Справа № 357/7240/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/27/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 12.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000208 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

засуджено за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі звільнено з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю три роки та покладені обов`язки передбачені п.2 ст.76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 50000 (п`ятдесят тисяч) грн.. моральної шкоди.

Колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 26 жовтня 2012 року близько 15 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки "КІА CERATO" р/н НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі з с. Піщана та виїжджаючи на головну дорогу Київ - Одеса 84 км +560 на території Білоцерківського р-ну Київської області, порушив вимоги п.1.1, 1.3, 1.5, п. 2.3 "б", 10.1., 16.11 Правил дорожнього руху України невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, що позбавило його змоги постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не впевнився в безпечності маневру, виїхав з другорядної дороги на головну дорогу, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобіля «ГАЗ 33021» ОСОБА_11 отримав перелом 4-го ребра справа по лінії, розміщеного між лопаточкою та біляпозвоночної лініями; закритий розгинаючий перелом хребетного стовпа в грудному відділі на рівні 2-го хребця, з пошкодженням передньої повздовжньої зв`язки, з крововиливами і осередками, некроз тканини спинного мозку на рівні травми, ателектаз правої легені, виявлення в правій плевральній порожнині до 20 куб., см. крові; забиту рану, крововилив м`яких тканин голови, крововилив шкіряних покривів і м`яких тканин нижніх кінцівок. Закрита тупа травма грудей у вигляді перелому 4-го ребра справа, перелому хребетного стовпа в грудному відділі з пошкодженнями тканин спинного мозку на рівні травми викликали розвиток післятравматичної правосторонньої нижньодолевої пневмонії, фібринозно-гнійного плевриту, що призвели до легенево-серцевої недостатності.

Весь комплекс отриманих потерпілим ушкоджень, які складають закриту тупу травму грудей, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, і виник в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме, є травмою, отриманою в салоні автомобіля, під час його різкого гальмування від зіткнення з перешкодою, з наступним інерційним рухом тіла і ударом в виступаючі частини салону автомобіля.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення закрити, в задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що об`єктивно не доведено, що зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок його маневру, а сліди зіткнення, які могли бути встановлені трасологічної експертизою вже втрачені, так як висновок з цього приводу не був наданий, оскільки автомобіль обвинуваченого був розібраний і частково відремонтований. Сам свідок ОСОБА_10 підтвердив, що зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок того, що кермо автомобіля «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 він повернув праворуч.

Обвинувачений звертає увагу на те, що слідчий експеримент був проведений з грубим порушенням вимог закону, так як не було запрошено його та використано було два легкові автомобілі і мотоцикл, хоч в дійсності на місці пригоди знаходилось три легкові автомобілі.

ОСОБА_8 вважає, що при призначенні автотехнічної експертизи не вірно були зазначені вихідні дані, які стосувалися розміщення транспортних засобів перед ДТП, що не відповідає протоколу огляду місця пригоди, схемі.

Крім того, апелянт вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.332 КПК України, оскільки йому невмотивовано було відмовлено у проведенні комісійної автотехнічної і трасологічної експертизи, які б дали відповідь і про швидкість «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 і чи застосовувалось екстрене гальмування водієм ГАЗ, чи були порушені ПДР України та можливість уникнення водієм зіткнення ОСОБА_10 і чи є вони в причинному зв`язку з ДТП.

Незаконною вважає обвинувачений і відмову суду першої інстанції в проведенні комісійної судово-медичної експертизи щодо отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 під час ДТП, так як висновок про механізм утворення у потерпілого тілесних ушкоджень в судово-медичній експертизі відсутній.

Апелянт припускає, що в момент ДТП ОСОБА_11 взагалі були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а виявлені на ньому тілесні ушкодження могли бути отримані ним після ДТП, в іншому місці. До того ж, сам водій ОСОБА_10 жодних ушкоджень немає. На думку апелянта, суд залишив поза увагою і порушення ПДР України водієм автомобіля «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 , що є причиною ДТП.

Вважає, що більшість доказів, викладених в обвинувальному акті ґрунтується на припущеннях, а тому всі сумніви мають трактуватися на його користь.

Не погоджується обвинувачений і з задоволенням цивільного позову ОСОБА_9 , так як знаходить, що нею не було надано доказів її мораральних та фізичних страждань, а стороною обвинувачення та потерпілою не було доведено причиннонаслідкового зв`язку між ДТП та смертю ОСОБА_11 , так як не взято до уваги факт відмови потерпілого від госпіталізації після ДТП, діагностування лікаря і надання швидкої медичної допомоги

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, потерпілої ОСОБА_9 , яка згідна з вироком суду і заперечує щодо апеляційної скарги ОСОБА_8 , думку прокурора, який в задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, рішення суду залишити без змін, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково з наступних підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому у вину кримінального правопорушення ґрунтується на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Факт вчинення 26.10.12 року о 15 год. 30 хв. дорожньо-транспортної пригоди при виїзді з другорядної дороги на головну дорогу Київ-Одеса 84 км +560 на території Білоцерківського р-ну Київської області за участю ОСОБА_8 , внаслідок якої потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження стверджується даними протоколу огляду місця події від 26.10.12 року, схемою та фото таблицями до протоколу у відповідності до якого відображено кінцеве розташування автомобіля "КІА CERATO" р/н НОМЕР_1 та автомобіля «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 відносно елементів дороги та зафіксовані сліди ДТП, а саме : сліди юзу шин, початок подряпини на проїздній частині, осип скла, пластмаси та бруду; даними протоколу огляду автомобілів від 26.10.2012 року у яких зафіксовані виявлені механічні пошкодження; показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що автомобіль «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 рухався по лівій смузі головної дороги, коли автомобіль "КІА CERATO" р/н НОМЕР_1 різко повернув з узбіччя на ліву смугу руху, не включивши повороту; даними висновків автотехнічної експертизи №41 від 22.03.2013 року, відповідно до яких водій автомобіля "КІА CERATO" р/н НОМЕР_1 , при виконанні технічних вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР України мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 для чого у нього не було перешкод технічного характеру, у той же час в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем "КІА CERATO" р/н НОМЕР_1 шляхом екстреного гальмування відповідно до п. 12.3 ПДР України; даними висновку судово-медичної експертизи №6/3653/2 від 12.02.2-13 року відповідно до якого, заподіяні ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудей у вигляді перелому 4-го правого ребра, перелому хребетного стовпа в грудному відділі з пошкодженнями тканин спинного мозку на рівні травми викликали розвиток післятравматичної правосторонньої нижньодолевої пневмонії, фібринозно-гнійного плевриту, що призвели до легенево-серцевої недостатності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Наведеним доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України, оскільки саме водієм ОСОБА_8 порушено п.1.1, 1.3, 1.5, п. 2.3 "б", 10.1., 16.11 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з ДТП і наслідками, що настали заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

А тому, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про недоведеність того, що зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок його маневру та що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України спростовуються зазначеними вище доказами.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях які він безпосередньо отримав під час судового засідання або отриманих у порядку передбаченому ст.225 цього Кодексу.

З огляду на дану норму закону твердження апелянта, що сам свідок ОСОБА_10 підтвердив, що зіткнення транспортних засобів сталося внаслідок того, що він повернув кермо автомобіля «ГАЗ» праворуч не відповідають дійсності, оскільки показання свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні таких відомостей не містять.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_8 на грубе порушення вимог закону при проведенні слідчого експерименту, так як його не було запрошено для його проведення є безпідставним, оскільки залучення підозрюваного, потерпілого, свідка, захисника, представника до участі в слідчому експерименті можливе за необхідністю відповідно до ст. 240 КПК України.

Безпідставними є і посилання обвинуваченого на не використання при слідчому експерименті третього автомобіля оскільки останній не був задіяний у ДТП та не впливає на правильність висновків експертизи щодо механізму ДТП.

Твердження апелянта про порушення судом вимог ст.332 КПК України та невмотивовану відмову у проведенні комісійної автотехнічної та трасологічної експертизи є безпідставними, оскільки суд першої інстанції свою відмову у проведенні комісійної автотехнічної та трасологічної експертизи обґрунтовано вмотивував тим, що необхідності в її проведенні виходячи з вимог ст.332 КПК України, немає, так як проведені експертизи містять достатні дані про технічну можливість запобігання ДТП зі сторони водія автомобіля "КІА CERATO" р/н НОМЕР_1 та відсутність такої можливості у водія автомобіля «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 , а для роз`яснення висновку експертизи було ухвалено викликати в судове засідання експерта, який дав відповіді на поставлені апелянтом питання, про які він зазначає в апеляційній скарзі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність в судово-медичній експертизі висновку про механізм утворення у потерпілого тілесних ушкоджень не відповідають дійсності, оскільки у висновку судово-медичної експертизи № 6/3653/2 від 12.02.13 зазначено, що ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому 4-го ребра справа по лінії, розміщеного між лопаточкою та біляпозвоночної лініями; закритий розгинаючий перелом хребетного стовпа в грудному відділі на рівні 2-го хребця, з пошкодженням передньої повздовжньої зв`язки, з крововиливами і осередками некроз тканини спинного мозку на рівні травми, ателектаз правої легені, виявлення в правій плевральній порожнині до 20 куб., см. крові; забиту рану, крововилив м`яких тканин голови, крововилив шкіряних покривів і м`яких тканин нижніх кінцівок. Приймаючи до уваги характер і морфологію виявлених ушкоджень, їх локалізацію, з урахуванням обставин, що сталися, в даному випадку мала місце ДТП травма в салоні автомобіля, під час різкого тормозіння автомобіля (зіткнення з перешкодою), з послідуючим інерційним рухом тіла і ударом виступаючої частини салону автомобіля, з урахуванням зовнішнього вигляду ушкоджень. Можливість їх виникнення в строк, зазначений в постанові.

А тому доводи апелянта, що в момент ДТП ОСОБА_11 взагалі були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а виявлені на ньому тілесні ушкодження потерпілий міг отримати будь-де є не що іншим, як лише припущенням ОСОБА_8 , яке нічим обєктивно не підтверджене.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення ПДР України водієм автомобіля «ГАЗ 33021» р/н НОМЕР_2 , що є причиною ДТП то вони є необґрунтованими, так як спростовуються матеріалами провадження. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Призначене судом покарання ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом з тим, доводи апелянта, що стосуються розв`язання цивільного позову про відшкодування моральної шкоди заслуговують на увагу, оскільки при розгляді кримінального провадження, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.374 КПК України при частковому задоволенні цивільного позову на користь ОСОБА_9 взагалі не мотивував своє рішення, в тому числі не оговорив питання, а чи має вплив змінене ОСОБА_8 обвинувачення на заявлений потерпілою позов, не послався суд і на норми закону на підставі яких було розв`язано цивільний позов саме на користь ОСОБА_9 і в такому розмірі, чим унеможливив перевірити судом апеляційної інстанції вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди.

Отже, під час розгляду справи судом першої інстанції було допущено порушення кримінального процесуального закону, що є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення в частині розв`язання цивільного позову на користь ОСОБА_9 , в зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження в частині розв`язання цивільного позову на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.10.2014 року, щодо ОСОБА_8 в частині розв`язання цивільного позову скасувати, а кримінальне провадження в цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Судді: