В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 28» березня 2013 року

м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бончева І.В.;

при секретарях -
Гапонюк І.В., Антощенко Г.М.,

за участю прокурора - Купріянчик І.О.,
потерпілого - ОСОБА_1, представника
потерпілого - ОСОБА_2, підсудного -
ОСОБА_3, його захисника - адвоката
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у
місті Щучинську Кокчетавської області
Казахської РСР, українця, громадянина
України, з середньо-спеціальною
освітою, не одруженого, не працюючого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 122 КК України,

В С
Т А Н О В И В:

08.06.2012 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3,
за обставин звернення своєї матері, з
ціллю з'ясувати стосунки з її
кривдником, прибув на місце загального
відпочинку місцевих мешканців, що
розташоване на літньому майданчику
поруч з магазином «Фортуна» коло
будинку № 5 по вулиці Соборній міста
Фастова Київської області, де в цей час
відпочивали незнайомий йому раніше
особи, серед яких також був і
громадянин ОСОБА_1

Переконавшись як для себе, що зазначена
компанія дійсно вживала алкогольні
напої та голосно себе поводила, і
мотивуючи свої подальші дії помстою за
образу матері, ОСОБА_3 вирішив, шляхом
фізичного впливу заподіяти шкоду
здоров'ю гр. ОСОБА_1 у вигляді нанесення
йому саме таких тілесних ушкоджень, які
в момент заподіяння не будуть
небезпечними для його життя і не
потягнуть за собою наслідків у вигляді
спричинення останньому загрозливих
для життя явищ, але таких, що спричинять
тривалий розлад здоров'я.

Доводячи цей злочинний умисел до кінця,
ОСОБА_3 спочатку кулаком правої руки
умисно наніс з прикладанням зусилля
один удар в область нижньої щелепи, у
зв'язку з чим ОСОБА_1 не втримався на
ногах та впав на асфальтове покриття, а
потім, коли той знову піднявся, одразу
іще не менше чотирьох ударів кулаками
по обличчю, спричинивши потерпілому
ОСОБА_1 умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження у вигляді перелому
гілки нижньої щелепи зліва, тобто
умисне тілесне ушкодження, що
спричинило тривалий розлад здоров'я, а
також заподіяв ОСОБА_1 садни обличчя,
які загалом лише обтяжували стан
потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_3 свою вину у
висунутому звинуваченні не визнав і,
висуваючи власну версію подій, пояснив,
що дійсно 08.06.2012 року близько 12 год. 00 хв.
йому зателефонувала матір - ОСОБА_5, яка
повідомила, що їй, невідомий, який
перебуває у стані алкогольного
сп'яніння, погрожує вбивством, а тому з
ціллю її захисту він одразу прибув до
магазину «Фортуна» на вулицю Соборну в
місті Фастові Київської області, де
саме вона працювала продавцем. У
магазині в цей час перебували його
матір, інша продавщиця, жінка -
покупець, а також раніше йому
незнайомий нетверезий громадянин
ОСОБА_1, який лаявся нецензурними
словами та намагався нанести йому
удари, що змусило його схопити
останнього за руки та підштовхнути до
виходу з магазину.

Як далі уточнив ОСОБА_3, саме в той
момент, коли ОСОБА_1 виходив з магазину,
то, не втримавшись на ногах, впав
обличчям униз. А тому вважає, що саме це
і стало причиною отримання ОСОБА_1
відомих потім тілесних ушкоджень, до
спричинення яких, у тому числі й шляхом
завдання будь - яких ударів, він не
причетний. Зазначені факти, окрім
перелічених ним осіб, більше не бачив
та об'єктивно не міг бачити ніхто,
оскільки інших осіб в приміщенні
магазину не було. Хто викликав міліцію
йому не відомо, як невідомо, хто саме
бачив, як потерпілий падав.

Також, допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_3 вказав на такі обставини, які, на
його думку, є свідченням
організованого його оговору. Зокрема,
потерпілий, якого було притягнуто при
зазначених обставинах до
адміністративної відповідальності за
дрібне хуліганство, бажає йому
помститися, а у спосіб притягнення до
кримінальної відповідальності саме
його, намагається неправомірно
отримати грошову компенсацію.

Не дивлячись на повне невизнання
підсудним своєї вини у вчинені
умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження, його вина у даному злочині
за викладених вище обставин
підтверджується крім власне його
показів, в яких не заперечуються окремі
обставини з фактичного боку (мотиви
прибуття до магазину «Фортуна», місце,
час та обставини спілкування з
потерпілим), усією сукупністю
досліджених у судовому засіданні
доказів, які узгоджуються в деталях між
собою і не викликають жодних сумнівів у
своїй достовірності.

Так, в судовому засіданні підсудним,
сторонами захисту та обвинувачення не
оспорювалися фактичні обставини того,
що: магазин «Фортуна», а також літній
майданчик, розташовані коло будинку № 5
по вулиці Соборній у місті Фастові
Київської області.

Вказані обставини також
підтверджуються дослідженим в
судовому засіданні протоколом огляду
місця події.

Допитаний у судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_1 показав, що 08.06.2012
року близько 12 год. 00 хв. він дійсно
разом зі знайомими - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на літньому майданчику коло
магазину «Фортуна», де, виходячи з
фактичних обставин, дозволялась
реалізація та вживання пива, а також
інших алкогольних напоїв, за умов
святкування дня народження останнього,
випив лише один бокал пива. Також поруч
з їхнім столиком знаходилось торгове
місце, з якого проводилась реалізація
пива та він добре пригадує, що в той час
торгувала молода дівчина. В цей час з
магазину вийшла раніше йому не знайома
продавщиця, яка стала вимагати від
їхньої компанії припинити голосне
спілкування, супроводжуючи свої вимоги
погрозою викликати сина та міліцію. При
цьому він не виключає, що на такі її
погрози, обізвав її в образливій формі.
Приблизно через десять хвилин до столу
підійшов підсудний, який змусив його
вийти із за столу, де на відстані до
п'яти метрів наніс йому до п'яти ударів
в обличчя. Після першого удару, він
можливо і падав на асфальтове покриття,
але самі ці обставини, ураховуючи
шоковий стан, він пригадує не досить
виразно. Всі отриманні ним тілесні
ушкодження утворились у нього виключно
внаслідок протиправних дій підсудного
поруч з літнім майданчиком коло
магазину «Фортуна», у який він не
заходив взагалі. При цьому потерпілий
категорично заявив, що причин
оговорювати ОСОБА_3 у нього не має.

Як вбачається з протоколів допиту,
відтворення обстановки та обставин
події, потерпілий ОСОБА_1 давав
аналогічні покази про обставини
спричинення ОСОБА_3 умисного середньої
тяжкості тілесного ушкодження,
уточнюючи їх в деталях, у тому числі на
місці вчинення злочину.

Потерпілим в судовому засіданні крім
того власноручно складено план-схему
місця події, на якій він зобразив, як на
свою думку, точні місця розташування,
своє, підсудного ОСОБА_3, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Під час дослідження в судовому
засіданні заяви про злочин від імені
ОСОБА_1 потерпілий показав, що саме цю
заяву він добровільно і власноручно
складав в міліції, а пізніше був
опитаний і про деталі злочину.

Свідок ОСОБА_6, викриваючи протиправні
дії ОСОБА_3, за відсутності будь-яких
даних про наявність при цьому
особистого інтересу, повністю
підтвердив в судовому засіданні всі
фактичні обставини перебування їхньої
кампанії на літньому майданчику коло
магазину «Фортуна», у тому числі і
вживання потерпілим пива, і конфлікту
потерпілого з продавцем цього магазину
та фактично свідчив про те, що у той час,
коли підсудний підійшов до їхнього
столу, то одразу запропонував комусь
встати та з'ясувати з ним стосунки з
приводу того, що вони ображали його
матір і коли потерпілий до нього
підійшов (на відстані від двох до п'яти
метрів від столу), одразу, нічого не
пояснюючи наніс йому один сильний удар
кулаком в область обличчя, що змусило
ОСОБА_1 одразу впасти на асфальтове
покриття. Через кілька секунд ОСОБА_1
піднявся на ноги та став триматися
рукою за нижню щелепу.

Як далі показав свідок, ОСОБА_1 в цей час
піднявся на ноги та також намагався
завдати підсудному удари і між ними, як
йому здалось, виникла миттєва бійка,
але хто і скільки кому наніс ударів він
не бачив, допускаючи із фактичних
обставин те, що можливо такі удари і
наносилися. Коли їх компанія найшла
нагоду розвести по сторонах підсудного
та потерпілого, то він одразу
останнього відтягнув у бік та став його
обтрушувати руками. Які саме у
потерпілого були тілесні ушкодження
він уваги не звернув, але пригадує, що
коли приїхали працівники міліції, то
продавець саме в цей час виходила з
магазину. ОСОБА_3 продовжував також
перебувати на дворі, в приміщення не
заходив, а з одним з працівників
міліції про щось балакав та посміхався.
Одразу після цього потерпілого, який
постійно нарікав на незаконні дії саме
підсудного, патрульної машиною
відвезли в інше місце, а всі інші
продовжували там перебувати.

Як також уточнив свідок, сам особисто
він в магазин «Фортуна» не заходив, а
також особисто не бачив, що б туди
заходили будь хто з їхньої кампанії,
тим більше потерпілий. Також не бачив,
що б потерпілий там, коло магазину,
падав. Саме в цей час, коли конфлікт
було вичерпано, то він побачив, що до
ОСОБА_7 підійшла його дружина, яка
тримала в руках дитячу каляску, стала
виказувати в бік чоловіка зауваження, і
лише після цього всі почали
розходитися по домівках. Хоча у той
день він і випивав алкогольні напої,
проте був у такому стані, що дозволяв
сприймати всі обставини належно.

Як вбачається з протоколів допиту,
відтворення обстановки та обставин
події, свідок ОСОБА_6 давав аналогічні
покази про обставини спричинення
ОСОБА_3 умисного середньої тяжкості
тілесного ушкодження, уточнюючи їх в
деталях, у тому числі на місці вчинення
злочину.

Свідком в судовому засіданні крім того
власноручно складено план-схему місця
події, на якій він зобразив, як на свою
думку, точні місця розташування, своє,
потерпілого ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Аналогічні за змістом дав покази в
судовому засіданні і свідок ОСОБА_7,
підтвердивши ті обставини, що дійсно
08.06.2012 року близько 12 год. 00 хв. він разом
зі знайомими - ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_1
відпочивали на літньому майданчику
коло магазину «Фортуна». Всі, окрім
ОСОБА_1 вживали і горілку і пиво, а
останній пив пиво і наскільки він
пригадує лише один бокал. Поруч з їхнім
столиком, на цьому ж майданчику,
продавала пиво дівчина на ім'я ОСОБА_9.
Під час вживання алкогольних напоїв
вони дійсно, розповідаючи анекдоти,
голосно розмовляли і сміялися, у
зв'язку з чим до їхнього столику
підійшла продавець з магазину
«Фортуна», яка стала робити зауваження,
на що потерпілий виразився образливо
на її адресу. Кількість вжитих ним
алкогольних напоїв не заважала йому
адекватно сприймати зовні події. Через
це він одразу зайшов в приміщення
магазину «Фортуна», де побачив
продавщицю, іншу жінку віком понад
тридцять років та став просити у першої
вибачення за такі дії ОСОБА_1 Коли він
приблизно через п'ять хвилин вийшов з
магазину та став з ОСОБА_6 та ОСОБА_8
обговорювати подальші плани, то іще
хвилин через десять несподівано почув
гучний удар, на який одразу обернувся.

Як далі показав свідок, ОСОБА_1 в цей час
сидів на тротуарі, тримався рукою за
нижню щелепу, а з його носа та губи
текла кров, але при цьому він намагався
піднятися на ноги. Навпроти
потерпілого стояв ОСОБА_3, який при
спробі піднятися, наніс потерпілому
іще чотири удари кулаками в область
обличчя, від яких той упав на
асфальтове покриття та вже не
намагався встати на ноги. При цьому
потерпілому ніхто інший удари не
наносив, а самі удари були досить
сильними. Коли він спробував
відгородити своїм тілом потерпілого та
відштовхнув ОСОБА_3, то останній став
погрожувати і в його бік, а тому він
відійшов та одразу телефонним засобом
викликав працівників міліції. Коли,
через деякий час ті приїхали то він
бачив, що потерпілому, який при цьому
скаржився на те, що у нього зламана
щелепа, шляхом обтрушування, надавав
допомогу ОСОБА_6, а підсудний стояв біля
магазину «Фортуна» та про щось
розмовляв з працівником міліції, як
йому здалося, з яким був знайомий. Після
цього потерпілого усадили в службовий
автомобіль та вивезли з місця події, а
він, а також інші чоловіки з їхньої
кампанії продовжували перебувати на
цьому місці, спілкуючись про самі
обставини події.

Як крім цього уточнив свідок, сам
особисто він не бачив, що б в магазин
«Фортуна», окрім нього, заходив будь
хто з їхньої кампанії, тим більше
потерпілий. Також не бачив, що б
потерпілий там, коло магазину, падав.
Саме в цей час, коли конфлікт було
вичерпано, йому зателефонувала
дружина, яка стала його запитувати,
чому він своєчасно не повернувся
додому після нічної зміни. Він, у свою
чергу, розповів дійсні обставини, у
зв'язку з чим приблизно хвилин через
п'ять - десять до цього місця підійшла,
разом з іншими родичами його дружина,
яка тримала в руках дитячу каляску з
дитиною. В цей час коло магазину, крім
їхньої кампанії, нікого не було,
столики були розібрані і після того,
коли він їй розповів про обставини
події на місці, вони стали розходитися
по домівках. При цьому свідок
категорично заявив, що причин
оговорювати ОСОБА_3 у нього не має.

Як вбачається з протоколу допиту,
свідок ОСОБА_7 давав аналогічні покази
про обставини спричинення ОСОБА_3
умисного середньої тяжкості тілесного
ушкодження, уточнюючи їх в деталях.

Свідком в судовому засіданні крім того
власноручно складено план-схему місця
події, на якій він зобразив, як на свою
думку, точні місця розташування, своє,
потерпілого ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Саме такі обставини прибуття на місце
події після від'їзду працівників
міліції, підтвердила в судовому
засіданні допитана як свідок дружина
свідка ОСОБА_7 - ОСОБА_10, яка при цьому
наполягала на тому, що дійсно тримала в
цей час дитячу каляску, у якій
перебувала дитина. На той час вона вже
не бачила і столиків, за якими компанія
її чоловіка відпочивала, оскільки їх
сховали. Інших дитячих колясок на місці
події, крім їхньої, не було. При цьому
свідок категорично заявила, що причин
оговорювати ОСОБА_3 у неї не має.

Аналогічні повідомленим потерпілим
ОСОБА_1, свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7
обставини щодо спричинення ОСОБА_1
ОСОБА_3 умисного середньої тяжкості
тілесного ушкодження, дав допитаний в
судовому засіданні і свідок ОСОБА_8,
який при цьому уточнив, що ІНФОРМАЦІЯ_2
у період близько з десятої до
дванадцятої години він дійсно разом зі
знайомими - ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_1
відпочивали на літньому майданчику
коло магазину «Фортуна», де святкували
його день народження. При цьому він
перед цим особисто в магазині «Майдан»,
який розміщений поруч з магазином
«Фортуна», купив одну пляшку горілки,
кілька пива, а потім за дозволом
продавщиці літнього майданчику
магазину «Фортуна» на ім'я ОСОБА_9, яку
знав протягом певного періоду часу,
цією ж компанією відпочивав та вживав
алкогольні напої. Протягом цього часу
він також додатково купував іще
близько двох літрів пива. Потерпілий у
той час, як він бачив, пив лише трохи
пива та можливо до двох чарок горілки,
але щодо останньої він увагу не звертав
та особисто горілку не наливав. При
цьому бачив, що як і він, так і
потерпілий у виразному стані
алкогольного сп'яніння не знаходився,
свої дії контролювали повністю. При
цьому вони дійсно голосно балакали. З
цього приводу він пригадує, що
приходила продавець з магазину
«Фортуна», яка робила їхній компанії
зауваження, за що у її адресу хтось
виразився у грубій формі, але хто саме
він не пригадує, можливо і потерпілий.

