Справа № 1-214/ 2012р.
ВИРОК

Імям України

18 вересня 2012 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: Гончарука О.П., при секретарі: Форощі І.С., з участю прокурора: Іващенка С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдови, не працюючої, пенсіонерки, раніше не судимої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4,

в скоєнні злочину за ст.ст.185 ч.3,185 ч.З, ст.15 ч.З КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 31.07.2012 року близько 23 години, перебуваючи за місцем проживання у господарстві № 29 по вул.Східно-Шевченківська у с.Сидоровичі Іванківського району Київської області, запропонувала своїй матері ОСОБА_3 вчинити крадіжку вівса з складського приміщення СГВК «Промінь» у с. Сидоровичі Іванківського району Київської області, на що остання погодилася. Після чого ОСОБА_2 знову запропонувала своїй матері ОСОБА_3 вчинити крадіжку металевого візка з території господарства ОСОБА_4, яке розташоване по вул. Східно-Шевченківська, 23, у с. Сидоровичі, на що остання також погодилася.

В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, близько 23 год.20 хв., обидві перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, прийшли до господарства №23 по вул.Східно-Шевченківській, яке належить ОСОБА_4, де ОСОБА_2 залишилася поблизу даного господарства спостерігати за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_3 у разі появи сторонніх осіб. ОСОБА_3, у свою чергу, через частково неогороджену частину господарства проникла на територію його подвір'я, звідки таємно викрала металевий візок вартістю 350 гривень, чим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спричинили потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Після чого, цього ж самого дня, близько 24 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, за попередньою змовою між собою за пропозицією останньої, з металевим візком, який напередодні ОСОБА_3 викрала з господарства № 23 по вул. Східно-Шевченківська у с. Сидоровичі, прийшли до огородженої території СГВК «Промінь», яка знаходиться у с. Сидоровичі Іванківського району Київської області по вул.Гагаріна, 3, де через частково відсутню частину паркану, проникли на територію СГВК.

В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 намагалися викрасти з території ГГВК «Промінь» 150 кілограмів вівса, вартістю 1.50 гривень за 1 кг на загальну суму 225 гривень, але не довели свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій. які вважали за необхідними для доведення злочину до кінця, так як були затримані ОСОБА_5.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в скоєному злочину визнала повністю і пояснила, що вона дійсно виконала всі дії зазначені в обвинувальному висновку.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину в скоєному злочину визнала повністю і пояснила, що вона дійсно 31.07.2012 року разом зі своєю матірю ОСОБА_1 прийшла до господарства ОСОБА_4 з метою викрадення металевого візка для облегшення переміщення вівса з території СГВК «Промінь». Після викрадення металевого візка направились до СГВК «Промінь» де почали у поліетиленові мішки набирати овес, але їх помітив ОСОБА_5 та запропонував повернути цей овес на місце, що вона і зробила.

Крім повністю визнання своєї вини підсудними ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх вина в скоєному злочині підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 та письмовими показами свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Крім того, вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також підтверджується іншими доказами, зібраними по справі:

· протоколом огляду місця події від 01.08.2012 року та фото таблиці до нього, відповідно до якого об'єктом огляду являється місце скоєння злочину - господарство №23 по вул. Східно-Шевченківській в с. Сидоровичі Іванківського району Київської області (а.с.16-17);

· звітом про незалежну оцінку ринкової вартості: рухомих речей, згідно якого середньо-ринкова вартість металевого візка складає 350 (триста пятдесят) гривень (а.с.30-31);

· протоколом огляду місця події від 01.08.2012 року та фото таблиці до нього, відповідно до якого об'єктом огляду являється місце скоєння злочину - господарство СГВК «Промінь» (а.с.40-41);

· протоколом огляду від 16.08.2012 року, обєктом огляду якого є приміщення, у якому зберігається зерно вівса (а.с.42);

· протоколом огляду предметів від 17.08.2012 року, а саме мішків з полімерного матеріалу білого кольору (а.с.45-46);

· актом інвентаризації, відповідно до якого в результаті ревізії виявили недостачу в СГВК «Промінь» нестачу зерен вівса в кількості 150 кілограм (а.с.49);

· протоколом відтворення обстановки та обставин події та фототаблицями до нього від 17.08.2012 року, відповідно до якого слідча дія проводилась з метою уточнення результатів допиту обвинуваченої ОСОБА_1 (а.с.55- 59);

протоколом відтворення обстановки та обставин події та фототаблицями до нього від 17.08.2012 року, відповідно до якого слідча дія проводилась з метою уточнення результатів допиту обвинуваченої ОСОБА_2 (а.с.60-63).

Допитані в судовому засіданні підсудні вину свою визнали повністю та пояснили, що дійсно виконали всі дії зазначені в обвинувальному висновку без будь-яких винятків. В заподіяному щиро розкаюються, просять не карати їх суворо та запевнили суд, що більше не будуть вчиняти злочини.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників процесу, суд визнав не доцільним дослідження доказів тих обставин справи, які ніким не оспорюються та розяснивши положення ч.З ст.299 КПК України, обмежився допитом підсудних та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудної, оскільки істинність, добровільність та правдивість її позиції у суду сумнівів не викликає.

Оцінивши показання підсудних, потерпілої, свідків, досліджені письмові докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає повністю доведеною вину підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч.З ст.185, ч.З ст.185, ч.З ст.15 КК України. Органами досудового слідства правильно були кваліфіковані дії підсудних за ч.З ст.185, ч.З ст.185, ч.З ст.15 КК України як таємне викрадення чужого майна «крадіжка», вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище та замах на викрадення чужого майна «крадіжка», вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи підсудним покарання відповідно до загальних засад, передбачених ст.65 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення підсудних та запобігання нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винних, обставини, які помякшують покарання і вважає, що їм слід обрати покарання не повязану з позбавлення волі в межах санкції ч.З ст. 185, ч.З ст. 185 та ч.З ст. 15 КК України.

Вчинений підсудними злочин за правилами ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Згідно представленої характеристики по місцю проживання підсудна ОСОБА_1 характеризується задовільно, зловживає спиртними напоями, пенсіонерка, у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває, раніше не судима. Підсудна ОСОБА_2 по місцю проживання характеризується задовільно, не працює, має трьох неповнолітніх дітей, яким не надає нормальних умов для проживання, раніше не судима, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставини, що помякшують покарання підсудних відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання підсудних відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст.70 КК України призначити підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, не повязану з позбавлення волі.

Запобіжний захід підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити у виді підписки про невиїзд з місця проживання.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов по справі відсутні.

Керуючись ст. 321-324, 327, 330, 331-335 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст.15, ч.З ст.185 КК України і призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Визнати винними у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України призначивши їм покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.І КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності із ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відбування покарання із випробовуванням, із встановленням 2 (двохрічного) іспитового строку.

Покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2, передбачені ст. 76 КК України обовязки, а саме: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з місця постійного проживання.

На вирок можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: