Справа № 11-339/2008 р.
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.І.
Категорія : ст.122 ч.1 КК
Доповідач : Григор'єва В.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області в
складі:

головуючого -
судді - Козака В.І.

суддів - Григор'євої В.Ф., Зенченко Т.С.

з участю
прокурора - Шваб Л.В.

захисника - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

засудженого - ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями: засудженого ОСОБА_3, потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на
вирок Бобровицького районного суду
Чернігівської області від 27 березня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Потебнева
Гута Козелецького району Чернігівської області, українець, громадянин України, з
середньою освітою, раніше не судимий, працюючий водієм в Носівській
центральній районній лікарні, мешканець АДРЕСА_1,

засуджений:

за ст.122
ч.1 КК України до 1 року виправних робіт по місцю роботи з утриманням 10 %
заробітної плати на користь держави;

за ст.125
ч.2 КК України до 6 місяців виправних робіт по місцю роботи з утриманням 10 %
заробітної плати на користь держави.

На підставі ст.70 КК
України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань,
остаточно ОСОБА_3 призначено покарання у виді 1 року 6 місяців виправних робіт
по місцю роботи з утриманням 10 % заробітної плати на користь держави.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 255 грн. 69 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 400 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, в решті
позовних вимог відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 300 грн. в рахунок відшкодування витрат за послуги адвоката.

Вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що 17 липня 2006 року, близько 11
години, він, знаходячись на дворі власного господарства АДРЕСА_1, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень, умисно кулаками та держаком віника вдарив по
голові та різним частинам тулубу свою колишню дружину ОСОБА_2., яка в цей час
захищалась, закриваючи голову руками. Внаслідок цього потерпіла ОСОБА_2
отримала тілесні ушкодження у виді:
закритого перелому середньої фаланги четвертого пальця лівої кисті,
крововиливу лівого плеча, садна лівого передпліччя, які потягли за собою
довготривалий, понад 21 день, розлад здоров'я і не є небезпечним для життя та
відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після цього, ОСОБА_3 умисно не
менше двох разів кулаками вдарив по голові та різним частинам тулубу свою
неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка підійшла до ОСОБА_3 з метою
припинити протиправні дії останнього відносно ОСОБА_2 Внаслідок цього потерпіла
ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у виді: забою м'яких тканин голови,
закритої черепно-мозкової травми з посттравматичною церебрастенією та
вегетососудистою дистонією, з синдромом черепної гіпертензії, які потягли за
собою розлад здоров'я на строк понад 6 днів, але не більше 21 дня, і
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я.

В апеляціях:

Засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд до того ж суду або направити прокурору для проведення
додаткового розслідування, посилаючись на однобічність і неповноту досудового
та судового слідства. Вважає, що суд не забезпечив допит свідків, не надав можливості заслухати
пояснень експертів, не усунув
протиріччя, які маються в описах рентгенограм № 2119 від 18.07.2006 року та №
984 від 16.08.2006 року. Він зазначає, що перелому у ОСОБА_2 не було, так як
він її не бив.

Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 просять вирок суду змінити в частині цивільного позову,
посилаючись на те, що суд не в повній мірі врахував характер
та обсяг страждань, яких вони зазнали внаслідок дій засудженого, тому просять
стягнути з засудженого на їх користь по 10 000 грн. кожній в рахунок відшкодування заподіяної їм моральної шкоди. Крім того, потерпілі просять
задовольнити позов у повному обсягу в частині стягнення витрат за послуги
адвоката в сумі 5 500 грн., оскільки при вирішенні цього питання судом не було
враховано витрати понесені ОСОБА_2 за такі послуги для її доньки ОСОБА_4 в сумі 200 грн.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення засудженого та захисника, які просили
задовольнити апеляцію ОСОБА_3 з вказаних
в ній підстав, а апеляцію потерпілих залишити без задоволення, потерпілої
ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляцію і своєї доньки - неповнолітньої
потерпілої ОСОБА_4 та просила вирок суду змінити в частині цивільного позову з
вказаних у ній підстав, а апеляцію засудженого залишити без задоволення, думку
прокурора, який вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню, а апеляція
потерпілих в частині цивільного позову підлягає задоволенню частково в частині
стягнення сплачених послуг адвокату в сумі 5 500 грн., що підтверджується
доказами в справі, а в решті вирок суду необхідно залишити без зміни,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у
апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_3 задоволенню
не підлягає, а апеляція потерпілих ОСОБА_2та ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню в частині цивільного позову з наступних підстав.

Як убачається
із матеріалів справи, висновок суду про винність засудженого у скоєнні
інкримінованих йому злочинів, при
обставинах наведених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам
справи і підтверджений перевіреними у ній та викладеними у вироку
доказами.

