Справа № 1306/6930/12
Головуючий у 1 інстанції: Павлів
Провадження № 11/783/1005/13
Доповідач : Романюк М. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого
Романюка М.Ф.

суддів
Галина В.П., Галапаца І.І.

з участю прокурора
Свореня І.М.

засудженого
ОСОБА_1

адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Львові апеляцію
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 17 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

цим вироком :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Стебник, Львівської області, українець,
громадянин України, з неповною
середньою освітою, не працюючий, не
одружений, проживаючий за адресою:
АДРЕСА_1, раніше судимий, -

визнаний винним та засуджений за ч.2
ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки
6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до
покарання, призначеного за цим вироком,
частково приєднано невідбуте ОСОБА_1
покарання, призначене за вироком
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 31.05.2012р.,
визначивши ОСОБА_1 остаточне покарання
у виді позбавлення волі строком на 4
роки 2 місяці.

Запобіжний захід до вступу
вироку в законну силу ОСОБА_1 залишено
попередній - тримання під вартою, а
відбуття покарання рахувати з часу
затримання, тобто з 17 листопада 2012 року.

За вироком суду ОСОБА_1 03 червня 2012
року, орієнтовно о 21 год. 00 хв., з метою
крадіжки чужого майна, шляхом
пошкодження дерев'яної рами вікна та
зняття шибок, проник у приміщення ТзОВ
«Торговий Дім»Міст Експрес», шо по вул..
Трускавецькій, 71 в М. Дрогобичі,
Львівської області. У приміщенні,
відкрутивши шурупи завіс дверей,
проник в службовий кабінет, де із
шухляди стола таємно викрав грошові
кошти вказаної юридичної особи в сумі
787 грн. 54 коп., спричинивши своїми
незаконними діями ТзОВ «Торговий Дім
«Міст Експрес» майнову шкоду на
вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_1 18 липня 2012
року о 00 год. 15 хв., з метою крадіжки
чужого майна, переліз через дерев'яну
огорожу на території подвір'я магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що по АДРЕСА_2, який
належить ОСОБА_3, звідки повторно
таємно викрав 10 пластикових ящиків,
вартістю за один 18 грн., на загальну
суму 180 грн.; 20 пляшок пива «Жигулі»,
вартістю за одну 6,75 грн., на загальну
суму 135 грн. та 20 пляшок пива «Старе
місто», вартістю за одну 5,50 грн., на
загальну суму 110 грн. Всього ОСОБА_1
таємно викрав майна потерпілої ОСОБА_3
на загальну суму 425 грн, завдавши
майнову шкоду потерпілій на вказану
суму.

Не погоджуючись з вироком суду
ОСОБА_1 подав апеляцію, в якій просить
вирок суду першої інстанції скасувати,
а справу направити на новий судовий
розгляд. Вказаний вирок вважає
незаконним та таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи та особі
засудженого. В ході досудового та
судового слідства допущено ряд
істотних порушень кримінального
закону, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування
кримінального закону, однобічність та
неповноту судового слідства,
невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого та порушення принципів
об'єктивності та неупередженості суду.

Заслухавши доповідь судді, виступ
прокурора, який заперечив апеляцію
засудженого, думку засудженого ОСОБА_1,
який підтримав свою апеляцію, адвоката
ОСОБА_2, який частково підтримав
апеляцію засудженого, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція
засудженого ОСОБА_1 до задоволення не
підлягає виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні
зазначених у вироку злочинних дій
відповідає фактичним обставинам
справи, зібраним доказам, і є
обґрунтованим, оскільки
підтверджуються дослідженими у
судовому засіданні доказами.

В обґрунтування висновків суду першої
інстанції про винність ОСОБА_1 у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, вмотивовано
покладено показання свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
потерпілої ОСОБА_3, дані протоколів
огляду місця події, а також показання
самого засудженого ОСОБА_1, який
повністю визнав свою вину у скоєному.

Дії ОСОБА_1 судом правильно
кваліфіковано за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 КК
України.

Щодо покликання в апеляції засудженого
ОСОБА_1 на те, що судом першої інстанції
не допитано в судовому засіданні
свідків, а їх покази лише оголошено, що
є недопустимим, колегія суддів до уваги
не бере, оскільки, як вбачається з
матеріалів справи останній в судовому
засіданні погодився з рішенням суду
про оголошення показів свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Крім того
засуджений ОСОБА_1 в судовому засіданні
не заявляв клопотання про допит
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Як видно із матеріалів справи судом
досліджені всі обставини, з'ясування
яких могло мати істотне значення для
правильного вирішення справи, а тому
доводи засудженого про неповноту та
однобічність судового слідства є
безпідставними.

Покарання засудженому ОСОБА_1
призначене з дотриманням вимог ст.65 КК
України, яке відповідає характеру
тяжкості вчиненого злочину і даним про
особу.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що вирок Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 17 липня 2013 року є законним,
обґрунтованим та винесеним у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України(в
редакції 1960р.), колегія суддів, -

у х в а л и л а:

вирок Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 17 липня 2013
року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 -
без задоволення.

Головуючий

Судді