АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа №11-кп/791/25/2015 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст.122 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року березня місяця «04» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої судді:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 .
При секретарі судового засідання: З участю прокурора: Адвоката: Обвинуваченого: ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження № 0002554 за апеляційною скаргою з доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від «10» жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, середня освіта, одружений, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі строком на три роки в кримінально - виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2703 гривень 12 копійок, витрати на надання юридичної допомоги 5000 гривень по відшкодуванню моральної шкоди 90 000 гривень; на користь держави в особі ХОБСМЕ 221,40 гривень.

ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він 29.05.2014 року близько 12.30 години знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спрямувавши пневматичний пістолет в обличчя потерпілому, здійснив близько 10 пострілів, від яких ОСОБА_9 намагався ухилитись, та після цього ОСОБА_8 підійшовши до ОСОБА_9 наніс йому два удари рукояткою пістолета в область голови, від яких потерпілий ОСОБА_9 впав на коліна, потім близько 7 ударів в область обличчя та близько 8 ударів в область потилиці, чим спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за критерієм небезпечності для життя в момент заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї обвинувачений, не оспорюючи своєї винності у спричиненні потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, вважає, що судом першої інстанції призначено надто суворе покарання, оскільки суд не врахував всі обставини, що пом`якшують йому покарання. Вказує, що суд в обвинувачення його вини послався на пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які не були очевидцями подій 29 травня 2014 року. Крім того, вважає, злочин він вчинив у стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, який застосував фізичну силу проти ОСОБА_13 та його, та у стані необхідної оборони, оскільки тілесні ушкодження ОСОБА_8 потерпілому наніс з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів свідка ОСОБА_13 та своїх інтересів. Також, вказує на те, що суд не навів достатніх доводів для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, що становить 90 000 гривень. Крім того зазначає, що розмір матеріальної шкоди не відповідає наданим потерпілим доказам, а також потерпілим не надано доказів на підтвердження витрат на правову допомогу. Просить вирок суду змінити, пом`якшити міру покарання, замінивши обмеження волі з утриманням у кримінально - виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду з обов`язковим залученням до праці, на виправні роботи, розмір відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого зменшити до 10 000 гривень, матеріальної шкоди - до 166,84 гривень, а в частині стягнення правової допомоги - вирок скасувати.

У запереченні потерпілий ОСОБА_9 на апеляційну скаргу обвинуваченого вказує, що вина ОСОБА_14 судом першої інстанції повністю доказана, доводи засудженого про те, що суд не взяв до уваги факт, що Чепурний, діяв в стані необхідної оборони, захищаючи себе та свою дружину ОСОБА_13 - не відповідають фактичним матеріалам справи. Також, зазначає, що суд правильно визначив розмір заявленого морального та матеріального відшкодування, в результаті противоправних дій ОСОБА_8 була заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_9 , яка виразилася у затратах на ліки у розмірі 2703,12 гривень, які підтверджуються поданими разом з позовною заявою фіскальними чеками аптек, виплати на юридичну допомогу в розмірі 5000 гривень, які підтверджуються банківським чеком та випискою із договору з адвокатом, всього 7703,12 гривень. Моральна шкода оцінена у розмірі 90 000 гривень, оскільки потерпілий тривалий час іспитує як фізичні та моральні переживання. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого і його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненням до неї в повному обсязі, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги з доповненнями обвинуваченого частково в частині позовних вимог по відшкодуванню матеріальної шкоди та стягнення правової допомоги, в решті просив вирок залишити без змін, в судових дебатах сторони залишились на попередніх позиціях, заслухавши аналогічне останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, частково дослідивши докази в частині відшкодування матеріальної шкоди і правової допомоги, перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї обвинуваченого та заперечення на неї потерпілого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями до неї обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах вказаних у вироку відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, та ґрунтується на доказах, ретельно досліджених судом за таких обставинах.

ОСОБА_8 у стадії досудового розслідування і в судовому засіданні визнав факт спричинення ним потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Його показання підтверджено іншими дослідженими в судовому засіданні доказами а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними, що містяться у протоколах огляду місця події та проведення слідчого експерименту; висновками судово-медичної експертизи про локалізацію та характер ушкоджень на голові, обличчі, кистях потерпілого.

Покладені в основу вироку докази, в тому числі й показання потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який був очевидцем конфлікту і саме він присік подальше побиття потерпілого обвинуваченим й визвав швидку допомогу, є послідовними, логічними, переконливими і не мають суперечностей, які давали б підстави для сумнівів в їх об`єктивності.

Посилання обвинуваченого на те, що він потерпілому наніс тілесні ушкодження в процесі необхідної оборони, аналогічні його показання у судовому засіданні, які суд першої інстанції перевірив і правильно визнав необґрунтованими, оскільки у справі не виявлено даних, які давали б підстави вважати, що у момент спричинення тілесних ушкоджень обвинувачений перебував у такому стані.

Що стосується посилання обвинуваченого на те, що він спричинив тілесні ушкодження потерпілому у стані сильного душевного хвилювання, то вони голословні, оскільки ОСОБА_14 про це в суді першої інстанції не повідомляв.

Злочинні дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_8 вид та міру покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, механізм нанесення тілесних ушкоджень конкретні обставини їх нанесення - фактично в присутності малолітньої дитини, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання , його несудимість, як обставини, що пом`якшують покарання.

На думку колегії судів призначене судом покарання ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 65 КПК України, є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав для призначення більш м`якого покарання колегією суддів не вбачається.

Твердження обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що суд не навів належних доводів про визначення розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 90 000 гривень, є безпідставним, оскільки суд першої інстанції у вироку детально мотивував своє рішення щодо моральної шкоди нанесеної ОСОБА_8 потерпілому, враховуючи конкретні обставини справи.

Разом з тим, задовольняючи цивільний позов потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2703. 12 гривень і стягуючи з обвинуваченого витрати, пов`язані з оплатою за надання правової допомоги адвокатом в сумі 5000 гривень, суд не звернув увагу на те, що позов в цій частині доведено лише в розмірі 166,84 гривень, що підтверджується чотирма фіскальними чеками (а.с.19 т.3), а надання правової допомоги адвокатом потерпілому взагалі документально не підтверджено.

У зв`язку з цим, твердження обвинуваченого в цій частині є обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч.1 п.1, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями до неї обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 10 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди змінити, зменшити розмір відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_9 з 2703 грн. 12 коп. на 166 грн. 84 коп.

Цей же вирок в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 5000 гривень на користь потерпілого ОСОБА_9 за надання правової допомоги скасувати й відмовити потерпілому ОСОБА_9 в задоволенні цивільного позову в цій частині.

В решті вирок залишити без зміни.

Учасники провадження мають право отримати в апеляційному суді копію ухвали.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: (три підписи)

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2 .