Так, в ході досудового
слідства і в судовому засіданні,
ОСОБА_3 не заперечував факту виниклої 17
липня 2006 року сварки між ним, колишньою дружиною та дочкою, однак
винним у вчиненні злочинних дій щодо них не визнав.

Потерпіла ОСОБА_2під час досудового
слідства та у судовому засіданні підтвердила, що 17 липня 2006 року між нею та
колишнім чоловіком виникла сварка, під час якої останній наніс їй декілька
ударів кулаками рук та держаком віника по голові та іншим частинам тулубу. Від
ударів вона захищалась, закриваючи
голову руками. Після цього, ОСОБА_3 декілька разів кулаками вдарив по голові та
різним частинам тулубу свою неповнолітню дочку ОСОБА_4

У судовому засіданні неповнолітня
потерпіла ОСОБА_4 підтвердила показання потерпілої ОСОБА_2, які узгоджуються між
собою.

Колегія суддів вважає, що суд дав оцінку показанням засудженого та потерпілих
в сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами і правильно визнав необґрунтованими твердження
ОСОБА_3 про непричетність до нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки
ці твердження спростовуються наявними у справі доказами.

Так, згідно судово-медичної експертизи № 483
від 31 липня 2006 року у ОСОБА_2 були
виявлені ушкодження у виді: закритого перелому середньої фаланги четвертого
пальця лівої кисті, крововилив лівого плеча, садна лівого передпліччя, які були
утворені дією тупих предметів та могли виникнути у строк та при обставинах,
вказаних у постанові про призначення експертизи, тобто від ударів кулаками.
Садна передпліччя спричинені дією тупого предмету та могли виникнути від удару
віником. Виявлені ушкодження тягнуть за собою довготривалий розлад здоров'я,
понад 21 день, та віднесені до категорії середнього ступеню тяжкості (
т.1а.с.18 ).

Відповідно до повторної судово-медичної
експертизи № 515 від 10 серпня 2006 року
у ОСОБА_2 були виявлені ушкодження, характер, локалізація, механізм та давність
яких повністю співпадають з попереднім висновком експертизи ( т.1 а.с.31-33).

Згідно рентгенограм № 2119 від 18.07.2006
року, № 984 від 16.08.2006 року та копії журналу реєстрації за 2006 рік у ОСОБА_2 було виявлено перелом проміжної
фаланги 4 пальця лівої кисті, а не середньої фаланги, як це зазначено у
вказаних висновках експертизи (т.1 а.с. 152 - 153, 154 - 155, 194-195,
203-204).

Відповідні
судово - медичні експертизи № 482 від 31 липня 2006 року та № 514 від
10 серпня 2006 року були проведені і
щодо неповнолітньої ОСОБА_4, з висновків яких вбачається, що у неї мали місце
ушкодження у виді: забою м'яких тканин голови,
закритої черепно-мозкової травми з післятравматичною церебростенією та
вегетосудинною дистонією, синдром
внутрішньочерепної гіпертензії, які могли
утворитись 17.07.2006 року від дії тупих предметів, які могли виникнути за
вказаних обставин і відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я ( т.1а.с.19, 36-38 ).

З метою усунення виниклих протиріч щодо
достовірності наявних у ОСОБА_2 травм, а також тілесних ушкоджень у неповнолітньої ОСОБА_4, постановою
Бобровицького районного суду від 05 березня 2007 року була призначена комісійна
судово-медична експертиза з участю спеціаліста рентгенолога вищої категорії.

Проведені комісійні судово-медичні експертизи
в складі шести спеціалістів, в тому числі і рентгенолога № 90 від 13 квітня
2007 року щодо ОСОБА_2 та № 89 від 13
квітня 2007 року щодо ОСОБА_4 підтвердили висновки судово-медичних експертиз,
проведених під час досудового слідства щодо наявності тілесних ушкоджень у
потерпілих, зокрема і перелому середньої фаланги четвертого пальця лівої кисті
у ОСОБА_2, а тому підстав для сумніву у правильності такого висновку не
вбачається (т.1 а.с.228-232, 233-236).

Крім того, у судовому засіданні свідок
ОСОБА_5 підтвердив наявність у ОСОБА_2 перелому фаланги четвертого пальця лівої
кисті та пояснив, що з цього приводу потерпіла проходила медкомісію за участю
трьох лікарів, декілька разів робили рентген, крім того, діагноз підтвердився і
висновком травматолога, який ОСОБА_2 привезла з м. Ніжина.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив, що він був ознайомлений
з рентгенівським знімком ОСОБА_2, з якого вбачався перелом четвертого пальця
лівої руки.

Також у судовому засіданні свідок ОСОБА_7
підтвердив, що до нього як до лікаря звернулась ОСОБА_2зі скаргами на біль
руки, яка була забита та на ній мали місце синці. Зі слів останньої вона була
побита чоловіком. Було встановлено закритий перелом фаланги кисті руки, що було
відповідно зафіксовано, накладена гіпсова пов'язка та призначено лікування.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
підтвердила, що ОСОБА_2звернулась до неї як до лікаря зі своєю дочкою з
переломом та головними болями.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано
визнав достовірними показання потерпілих, оскільки вони підтверджуються також і
іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом огляду
місця події (т.1 а.с.23-24), протоколами очних ставок (т.1 а.с.58-63), листками
непрацездатності.

Проаналізувавши докази по справі,
колегія суддів вважає, що суд дійшов до
обгрунтованого висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають засудженого в
інкримінованих йому злочинах. Позицію засудженого щодо невизнання своєї вини суд правильно розцінив, як
спробу уникнути відповідальності за вчинені злочини.

За наведених обставин доводи, наведені в апеляції
засудженого на обґрунтування невинуватості у скоєнні інкримінованих йому
злочинах, є безпідставними, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

Дії ОСОБА_3
судом правильно кваліфіковані за
ст.122 ч.1 КК України, які виразились в умисному заподіянні ОСОБА_2 середньої
тяжкості тілесного ушкодження,
тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Також
дії ОСОБА_3 судом
правильно кваліфіковані за ст.125 ч.2 КК України, які виразились в умисному
заподіянні ОСОБА_4 легкого
тілесного ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Суд обрав покарання засудженому за ст.ст. 122 ч.1, 125 ч.2 КК України у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступіню тяжкості
вчиненого злочину, особи засудженого, за відсутності обставин, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає,
що призначене засудженому покарання є необхідним і
достатнім для його виправлення та попередження
нових злочинів.

Судом вірно частково задоволено позови потерпілої ОСОБА_2
в частині стягнення моральної шкоди, з врахуванням характеру
та обсягу її страждань (фізичних, душевних, психічних ) та її неповнолітньої
дочки ОСОБА_4, яких вони зазнали внаслідок злочинів, тому апеляція потерпілих в
цій частині не підлягає задоволенню.

Також судом враховані всі витрати, понесені потерпілими у
зв'язку з їх лікуванням, які були підтверджені документально.

Проте, вирішуючи питання про задоволення цивільних позовів в частині відшкодування
витрат за надання потерпілим юридичної допомоги,
суд припустився помилки.

Суд першої інстанції
стягнув із засудженого на користь потерпілої ОСОБА_2 5 300 грн. в рахунок відшкодування витрат за послуги адвоката, замість - 5 500 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, що підтверджено
відповідними документами, витрати потерпілої ОСОБА_2 за послуги адвоката
становлять: за квитанцією від 18.09.2006 року (т.1 а.с.149) - 300 грн., за
квитанцією від 18.09.2006 року (т.1 а.с.168) - 200 грн., за квитанцією від
23.09.2007 року - 500 грн. та за квитанцією від 26.09.2007 року (т.2 а.с.46) -
1 000 грн., за квитанцією від 20.02.2008 року (т.2 а.с.85) - 2 000 грн., за
квитанцією від 20.03.2008 року (т.2 а.с.89) - 1 000 грн., за квитанцією від
25.02.2008 року (т.2 а.с.94) - 500 грн., а всього на загальну суму 5 500 грн.

Враховуючи
вимоги ст. 1167 ч.1 ЦК України, а також те, що у мотивувальній частині вироку
зазначено про необхідність стягнення з засудженого на користь кожної потерпілої
по 1 200 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог
відмовлено, тому в резолютивній частині вироку необхідно зазначити вказане
стягнення окремо на користь кожної потерпілої: ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Тому,
колегія суддів вважає, що вирок суду в цій частині підлягає зміні.

З
урахуванням наведеного, колегія суддів підстав для скасування вироку і
направлення справи на новий судовий розгляд або на додаткове розслідування не
вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 365, 366,
379 КПК України, судова колегія , -

У
Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого
ОСОБА_3залишити без задоволення.

Апеляцію потерпілих ОСОБА_2та
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27
березня 2008 року щодо ОСОБА_3 змінити в частині цивільного позову.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 5 500 грн. в рахунок
відшкодування витрат
сплачених за послуги адвоката.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 200 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 200 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовити.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Судді:

Григор'єва В.Ф. Козак В.І. Зенченко Т.С.