Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі

головуючого Лагнюка М.М.,

суддів Франтовської Т.І., Орлянської
В.І.,

за участю прокурора Щербака А.М.,

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника потерпілих ОСОБА_4,

захисника засудженого ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні 25
грудня 2014 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_5, яка діє в інтересах засудженого
ОСОБА_6, на вирок Жовтневого районного
суду міста Дніпропетровська від 14
травня 2014 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 10
липня 2014 року.

Вироком Жовтневого районного суду
міста Дніпропетровська від 14 травня 2014
року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не має
судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5
років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами
строком на 3 роки.

Також вироком суду вирішені питання
речових доказів, судових витрат та
відшкодування завданої злочином шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 липня
2014 року вирок Жовтневого районного
суду міста Дніпропетровська від 14
травня 2014 року щодо ОСОБА_6 змінено в
частині вирішення цивільних позовів. У
решті вирок залишено без зміни.

За обставин встановлених судом та
детально наведених у вироку, ОСОБА_6 10
червня 2011 року приблизно о 21 годині 50
хвилин, керуючи автомобілем марки
«Mercedes-Benz» (D) р/н НОМЕР_1 (Германія), що
належить ОСОБА_7, рухаючись по проїзній
частині вулиці Поторжинського з боку
проспекту Гагаріна в напрямку вул. О
Гончара на території Жовтневого району
міста Дніпроптеровська, грубо порушив
п. 16.11 Правил дорожнього руху України,
не уступив дорогу автомобілю швидкої
медичної допомоги «ГАЗ-2705» д.н.з. НОМЕР_2
під керуванням ОСОБА_8, який рухався по
дорозі, яка є головної відносно вулиці
Поторжинського, виїхав на полосу руху
останнього, де допустив зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пасажирці автомобіля швидкої
медичної допомоги ОСОБА_9 були
спричинені тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості, а
пасажирці ОСОБА_10 - тяжкі тілесні
ушкодження, які знаходяться в
причинному зв'язку зі смертю останньої.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5,
яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6,
не оскаржуючи доведеність вини
засудженого, кваліфікацію його дій та
вирішення заявлених у справі цивільних
позовів, просить оскаржувані судові
рішення змінити, застосувати ст. 69 КК
України та призначити ОСОБА_6 основне
покарання, яке буде нижчим від нижчого
рівня санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Вважає, що суди першої та апеляційної
інстанцій належним чином не врахували
всі обставини, які пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь
тяжкості скоєного злочину.

В своїх запереченнях представник
потерпілої ОСОБА_11, який діє в
інтересах ОСОБА_1, та потерпілі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять залишити
судові рішення щодо ОСОБА_6 без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку
захисника ОСОБА_5, яка діє в інтересах
засудженого ОСОБА_6 на підтримку
касаційної скарги, думку потерпілих
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та в їх інтересах
захисника ОСОБА_4, які заперечували
проти задоволення касаційної скарги,
думку прокурора Щербака А.М., який
просив касаційну скаргу захисника
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без зміни,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
скарга захисника не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України в
редакції 1960 року, касаційний суд
перевіряє законність та
обґрунтованість судового рішення за
наявними в справі і додатково поданими
матеріалами в тій частині, в якій воно
було оскаржене.

У касаційній скарзі порушується
питання про перегляд судових рішень у
касаційному порядку у зв'язку з
невідповідністю призначеного судом
покарання ступеню тяжкості злочину та
особі засудженого внаслідок суворості.
Проте, зазначені обставини були
предметом розгляду суду апеляційної
інстанції і їм дана належна оцінка.

Викладені у вироку висновки суду
першої інстанції про доведеність вини
ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України, відповідають фактичним
обставинам справи і ґрунтуються на
досліджених в судовому засіданні
доказах, зібраних у передбаченому
законом порядку, яким судом надана
належна оцінка.

Згідно ст. 372 КПК України в редакції 1960
року, невідповідним ступеню тяжкості
злочину та особі засудженого
визнається таке покарання, яке хоч і не
виходить за межі, встановлені
відповідною статтею кримінального
кодексу, але за своїм видом чи розміром
є явно несправедливим як внаслідок
м'якості так і суворості.

Згідно із ст.ст. 65, 69 КК України
покарання призначається, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.
Призначене особі покарання має бути
необхідним й достатнім для її
виправлення та попередження нових
злочинів. За наявності кількох
обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи
винного суд, умотивовуючи своє рішення,
може призначити основне покарання,
нижче від найнижчої межі, встановленої
в санкції статті Особливої частини КК
України.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд
першої інстанції, згідно з вимогами ст.
65 КК України, врахував ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, який відповідно
до вимог ст. 12 КК України відноситься до
категорії тяжких, обставини злочину і
його наслідки у виді спричинення
смерті ОСОБА_10 та заподіяння тілесних
ушкоджень потерпілій ОСОБА_9, дані про
особу засудженого, який раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, визнав вину, страждає
рідкісним захворюванням, що визнано
судом пом'якшуючою обставиною,
відсутність обтяжуючих вину обставин,
а тому дійшов обґрунтованого висновку
про те, що для виправлення засудженого
та попередження скоєння ним нових
злочинів йому необхідно призначити
покарання у виді позбавлення волі в
межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд апеляційної інстанції ретельно
перевірив доводи апеляції
захисника ОСОБА_12, який діє в інтересах
засудженого ОСОБА_6, і правильно визнав
їх необґрунтованими. Усі наведені в
апеляції доводи, у тому числі й ті, які
за своїм змістом аналогічні доводам
касаційної скарги захисника ОСОБА_5,
належним чином перевірено і
спростовано із зазначенням в ухвалі
докладних мотивів прийнятого рішення.

Апеляційний розгляд справи проведений
з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону,
ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 377 КПК України в редакції 1960
року.

З урахуванням наслідків скоєного
злочину, що виразилися у смерті однієї
людини та заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень іншій, колегія судді не
вбачає підстав для застосування ст. 69
КК України та призначення ОСОБА_6
покарання нижче нижчої межі,
передбаченої санкцією ч. 2 ст. 286 КК
України.

Даних, які б свідчили, що в справі
неправильно застосовано кримінальний
закон чи допущено істотне порушення
кримінально-процесуального закону, не
встановлено.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України в
редакції 1960 року та розділом ХІ
«Перехідні положення» КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5, яка
діє в інтересах засудженого ОСОБА_6,
залишити без задоволення, а вирок
Жовтневого районного суду міста
Дніпропетровська від 14 травня 2014 року
та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 липня
2014 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.

Судді:

_________________ ________________
_________________

М.М. Лагнюк Т.І. Франтовська В.І.
Орлянська