ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-4577ск15
П О С Т А Н О В А

10 серпня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1., розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31 березня 2015 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 106 КК України (в ред. 1960 р.) до покарання у виді штрафу в розмірі 20 мінімальних розмірів заробітних плат.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 змінено, скасовано вирок в частині призначеного покарання, дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 106 КК України 1960 року (в ред. Закону від 12.01.1983 р.) без призначення покарання. Виключено з вироку посилання на звільнення ОСОБА_2 від покарання на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 1 ст. 54 КК України.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування вироку місцевого суду та направлення справи на новий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року.

Згідно з вимогами ст. 350 КПК України 1960 року в касаційній скарзі повинно викладатися конкретне прохання особи, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд касаційної інстанції вправі ухвалити відповідно до вимог ст. 396 КПК України 1960 року.

Усупереч вимогам вказаної статті захисник, зазначаючи в касаційній скарзі про те, в чому полягає незаконність оскаржуваних судових рішень, заперечує правильність установлених судом фактичних обставин справи і вказує на однобічність, неповноту досудового та судового слідства, що відповідно до вимог ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, засуджений ОСОБА_2, зазначаючи, що оскаржує обидва судові рішення щодо нього, у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати лише вирок місцевого суду. Тобто засуджений допустився суперечностей, а тому прохальна частина касаційної скарги потребує конкретизації.

Також усупереч вимогам ч. 1 ст. 387 КПК України 1960 року до касаційної скарги не додано копії оскаржуваних судових рішень, оформлених належним чином (прошнурованих, пронумерованих та засвідчених відбитком гербової печатки суду), як це передбачено п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах м. Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173.

Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог ст.ст. 350, 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Відмова у витребуванні справи не перешкоджає її витребуванню при повторному надходженні касаційної скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржник має підтвердити, що він не пропустив цей місячний термін при повторному зверненні до суду).

Керуючись п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ст. 388 КПК України 1960 року,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи щодо нього для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1