Справа №11-522
2008 року Головуючий
у 1-й інстанції Козак О.В.
Категорія ст. 125 ч.1 КК України Доповідач Задворний О.Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді - Кульбаби
В.М.

суддів - Курдзіля
В.Й., Задворного О.Л.

з участю засуджених - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_1
на вирок Летичівського районного суду від
23 червня 2008 року.

Цим вироком -

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженку с. Варенка Летичівського району, мешканку
АДРЕСА_1, українку, громадянку України, з середньою освітою, пенсіонерку,
раніше не судиму, -

засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до 850
грн. штрафу.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженку та мешканку АДРЕСА_2, українку, громадянку
України, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судиму, -

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України до 510
грн. штрафу.

Постановлено
стягнути на користь ОСОБА_3: з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, солідарно, 64 грн.
матеріальної шкоди; ОСОБА_9 550 грн. моральної шкоди; ОСОБА_2 500 грн.
моральної шкоди.

Запобіжний
захід засудженим не обирався.

За
вироком суду близько 17 год. 15 липня 2007 року під час сварки з ОСОБА_3 у
дворі за місцем проживання останньої по
АДРЕСА_3, ОСОБА_1 умисно закидала потерпілу камінцями, один з яких попав
ОСОБА_3 в голову, заподіявши легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, а ОСОБА_2
нанесла удар палицею по тулубу ОСОБА_3, заподіявши при цьому останній легкі тілесні ушкодження, після чого
потерпіла втратила свідомість.

В своїй
апеляції засуджена ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, а справу провадженням
закрити, оскільки тілесних ушкоджень ОСОБА_3 вона не спричиняла.

Зазначає,
що її винність за ст. 125 ч.2 КК України не відповідає фактичним обставинам
справи та ґрунтується лише на неправдивих показах самої ОСОБА_3 та її
співмешканця ОСОБА_4

Крім
того, судом не було взято до уваги покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які спростовують її вину у вчиненому.

Вказує,
що тілесні ушкодження ОСОБА_3 могла отримати за інших обставин.

На
аналогічні доводи в своїй апеляції посилається і засуджена ОСОБА_2, яка також
просить вирок суду скасувати, а справу закрити за відсутністю в її діях складу
злочину.

Стверджує,
що 15.07. 2007 року працювала у себе в магазині, а додому прийшла ввечері після
того, як їй зателефонувала мати і повідомила, що на неї напали ОСОБА_4 і
ОСОБА_3. Будь - яких тілесних ушкоджень в той день потерпілій вона не наносила.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в підтримку своїх апеляцій, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів знаходить, що
вони не підлягають задоволенню.

Висновки
місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 у заподіянні потерпілій ОСОБА_3 умисно, відповідно, легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я та легких тілесних ушкоджень при зазначених у
вироку обставинах відповідає матеріалам справи і ґрунтується на досліджених у
судовому засіданні доказах.

Твердження
в апеляціях про те, що місцевий суд розглянув справу не об'єктивно і засудженні
зазначених злочинів не скоювали є
безпідставними.

Ці
заперечення проти звинувачення детально розглядались судом та спростовані слідуючими доказами.

Так,
потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що під час
сварки із засудженими ОСОБА_1 тримала в руках каміння, а ОСОБА_2 - металеву
швабру. Коли вона повернулась до
засуджених спиною, то в її сторону посипались камінці, один з яких попав їй в голову, а також відчула
удар з боку по тулубу. Повернувшись,
вона поряд побачила ОСОБА_2 з шваброю в руках, а потім втратила свідомість.

Згідно
акту судово-медичного обстеження №263 потерпілій ОСОБА_3 були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, який міг утворитись від дії
тупого предмету з прикладанням травмуючої сили у волосисту частину голови і відноситься
до ступеню легкого тілесного ушкодження,
що спричинило короткочасний розлад здоров'я; масивного синця по правій
боковій поверхні грудної клітини та черевної стінки з переходом на праву
поперекову ділянку, синця зовнішньої поверхні правого стегна у верхній третині,
які могли утворитись від дії тупого продовгуватого травмуючого предмету і які
відносяться до ступені легких.

Зазначені
тілесні ушкодження могли виникнути 15.07.2007 року за обставин, вказаних
потерпілою.

(а.с. 5-7)

З показань
свідка ОСОБА_4 вбачається, що під час сварки ОСОБА_1 кидала каміння в потерпілу, а ОСОБА_2 вдарила ОСОБА_3 шваброю
у бік.

Засуджена
ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно вдень 15.07. 2007 року у неї був конфлікт із
ОСОБА_3, але останній тілесний ушкоджень не спричиняла.

Засуджена
ОСОБА_2 пояснила, що вдень 15.07. 2007 року знаходилась у власному магазині і з
ОСОБА_3 не сварилась і будь-яких тілесних ушкоджень останній не спричиняла.

Доводи
апеляцій про неправильність покладення в основу вироку показань потерпілої ОСОБА_3
та свідка ОСОБА_4 безпідставні, оскільки вони були послідовні і не викликали
сумнівів у їх достовірності. Крім того вони об'єктивно підтверджуються актом
судово-медичного обстеження №263.

Будь-яких
даних, які б ставили під сумнів достовірність показань потерпілої та свідка
ОСОБА_4, не встановлено.

Тому
зазначені показання правомірно визнані належними і допустими та обґрунтовано покладені в основу
вироку.

Правомірно
суд оцінив критично показання свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про те, що в момент
побиття ОСОБА_3 засуджена ОСОБА_2 перебувала у
власному магазині, оскільки ці покази нечіткі та неконкретні, мають істотні суперечності
і зазначені свідки пояснили, що
поскільки суперечки та бійки між потерпілою та засудженими відбувались неодноразово, вони не можуть із впевністю
стверджувати, що саме 15.07.2007 року ОСОБА_2 цілий день знаходилась в
магазині. А свідок ОСОБА_7, як вбачається з її показань, 15.07. 2007 року в
магазині ОСОБА_2 не працювала.

Також
обґрунтовано судом не взято до уваги і покази свідка ОСОБА_8 - чоловіка
засудженої ОСОБА_2 та зятя ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_1 під час сварки камінням у
потерпілу не кидала, а дружина на місці події присутня не була, оскільки він є
особою зацікавленою і такі його показання суперечать акту судово-медичного
обстеження №263 та показанням потерпілої
ОСОБА_3 і свідка ОСОБА_4.

Твердження
апелянтів про те, що суд в порушення
вимог ст. 251 КПК України не вручив їм копії - скарги потерпілої та постанови
про порушення кримінальної справи безпідставні, оскільки спростовуються
протоколом судового засідання, де вказано, що на запитання судді засуджені,
кожен зокрема, підтвердили про вручення їм зазначених документів.

(а.с.57)

Уся сукупність
зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом, що дало можливість
дійти обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
скоєному злочині.

А тому
посилання в апеляціях на незаконність їх засудження колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на
увагу.

Дії
ОСОБА_1 за ч.2 ст. 125 КК України, ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України
кваліфіковані правильно.

Покарання
їм призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахування ступені
тяжкості вчиненого злочину, особи
винного та всіх обставин справи.

Позов
про стягнення матеріальної та моральної шкоди вирішено відповідно до вимог
цивільного закону.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

вирок Летичівського районного суду від 23 червня 2008
року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити
без змін, а апеляції останніх - без
задоволення.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна:
суддя апеляційного суду

Хмельницької
області О.Л.
Задворний