Як далі показав свідок, на нетривалий
час він відходив у туалет, а коли
повернувся, то побачив, що продавщиця
на ім'я ОСОБА_9 продовжувала перебувати
на своєму робочому місці, а на дворі за
столиками від нього вже відбувалась
бійка, і потерпілий у нього на очах впав
на асфальтове покриття та до нього
одразу підбіг ОСОБА_7, який намагався
його піднімати. При цьому хто кому
завдав удари він не бачив і взагалі
після цього вже ударів не бачив.
Навпроти потерпілого стояв ОСОБА_3 Сам
особисто в бійку він не став
вв'язуватись та нікому удари не
завдавав. В цей же час від когось почув,
що продавщиця магазину «Фортуна»
викликала свого сина, який прийшов
помститися за образу. Саме там він
побачив, що у потерпілого з носу йшла
кров та біля нього перебував ОСОБА_6
Через деякий час на місце події прибули
працівники міліції, але хто їх викликав
йому не відомо. Після цього він бачив,
що ОСОБА_3 став спілкуватися з одним з
працівників міліції, після чого
останні усадили потерпілого в
службовий автомобіль та відвезли у
відділок.

Як також уточнив свідок, сам особисто
він в магазин «Фортуна» не заходив, а
також особисто не бачив, що б туди
заходили будь хто з їхньої кампанії,
тим більше потерпілий. Також він не
бачив, що б потерпілий падав коло
магазину «Фортуна». Коли працівники
міліції забрали потерпілого з місця
події, то він побачив, що до ОСОБА_7
підійшла його дружина, яка тримала в
руках дитячу каляску, стала виказувати
в бік чоловіка зауваження, і лише після
цього всі почали розходитися по
домівках. При цьому свідок категорично
заявив, що причин оговорювати ОСОБА_3 у
нього не має.

Свідком в судовому засіданні крім того
власноручно складено план-схему місця
події, на якій він зобразив, як на свою
думку, точні місця розташування, своє,
потерпілого ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9

Допитана в суді свідок ОСОБА_9 - на той
час продавець літнього майданчику
магазину «Фортуна» показала, що в один
з днів на початку червня 2012 року у
першій половині дня до неї звернувся її
знайомий ОСОБА_8, який попросив дозволу
відсвяткувати свій день народження за
одним зі столиків літнього майданчику,
де вона саме і працювала, на що вона
погодилась, але у подальшому,
ураховуючи й фактор виконання нею
власної роботи, звертала на їх компанію
увагу лише періодично. При цьому
бачила, що вони сиділи за одним
столиком і всіх його друзів вона раніше
не знала. Таким чином вони відпочивали
півтори - дві години, також купували у
неї пиво, розмовляли, курили та голосно
себе поводили, у зв'язку з чим вона
бачила, як з магазину «Фортуна»
виходила продавець - ОСОБА_5, яка робила
їм зауваження та вона від неї почула, що
ту хтось образив. Але нецензурної лайки
вона від них не чула.

Як крім цього уточнив свідок, в якусь
мить вона почула якісь інші звуки, а
коли обернулась то побачила, що через
столи від неї саме на дворі, на тротуарі
вулиці Соборна, категорично не в
приміщенні магазину «Фортуна»
відбувається бійка, але самих обставин,
за причин великої скупченості хлопців,
вона не бачила. Хто саме та кому наносив
удари вона не знає. Коли через деякий
час на місце події приїхали працівники
міліції, то вона також бачила, що ті
стали з'ясовувати стосунки і саме тоді
до неї підійшов потерпілий, який
спитав, чи не бачила вона бува обставин
бійки. Саме в цей час з літньої
площадки, за вказівкою працівників
міліції, прибрали столики, оскільки
вони фактично стояли без офіційного
дозволу, а вона продовжувала
виконувати свої обов'язки.

Як також уточнила свідок, вона особисто
не бачила, що б потерпілий падав коло
магазину «Фортуна», або туди заходив.
Коли працівників міліції вже не було,
вона бачила, як на місце події підійшла
дівчина, яка тримала в руках дитячу
каляску, а потім деякий час стояла та
спілкувалась з одним з хлопців, який
відпочивав за столиком. При цьому
свідок категорично заявила, що причин
оговорювати ОСОБА_3 у неї не має.

Свідком в судовому засіданні крім того
власноручно складено план-схему місця
події, на якій вона зобразила, як на
свою думку, точні місця розташування,
своє, столиків, а також бійки.

Під час дослідження в судовому
засіданні висновку судово - медичної
експертизи № 78/72/95д від 31.08.2012 року
встановлено, що при зазначених
обставинах справи, у потерпілого
ОСОБА_1 мав місце перелом гілки нижньої
щелепи зліва, який має ознаки тілесних
ушкоджень середньої тяжкості, як такий,
що викликає тривалий розлад здоров'я
понад 21 добу. В області обличчя - легке
тілесне ушкодження - садна.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_1,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у
своїй сукупності та взаємозв'язку, суд
бере до уваги наявність між ними
приятельських відносин, але враховує
те, що вони є послідовними і повністю
узгоджуються не тільки між собою, а й
щодо різних обставин справи, у тому
числі і з показаннями свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_9, з об'єктивними даними про
характер та механізм утворення
тілесних ушкоджень, підстав для
оговору з їх боку ОСОБА_3 в судовому
засіданні не встановлено, а тому суд
визнає показання цих осіб правдивими і
кладе в основу даного вироку,
відхиляючи з цього приводу сумніви
захисту щодо щирості вказаних осіб.

Окремі суперечності в показаннях цих
осіб не впливають на їх оцінку в цілому,
навпаки свідчать про відсутність
попередніх домовленостей з їх боку.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_11, а також за клопотанням
підсудного - ОСОБА_12 у сукупності з
іншими матеріалами справи в аспекті
перевірки доводів захисту про
невинуватість ОСОБА_3, суд констатує, що
ці їх покази та вказані свідками з
цього приводу припущення, суд не
знаходить переконливими і відхиляє з
таких підстав.

Так, свідки ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
кожна окремо, в судовому засіданні, при
наявності чисельних суперечностей в
деталях, в цілому наполягали також на
тому, що 08.06.2012 року близько 12 год. 00 хв.
вони, за різних обставин, виключно
втрьох перебували в магазині «Фортуна»
на вулиці Соборній в місті Фастові
Київської області, де в цей час також
перебував раніше незнайомий їм
нетверезий потерпілий ОСОБА_1, який
лаявся нецензурними словами, поводив
себе агресивно та зухвало, у зв'язку з
чим вони були налякані. Саме в цей час
до приміщення магазину увійшов
підсудний, який одразу став
заспокоювати ОСОБА_1, а потім тримаючи
останнього за руку, підштовхнув до
виходу з магазину. Саме в той момент,
коли ОСОБА_1 виходив з магазину, то,
перечепився через поріг, не
втримавшись на ногах та впав обличчям
униз. При цьому ОСОБА_3 будь які удари
потерпілому не наносив, та з приміщення
магазину «Фортуна» не виходив взагалі.
Зазначені факти, окрім них, не бачив
ніхто, оскільки інших осіб в приміщенні
магазину не було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 не
змогла пояснити, коли саме, при яких
обставинах, з її слів, викликала
працівників міліції, а також чому вона
категорично запевняла суд, що не
телефонувала підсудному про причини
погроз та образи на її адресу, при тому,
що особисто ОСОБА_3, обґрунтовуючи
причини прибуття на місце події, в
судовому засіданні показав, що прибув
до магазину «Фортуна» лише після того,
коли йому зателефонувала матір, яка
повідомила, що їй, невідомий, який
перебуває у стані алкогольного
сп'яніння, погрожує вбивством.

Як уточнила при цьому і свідок ОСОБА_12,
у той час, коли вона заходила в магазин
«Фортуна», то бачила на літньому
майданчику пусті столики, перевернуті
стільці, під одним зі столів стояла
пуста пляшка із під горілки, можливо
іще були пляшки з під пива. Будь кого на
майданчику в цей час не було, за
виключенням дитячої коляски з дитиною.
Коли вона зайшла в магазин, то одразу за
нею слідом зайшов потерпілий, а за ним
також і підсудний.

