АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/712/14 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2
заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
слідчого - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
при секретарі - ОСОБА_8
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19 червня 2014 року про задоволення клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 та застосування до підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 19 червня 2014 року задоволено клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Харкова на 60 днів, до 17 серпня 2014 року, із визначенням застави у розмірі 97 440 грн. В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави та в такому випадку на ОСОБА_9 покладені обов*язки : прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований,проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19 червня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_12 більш м*який запобіжний захід, не пов*язаний із триманням його під вартою, а в разі обрання застави встановити її розмір, який дорівнюватиме 20 розмірам заробітної плати. На думку апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесена всупереч законним правам та інтересам підозрюваного. Не оспорюючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, захисник вважає, що слідчий суддя безпідставно навів в ухвалі відомості і про інше кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обґрунтована підозра відносно ОСОБА_12 відсутня. Захисник вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування до ОСОБА_12 більш м*якого запобіжного заходу, оскільки докази на їх підтвердження стороною обвинувачення не надані та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не зазначені. Окрім того, на переконання адвоката ОСОБА_7 , слідчим суддею визначений завідомо непомірний для підозрюваного розмір застави, який відповідає максимальній межі, що може бути застосований до осіб, які підозрюються у вчиненні тяжких злочинів . Посилаючись на вимоги вітчизняного кримінального процесуального законодавства, ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правові позиції, що викладені у Рішеннях ЄСПЛ, захисник вважає, що наведені ним обставини повинні бути враховані судом та до підозрюваного має бути застосований більш м*який запобіжний захід.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника в обґрунтування доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 19 червня 2014 року слідчим в ОВС 2-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 здійснено повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (а.с.39-40).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, неможливість застосування до підозрюваного більш м*якого запобіжного заходу, тримання під вартою (а.с.1-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України ;
2. наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.2 ст.177 КПК України.
3. недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років; та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними. З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_9 злочину проти громадської безпеки свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, даними про особу ОСОБА_9 , який ніде не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв*язків, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 19 червня 2014 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :