АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/455/15 Справа № 206/2870/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
12 березня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 0000497 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12 серпня 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 13 травня 2014 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року, визначено остаточне покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Обвинуваченим ОСОБА_7 принесена апеляційна скарга, в якій останній просить скасувати вирок місцевого суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Провадження № 11-кп/774/455/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
В апеляційній скарзі автор вказує на незаконність та необґрунтованість вироку суду першої інстанції, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, а також на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Так, ОСОБА_7 зазначає, що суд залишив поза увагою показання свідків, які підтверджують його непричетність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. За твердженням автора апеляції матеріали кримінального провадження не містять прямих доказів в підтвердження його винуватості, а суд, розглядаючи дане провадження, не надав цій обставині належної оцінки, внаслідок чого безпідставно визнав його винним у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувачений наполягає, що не вчиняв кримінального правопорушення, а пояснення, які він надав в ході досудового розслідування, здобуті правоохоронними органами під впливом та за допомогою недозволених методів ведення слідства.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 21 березня 2014 року о 1 годині, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із проникненням у сховище, з метою викрадення та подальшого використання у своїх корисливих цілях, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 проник на огороджену забором територію зазначеного домоволодіння через хвіртку, підійшов до моторолера «YAMAHA JOG Z» чорного кольору, що знаходився за житловим будинком з протилежної від входу сторони, належного ОСОБА_9 , та, шляхом підняття передньої частини моторолера викотив його з території домоволодіння, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 4300 гривень.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

На думку прокурора, принесена апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки висновок суду про винність ОСОБА_7 підтверджений сукупністю доказів по кримінальному провадженню.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність по справі доказів його винуватості, про те, що покази свідків, які наведені у вироку, спотворені, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

З вироку вбачається, що в якості доказів вини ОСОБА_7 у незаконному заволодінні транспортним засобом судом приведені покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Саме покази цих свідків, які узгоджуються між собою, в своїй сукупності, і вказують на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила вказаний злочин.

Так, свідок ОСОБА_10 пізно вночі, відреагувавши на гавкання собак, вийшов на подвір`я та побачив, що з двору зник моторолер. Він побачив, як по вулиці якась людина котила моторолер та погнався за нею. В цей же час свідок ОСОБА_11 , яка є співмешканкою обвинуваченого, через деякий час вийшла з квартири слідом за ОСОБА_7 і побачила, що останній стоїть з моторолером на вулиці біля приватного сектору. Потім, коли почувся крик «Стій», ОСОБА_7 відкинув від себе моторолер та втік. В цей же час до неї підбіг свідок ОСОБА_10 та сказав що моторолер вкрали. Свідок ОСОБА_12 , яка в цей час знаходилась в квартирі, де спільно проживали обвинувачений та свідок ОСОБА_11 , бачила, як ОСОБА_7 забіг в квартиру і сказав, що в нього неприємності. Потім в квартиру зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .. Їй ОСОБА_7 зізнався, що він вкрав моторолер.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання вказаних свідків по справі не має. Під час допиту в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказали суду на відсутність підстав для обмови обвинуваченого та підтвердили про нормальність стосунків з ОСОБА_7 ..

Спростовуються журналом судового засідання та його записом, який міститься на електронному носії інформації, і доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд у вироку спотворив показання цих свідків.

Судом першої інстанції також були перевірені твердження обвинуваченого, які також стали і доводами апеляції, про те, що працівники міліції застосовували до нього недозволені методи і він був вимушений обмовити себе під час досудового слідства, однак ці твердження ОСОБА_7 свого підтвердження не знайшли.

Крім того, суд не обґрунтовував винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні його показами, які він давав під час досудового розслідування.

Таким чином, підстави для задоволення апеляції обвинуваченого відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області