Справа № 192/2769/14
Провадження № 1-кп/192/24/15
В И Р О К
Іменем України
"04" лютого 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000689 відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Покослово Стародубського району Брянської області, Російська Федерація, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має неповнолітню дитину, військовозобовязаного, непрацевлаштованого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, обвинуваченого вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 16 жовтня 2014 року близько 20-ї години 10 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом ПА 004, НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , рухався по проїжджій частині автодороги, яка прилягає до автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запорріжжя, в напрямку селища Василівка Солонянського району Дніпропетровської області.

Під час руху, в районі електроопори зовнішнього освітлення №ГВ 23/30/75 на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя Солонянського району Дніпропетровської області, проявляючи крайню неувагу до дорожньої обстановки та її змін, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоровя громадян, в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечну швидкість, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка рухалась в попутному напрямку руху попереду автомобіля.

ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б), 12.2 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

- п.1.3 учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємоввічливими;

- п.1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п.2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно, реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
Порушення п.12.2 ПДР України ОСОБА_6 , який керував транспортним засобом, знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що розглядається у провадженні.

У даній ДТП пішоходу ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: забитої рани в потиличній ділянці голови, синців в проекції обох ліктьових суглобів, саден в лобній ділянці, на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи першого пальця, на спині; крововиливів у товщу мяких покривних тканин голови в обох скроневих ділянках з переходом на потиличну, переломів кісток основи та склепіння черепу, крововиливів під мякі мозкові оболонки, більш виражених у глибині борозен, на зовнішній поверхні тімяних та правої скроневої часток, крововиливів у позачеревну клітковину, підшкірної у поперековій ділянці, мязів правого стегна на задній поверхні у нижній третині та лівої гомілки; 2-х поперечних переломів хребта з повним розривом спинного мозку на рівні 5-го шийного хребця та між 10-11 грудними хребцями, поперечного перелому лівої лобкової кисті з розповсюдженням на ліву здухвинну кістку, що виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті.

Сумісна тупа травма тіла відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як несумісних з життям. Ця травма з численними переломами кісток черепа та тулубу, що ускладнилася шоком, стала прямою безпосередньої причиною смерті ОСОБА_10 , що настала на місці пригоди ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в предявленному йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив обставини скоєного ним необережного злочину.

Пояснив, що 16 жовтня 2014 року близько 10-ї години вечора він їхав на автомобілі ГАЗ 2410 з причепом у напрямку села Василівка, звернувши з траси Дніпропетровськ-Запоріжжя. Автомобіль був у справному стані, горіло ближнє світло фар, двірники періодично працювали, оскільки накрапав дощ. Рухався він зі швидкістю приблизно 60 км/год, тримаючись розділової смуги, ближче до центру дороги. Раптом перед автомобілем він побачив спину пішохода. Намагаючись уникнути зіткнення, він вивернув кермо вліво. В результаті автомобіль разом з причепом злетів у кювет. Вийшовши з машини він крикнув: Живий? Ні?. Йому ніхто не відповів. Підбігши до пішохода, який лежав на дорозі, він побачив, що це була жінка, яка на той момент ще дихала. Він викликав швидку медичну допомогу. До приїзду швидкої жінка померла. Під час досудового розслідування він відшкодував сімї загиблої 8000 грн. на поховання.

Усвідомлює, що ДТП сталася наслідком недотримання ним ПДР України.

Дані показання ОСОБА_6 підтвердив під час проведення слідчого експерименту за його участю, де зазначено маршрут та траєкторію руху автомобіля, механізм зближення та місце зіткнення транспортного засобу з пішоходом.

(69-76).

Окрім показань обвинуваченого, його вина підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 , син загиблої у ДТП ОСОБА_10 , у судовому засіданні показав, що ввечері 16 жовтня 2014 року він був вдома, чекав матір з роботи. Близько 22-ї години йому зателефонувала знайома та запитала чи вдома мама. Знайома заїхала за ним, щоб поїхати для впізнання. На дорозі у напрямку с.Василівка, де сталося ДТП, він побачив свою матір, яка лежала мертва на узбіччі дороги.

У протоколі огляду місця ДТП від 16.10.2014 року, схемі та фототаблицях до нього зафіксоване місце злочину: проїжджа частина автодороги, яка прилягає до автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпропетровськ-Запорріжжя в напрямку селища Василівка Солонянського району Дніпропетровської області. Автомобіль ГАЗ 2410, днз НОМЕР_1 , щодо меж проїжджої частини знаходиться у лівому, за напрямком руху, кюветі на відстані від лівого краю проїжджої частини до правого переднього колеса 14.2 м, до заднього 11.9 м.; причеп ПА004, НОМЕР_2 у лівому кюветі на відстані 11.1 м. від правого до лівого колеса до лівого краю проїжджої частини. Автомобіль має наступні механічні пошкодження: деформовано капот, передній бампер, передній номерний знак, кріплення передньої лівої блок-фари, решітка переднього радіатора розбита. Причеп пошкоджень не має. За напрямком руху транспортного засобу у кюветі та на лівому узбіччі виявлені обємні сліди кочіння, які належать автомобілю ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Довжина сліду лівих колес 32.2 м., правих 28.1 м. Труп жінки розташований біля правого краю проїжджої частини. Труп лежить на спині, обличчям догори. Нижні кінцівки витягнуті вздовж тулубу. Верхня ліва кінцівка витягнута вздовж тулубу, зігнута у ліктьовому суглобі, права кінцівка відведена у праву сторону від тіла. Тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, патологічна рухливість ребер, садна та крововиливи в області голови та задньої поверхні тіла.

