст. . 299 КПК України вважає за необхідне обмежити дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного,
потерпілої та даних, які
характеризують особу підсудного,
оскільки обставини справи ніким не оспорюються і не викликають сумнівів
у добровільності та істинності їх позицій.

Суд, вислухавши
покази підсудного, потерпілої, дослідивши матеріали справи, вважає,
що дії підсудного ОСОБА_2. вірно кваліфіковані по ст. 286 ч.2 КК України, оскільки він своїми діями під час керування
транспортним засобом порушивши правила безпеки дорожнього руху спричинив смерть
одного потерпілого та заподіяв тяжкі тілесні ушкодження іншому потерпілому.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь
тяжкості учиненого злочину,
обставини, що пом'якшують та
обтяжують відповідальність підсудного.

Обтяжуючих покарання
відповідальність обставин суд в діях підсудного не вбачає.

До пом'якшуючих покарання обставин, суд,
відповідно до ст. 66 КК
України, відносить вчинення злочину
вперше, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, позитивні характеристики за місцем проживання, роботи,
його сімейні відносини з потерпілою.

Враховуючи всі пом'якшуючи обставини, відсутність обтяжуючих відповідальність
обставин, особу винного, суд вважає за можливе призначити йому
покарання без ізоляції від суспільства,
з звільненням останнього,
згідно ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та
покладенням обов'язків встановлених ст.
76 КК України.

При цьому суд вважає за можливе призначити покарання без
позбавлення права керування транспортними засобами.

Судові витрати понесені досудовим слідством та витрати на
лікування повинні бути стягнути з засудженого.

Речові докази, які
перебувають на збереженні у засудженого повинні бути залишені останньому.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст.
286

ч. 2 КК України та
призначити йому покарання у вигляді трьох років шести місяців

позбавлення воли, без позбавленням права керування
транспортними засобами .

Керуючись ст.
75 КК України
звільнити ОСОБА_2. від
відбування покарання призначеного
згідно даного вироку, якщо він на
протязі одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього судом обов'язки.

Відповідно до
ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_2. не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися
для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої
системи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_2. покласти на
управління КВІ в місті Києві та Київській області. .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2. до вступу вироку в
законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь Обухівської центральної
районної лікарні витрати на лікування - ОСОБА_1. та ОСОБА_2. в сумі 1373 грн.19
коп..

Стягнути з ОСОБА_2. на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в
Київській області р/р № 0460 в УДК у Київській області, МФО 821018 код 25574713 (за проведення експертиз та
досліджень) судові витрати в сумі 176 грн. 52 коп..

Речові докази по справі -
автомобіль залишити ОСОБА_2..

На даний вирок суду може бути подано апеляцію до
апеляційного суду Київської області суду через Обухівський районний суд на
протязі 15 діб з дня проголошення вироку.