У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.,

суддів

Таран Т.С., Філатова В.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 8 квітня 2008 р. кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Заводського районного
суду Дніпродзержинська від 13 грудня
2006 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, 1966 року
народження, за ч.1 ст. 175, ч.1 ст. 172, ч.2 ст. 222 і ч.2 ст. 366 КК України
на підставі п. “є” ст.1 Закону України
“Про амністію” від 31 травня 2005 року провадженням закрито.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області від 2 березня 2007 року постанову залишено без
змін.

ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що він, у період з 1 листопада 2000 року по
1 вересня 2002 року, працюючи директором ТОВ “Будпостачзбуд” в м.
Дніпродзержинську, умисно в порушення законодавства про працю не виплачував
зарплату працівникам товариства, в
результаті чого утворилась заборгованість по заробітній платі в сумі 11339 грн.
31 коп.

За вказаний період нараховувалась і виплачувалась заробітна плата нижче
встановленого державою мінімального розміру, накази по підприємству про встановлення
неповного робочого часу або оплати часу простою були відсутні, виплати
обов'язкових платежів з заробітної плати не здійснювались, чим були порушені
трудові права потерпілого ОСОБА_1, який фактично працював у ТОВ трактористом з
лютого 1999 року, а офіційно трудові відносини з ним були оформлені лише 21
листопада 2000 року.

Крім того, ОСОБА_2 обвинувачувався у тому, що 27 червня 2001 року з метою
незаконного отримання кредиту у Дніпродзержинській філії ЗАТ КБ “Приватбанк”
умисно вніс завідомо неправдиві дані про відсутність заборгованості по
непогашеним кредитам, на підставі чого 6 липня 2001 року ТОВ “Будпостачзбуд”
був наданий кредит в сумі 58600 грн.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1, посилаючись на неповноту досудового
слідства і судового розгляду, на те, що суд необґрунтовано застосовував до
ОСОБА_2 акт амністії, а також, що було істотно порушено КПК України в суді
апеляційної інстанції, оскільки судовий процес не фіксувався технічними
засобами і він не був своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, просить
про скасування судових рішень і направлення кримінальної справи на нове
розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про амністію» від 31 травня 2005
року особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону, кримінальні справи
відносно яких знаходяться в провадженні органів дізнання, досудового слідства і
не розглянуті судами, підлягають звільненню від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вчинив злочини, за які
передбачена відповідальність до п'яти років позбавлення волі, є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, в судовому засіданні просив про застосування до нього акту
амністії, а тому суд обґрунтовано звільнив його від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 175, ч.1 ст. 172, ч.2 ст. 222 і ч.2 ст.
366 КК України, на підставі п. “є” ст.1 Закону України “Про амністію” від 31
травня 2005 року.

Доводи касаційної скарги потерпілого про істотні порушення КПК України у
суді апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки, як свідчать матеріали
справи, клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами ним на
даній стадії процесу не заявлялось, а про дату розгляду справи він був
повідомлений і присутній разом із своїм представником в судовому засіданні.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
постановлених у справі судових рішень, перевіркою матеріалів справи не
виявлено.

Отже, передбачених ст.398 КПК України підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з повідомленням зазначених у ст.384 КПК України осіб не вбачається.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів -

У Х В А
Л И Л А :

у задоволенні касаційної скарги потерпілого
ОСОБА_1 відмовити.

С У Д
Д І :

Присяжнюк Т.І.
Таран Т.С.
Філатов В.М.