(а.с.38-52).

Згідно копії акту обстеження місця ДТП від 16.10.2014 року попередньою причиною ДТП є порушення Правил дорожнього руху України. Недоліків в є утриманні проїжджої частини та ТЗРДР, які могли стати прямою та супутньою причиною ДТП, не виявлено

(а.с.53-54).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 о 23 год. 10 хв. 16.10.2014 року ознак спяніння у нього не виявлено.

(а.с.55).

Згідно висновку та акту судово-медичного експерта №1888/334-Е від 24.10.2014 року на тілі потерпілої ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: забитої рани в потиличній ділянці голови, синців в проекції обох ліктьових суглобів, саден в лобній ділянці, на тильній поверхні лівої кисті в проекції основи першого пальця, на спині; крововиливів у товщу мяких покривних тканин голови в обох скроневих ділянках з переходом на потиличну, переломів кісток основи та склепіння черепу, крововиливів під мякі мозкові оболонки, більш виражених у глибині борозен, на зовнішній поверхні тімяних та правої скроневої часток, крововиливів у позачеревну клітковину, підшкірної у поперековій ділянці, мязів правого стегна на задній поверхні у нижній третині та лівої гомілки; 2 поперечних переломів хребта з повним розривом спинного мозку на рівні 5-го шийного хребця та між 10-11 грудними хребцями, поперечного перелому лівої лобкової кисті з розповсюдженням на ліву здухвинну кістку, що виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого предмету (-ів) чи ударі об такий (такі), при дорожньо-транспортній події, при контактуванні потерпілої задньою поверхнею тіла з рухомим транспортним засобом та, вірогідно, з послідуючим відкиданням та травмуванням її об дорожнє покриття, що підтверджується характером та локалізацією наявних тілесних ушкоджень на трупі.

Виявлені тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинному звязку з настанням смерті. Не виключено, що тілесні ушкодження, виявлені у потерпілої, виникли за обставин, вказаних у постанові слідчого, що підтверджується їх характером та локалізацією. Враховуючи характер та локалізацію виявлених на тілі потерпілої тілесних ушкоджень, вірогідно, в момент первинного контакту вона розташовувалась до автомобіля задньою поверхнею тіла. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа, виявлений етиловий спирт у концентрації 0,93%, що по відношенню до живих осіб може відповідати легкому ступеню алкогольного спяніння.

(а.с.62-63, 64-66).

Згідно висновку експерта-автотехніка від 24.11.2014 року за №70/27-884 в даній дорожній обстановці водій автомобіля ГАЗ 2410, днз НОМЕР_1 з причепом ПА 004, НОМЕР_2 ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.2 та 12.3 ПДР.

При заданому механізмі події, дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.2 ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному звязку з настанням даної ДТП.

В умовах місця події, водій ОСОБА_6 , при русі автомобіля з обраною ним швидкістю 60 км/ год), не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода, як своєчасним застосуванням екстреного гальмування і зменшенням швидкості, так і шляхом обїзду перешкоди (пішохода) праворуч.

Однак, в даній дорожній обстановці, при русі автомобіля ГАЗ 2410 із допустимою, за умов видимості дороги, швидкістю (42,6 км/год), водій ОСОБА_6 мав би технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування та зниження швидкості до швидкості пішохода при заданих вихідних даних.

(а.с.79-82).

Даний висновок свідчить про те, що ОСОБА_6 при керуванні автомобілем обрав швидкість, яка не забезпечувала безпеку учасників дорожнього руху в заданій дорожній обстановці, тобто, він порушив вимоги п.12.2 ПДР України.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази з позиції їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, його діяння кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину: обвинувачений вчинив тяжкий злочин з необережності; особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має корисні соціальні звязки: сімю, зареєстроване місце проживання, де характеризується позитивно; обставини, що помякшують покарання: щире каяття, про що свідчить те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, у судовому засіданні вибачився перед потерпілим, відшкодував потерпілому витрати на поховання, дійшов згоди з потерпілим про порядок відшкодування решти збитків в повному обсязі; на утриманні обвинуваченого знаходиться неповнолітня дитина, дружина, яка має онкологічне захворювання, перенесла операції 2-го та 16-го жовтня 2014 року.

Обставин, що обтяжують покарання, обвинуваченому не інкриміновано та судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає можливим, з урахування обставин справи, особи обвинуваченого, звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, вважаючи, що це буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України від призначеного основного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України ОСОБА_6 зобовязати у період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, куди періодично зявлятися на реєстрацію.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий