Справа № 675/1080/15-к
Провадження № 1-кп/675/65/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2015 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ізяслав кримінальне провадження № 0000160 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 01 травня 2015 року близько 20 год., керуючись корисливим мотивом направленим на вчинення крадіжки чужого майна, у с.Плужне Ізяславського р-ну проходячи по вул.Партизанська, переконався, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за рахунок власної фізичної сили зняв та викрав дві металеві кришки люків з колодязів телефонної каналізації № 30 та № 31, вартістю 187 грн. 92 коп. кожна, які реалізував для ОСОБА_6 за 150 грн. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив для ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на суму 375 грн. 84 коп.

24 червня 2015 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного діяння. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Під час підготовчого судового розгляду справи представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, укладеною з обвинуваченим ОСОБА_4 , просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним і він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з представником потерпілого і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор вважає за можливе затвердження угоди про примирення, укладених між потерпілим та обвинуваченим, вважає, що така угода не суперечить вимогам закону, кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000160, дії обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 в повній мірі розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що представник потерпілого розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились у таємному викраденні чужого майна ПАТ «Укртелеком», мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Що стосується особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що в силу ст.89 КК України він вважається раніше не судимим, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, а також те що ним добровільно відшкодовано завдані збитки.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджена сторонами угода про примирення покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 24 червня 2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Речові докази: дві металеві кришки люків, одна з яких пошкоджена, які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Ізяславського РВ УМВС України Хмельницької області повернути Хмельницькій філії ПАТ «Укртелеком».

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Вірно: суддя ОСОБА_1