Оцінюючи за таких обставин показання
свідка ОСОБА_12 зі свідченнями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та
ОСОБА_9, які у свою чергу наполягали на
тому, що свідок ОСОБА_10 прибула на місце
події з дитиною, яка перебувала у
дитячій колясці вже після того, коли
конфлікт був вичерпаний та потерпілого
забрали працівники міліції, наявність
інших дитячих колясок на місці події,
не встановлено, суд враховує те, що
даний свідок є зацікавленою особою,
оскільки був викликаний в судове
засідання за клопотанням підсудного,
який на досудовому слідстві такі
клопотання не заявляв, відтак його
показання в частині, що суперечать
показанням в судовому засіданні
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10
та ОСОБА_9, оцінює критично і відкидає
як доказ захисту.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_11, суд бере до уваги родинний
зв'язок ОСОБА_5 з підсудним, а також
наявність приятельських відносин між
свідками, ураховує також, що вони в
основному узгоджуються як між собою,
так і з показаннями свідка ОСОБА_12, які
суд за наведених вище підстав відкинув,
як неналежні.

Тому суд критично оцінює і логічно
відкидає власні версії свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_11 про обставини отримання
травми потерпілим в приміщенні
магазину «Фортуна» при падінні на
порозі, оскільки їх показання в цій
частині спростовуються не тільки
наведеними вище показаннями
потерпілого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які
суд визнав правдивими, а й об'єктивними
даними судово - медичної експертизи,
які вказують на те, що перелом щелепи у
потерпілого, враховуючи його
локалізацію, не міг виникнути при
падінні з висоти власного зросту.

У судовому засіданні ретельно було
перевірено і версію підсудного про
нібито його оговору потерпілим, якого
було притягнуто при зазначених
обставинах до адміністративної
відповідальності за дрібне
хуліганство, у зв'язку з чим той бажає
йому помститися, а у спосіб притягнення
до кримінальної відповідальності саме
його, намагається неправомірно
отримати грошову компенсацію.

Проте вказана захисна версія ОСОБА_3
свого підтвердження не знайшла, тим
більше вона ґрунтується на
взаємовиключних припущеннях.

Як вбачається з оголошених в судовому
засіданні показів спочатку
підозрюваного, а потім обвинуваченого
від 31.10.2012 року, ОСОБА_3 на досудовому
слідстві спочатку визнав себе винним, у
тому числі й при фактичних обставинах,
установлених в судовому засіданні, про
що власноручно в останньому протоколі
указав, що зізнається повністю та щиро
кається.

У судовому засіданні ОСОБА_3 не зміг
пояснити, чому зазначені протоколи з
такою згодою підписані ним особисто.

При тому, що з оголошених в судовому
засіданні протоколів очних ставок,
проведених між обвинуваченим ОСОБА_3
спочатку з потерпілим ОСОБА_1, а потім і
свідком ОСОБА_6 від 01.11.2012 року, допиту в
якості обвинуваченого від 06.11.2012 року,
ОСОБА_3 свою позицію змінив,
дотримуючись її послідовно й під час
судового розгляду справи.

Зазначені обставини підтвердив також в
судовому засіданні і свідок ОСОБА_13 -
слідчий, що розслідував справу на
досудовому слідстві, який крім цього
повідомив суду, що ОСОБА_3, без будь
якого примусу, являючись колишнім
працівником міліції, до якого він через
це ставився іще поблажливій, з самого
початку зізнався про спричинення
потерпілому щонайменше одного удару в
обличчя, а потім, непояснюючи причин,
свої покази змінив. При цьому будь яких
форм примусу щодо обвинуваченого ним
не застосовувалось. А на підтвердження
такої його позиції щодо визнання вини,
на 01.11.2012 року було заплановано
проведення з обвинуваченим
відтворення обстановки та обставин
події, в інакшому б випадку, її
проведення було б необґрунтованим.

За таких обставин, суд оцінює на
предмет достовірності всі показання
ОСОБА_3, і ті, в яких він визнавав свою
вину у вчиненні злочину 08.06.2012 року, і в
яких її заперечує, виключно у
сукупності з іншими доказами, при цьому
бере до уваги, що показання підсудного
в судовому засіданні спростовуються
показаннями потерпілого ОСОБА_1,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10
та ОСОБА_9, які суд визнав достовірними,
а тому визнає їх, у частині заперечень,
як усталену міру захисту.

Водночас й інші версії та припущення
підсудного ОСОБА_3 щодо своєї
невинуватості та оговору, суд,
ураховуючи все наведене вище, оцінює
критично, як спробу ухилитися від
кримінальної відповідальності.

Суд оцінює критично як надумані і заяви
ОСОБА_3 про застосування до нього
психічного тиску під час його допиту в
якості підозрюваного, а потім
обвинуваченого 31.10.2012 року, оскільки
підсудний повідомив про це на свій
захист лише на судовому слідстві при
з'ясуванні судом питань щодо
об'єктивності підписання зазначених
протоколів слідчих дій і не зміг
переконливо пояснити, чому про ці факти
не заявляв раніше, активно відстоюючи
тривалий час свою захисну позицію, в
тому числі шляхом надання власноруч
складених пояснень, скарг та заяв.

При цьому, суд визнає обґрунтованими
доводи захисту про те, що не можуть бути
визнані належними як доказ
обвинувачення дані, які містяться у
протоколах очних ставок між
обвинуваченим ОСОБА_3, потерпілим
ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_6 від 01.11.2012
року.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом,
зокрема і з порушенням норм КПК
України.

Згідно з вимогами ст. ст. 82 та 85 КПК
України протоколи слідчих дій є
джерелом доказів виключно у випадках,
коли вони складені і оформлені в
порядку, передбаченому КПК України.

Однак, очні ставки 01.11.2012 року проведені
з істотним порушенням закону, а саме,
всупереч вимог ст.ст. 43-1, 173 КПК України,
слідчий обидва рази попередив
обвинуваченого ОСОБА_3 про кримінальну
відповідальність за відмову, а також за
дачу завідомо неправдивих показів.

За таких обставин, суд відкидає як
недопустимі докази дані, які містять
протоколи очних ставок між
обвинуваченим ОСОБА_3, потерпілим
ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_6 від 01.11.2012
року.

Враховуючи все наведене, дії ОСОБА_3,
який спричинив потерпілому ОСОБА_1
умисне середньої тяжкості тілесне
ушкодження у вигляді перелому гілки
нижньої щелепи зліва, тобто умисне
ушкодження, яке не є небезпечним для
життя і не потягло за собою наслідків,
передбачених у статті 121 цього Кодексу,
але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК
України та вважає, що в ході судового
розгляду винність підсудного у
вчиненні злочину доведена.

Цивільний позов Фастівського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Фастівської
центральної районної лікарні про
відшкодування витрат на лікування
потерпілого ОСОБА_1 на суму 613 грн. 47 коп.
підлягає задоволенню повністю.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої злочином,
постановою суду від 28.03.2013 року
залишено без розгляду з підстав,
передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_3
покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який згідно із ст. 12
КК України є умисним злочином
середньої тяжкості, дані про особу
винного, який: місця роботи не має, є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4-ї категорії, у побуті за
місцем проживання, під час проходження
військової служби, служби в органах
внутрішніх справ характеризується
виключно позитивно, на обліку у лікаря
нарколога і психіатра не перебуває, до
кримінальної відповідальності
притягається вперше. Обставин, що
пом'якшують чи обтяжують покарання
ОСОБА_3, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх
сукупності, а також враховуючи
поведінку винного і потерпілого, що
передувала події, суд вважає за можливе
у даному конкретному випадку
призначивши ОСОБА_3 хоча і максимальне
за видом, але мінімальне за розміром
покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст.
122 КК України, застосувати до нього ст. 75
КК України і звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
одночасно поклавши на засудженого
встановлені ст. 76 КК України обов'язки,
які сприятимуть його виправленню,
оскільки саме таке покарання, на думку
суду, є справедливим, а також
необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчинення
ним нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 321 - 324, 328, 332 - 335 КПК України (в
редакції 1961 року) та п. 11 Розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України за якою призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_3 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком
тривалістю в один рік, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки - не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з
дня постановлення вироку.

Позов Фастівського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Фастівської центральної районної
лікарні про відшкодування витрат на
лікування потерпілого ОСОБА_1 на суму 613
грн. 47 коп. задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Фастівської центральної районної
лікарні 613 грн. 47 коп. (шістсот
тринадцять) грн. 47 коп. (ГУДКУ в
Київській області, р/р № 0383, , МФО 821018).

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 -
підписка про невиїзд - після набрання
вироком законної сили - скасувати.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