Справа № 445/715/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, громадянина Казахстану, безпартійного, з середньою освітою, не працюючого, без постійного місця проживання, раніше не судимого
у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України,
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , який своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, показання потерпілої, свідків , перевіривши представлені суду стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України слід визнати невинуватим та виправдати.
У відповідності до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. 2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
У відповідності до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура
Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування та при розгляді справи в суді вини не визнав. В судовому засіданні пояснив, що 22.02.2015 року він знаходився на автодорозі Львів-Тернопіль в якому саме населеному пункті не пам`ятає, жодного злочину в цей день не вчиняв. До будинку в с. Зарваниця Золочівського району Львівської області він не проникав, мобільного телефону марки «Сіменс А70» не викрадав.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 показала, що 22.02.2015 року у вечері готуючись до сну почула як лає її собака. Вона вийшла на кухню і помітила силует невідомого їй чоловіка. Вона його спитала, як він потрапив до будинку і що тут робить на що він їй в наказовій формі сказав віддати йому гроші. Вона віддала йому 95 гривень які у неї були, після чого він відкрив шафу і провів рукою по одязі який там знаходився, вона говорила йому що грошей більше в неї немає. Після чого він забра її мобільний телефон, який лежав на стільці та положив собі в кишеню. Коли вона йому запропонувала поїсти він відмовився і сказав дати йому горілки. В неї горілки не було , тому вона вимушена була дати йому пляшку самогону. Коли він виходив з її будинку вона поросила віддати їй 5 гривень на хліб, він витягнув із кишені 5 гривень і кинув на землю після чого пішов у невідомому напрямку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , ствердила, що 22.02.2015 року в с. Зарваниця вона бачила чоловіка в джинсових штанах, короткій куртці та в спортивній шапці темного кольору, котрий купляв сигарети в магазині . В цей час вона знаходилася в магазині і впевнена, що цей чоловік зовсім не схожий із підсудним ОСОБА_5 та був значно молодшого віку чим ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , пояснила, що 22.02.2015 року близько 17-00 години знаходячись на своєму подвір`ї побачила незнайомого мужчину, який йшов в напрямку м. Тернопіль, через декілька хвилин бачила його біля магазину, після чого вона пішла до дому. Даний мужчина був високого росту і в довгій куртці. Обличчя того чоловіка вона не бачила, тому не може сказати з певненістю що це ОСОБА_5 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , показала, що 22.02.2015 року біля 18-00 годин вона відводила свого внука на маршрутне таксі і коли проходила попри будинок ОСОБА_7 вона розминулася з невідомим їй чоловіком, чи це був гр. ОСОБА_5 вона не впевнена.
Як доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 крім показань потерпілої в судовому засіданні прокурор зазначає: протоколи пред`явлення особи для впізнання (а.с. 66-69 , 70-73, 135-138 ); протокол пред"явлення речей для впізнання (а.с. 145-148); протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою (а.с. 123-124 ); висновок психіатричної експертизи ( а.с. 119-120) , постанова про прилучення до провадження речових доказів (а.с. 106) , постанова про призначення товарознавчої експертизи ( а.с. 36-37), постанова про призначення трасологічної експертизи (а.с. 27), протокол огляду речових доказів (а.с. 105).
Отже, суд прийшов до висновку, що жоден із перевірених судом доказів, наданих обвинуваченням, та допит свідків під час судового розгляду не підтверджує пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення. Сам по собі факт вчинення у потерпілої грабіжу не може слугувати підставою для визнання винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 слід визнати невинуватими та виправдати в зв`язку з недоведеністю його вини.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з недоведеністю його вини.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді взяття під варту залишити без змін до моменту набрання вироком законної сили.
Речові докази : куртка сірого кольору "CASUAL WEAR COLLECTION" та рукавиці , які зберігаються в Золочівському РВ ГУ МВС України у Львівській області - повернути ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення через Золочівський районний суд Львівської області.
Суддя ОСОБА_1