overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа №5а-28/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2007
року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Малюк Т.О.

при
секретарі Баланюк
Н.Ю.

з участю
прокурора Луценко
С. В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу за поданням
Вознесенського МРВ КВІ відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
с Веселий Роздол
Братського району Миколаївської області,
проживаючого уАДРЕСА_1працюючого водієм ПП «Менада», не одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, засудженого 20.10.2005 року Єланецьким
районним судом Миколаївської області за
ст. 156 ч. 1 КК України до 2-х
років обмеження волі, на підставі ст.
ст. 75, 76 КК України від відбування покарання
звільнений з іспитовим строком на 2 роки та з обов'язками: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з'являтися в ці органи на
реєстрацію,

- про звільнення від покарання у
зв'язку з амністією,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений
ОСОБА_1 на
обліку у Вознесенській МРВ КВІ перебуває з 29.08.2006 року. За час відбування
покарання засуджений ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності не притягувався, обов'язки,
покладені на нього вироком суду виконує,
працює, характеризується позитивно.

Засуджений
ОСОБА_1 має на
утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

До суду
надійшло подання про застосування до засудженого ОСОБА_1
ст. 1 п. «б» Закону
України від 19.04.2007 року «Про амністію».

У
судовому засіданні представник МРВ КВІ і прокурор підтримали подання.
Засуджений також просить застосувати до нього
ст. 1 п. «б» ЗУ «Про амністію».

Заслухавши
представника МРВ КВІ, засудженого, дослідивши матеріали справи, враховуючи думку прокурора, суд вважає подання таким, що підлягає задоволенню, ОСОБА_1 засуджений за злочин невеликої
тяжкості, яким передбачено покарання до
трьох років обмеження волі, має на
утриманні неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2народження, не являється особою відносне якої амністія не
застосовується, на час розгляду справи
покарання не виконано, тому на під

2

ставі п. «б» ст. 1 Закону
України «Про амністію» від 19.04.2007 року підлягає звільненню від призначеного
покарання..

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 1 п. «б» Закону України від
19.04.2007 року «Про амністію»,
ст. 6 п. 4 КІЖ України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання
Вознесенського МРВ КВІ задовольнити. ОСОБА_1звільнити від покарання, призначеного йому вироком Єланецького
районного суду Миколаївської області від 20.10.2005 року по ст.
156 ч. 1 КК України в вигляді двох років обмеження волі, в зв'язку з амністією .

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд протягом 7 діб.
Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня
2007 року Михайлівський
районний суд Запорізької області

в складі:
головуючого - Ворожбянова A.M.

при секретарі -
Єрьоменко О.В.

з участю
прокурора - Циганій О.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні залу суду смт Михайлівка подання заступника
начальника Василівського MB КВІ /Михайлівський підрозділ/ Титаренко Л.О. від 10 липня
2007 року про можливість застосування
ст. 1 п. „г" Закону України
„Про амністію" від 19.04.2007 року,
стосовно засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2007 року
ОСОБА_1 засуджений за ст. ст 309
ч.2, 310 ч.1, 70,
75, 76 КК України до 1 року позбавлення
волі з іспитовим строком на 1 рік.

Засуджений
ОСОБА_1 перебуває на обліку з 06.07.2007 року. За час іспитового строку
громадський порядок не порушував, до
адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, систематично прибував до інспекції на
реєстрацію, пенсіонер. За місцем
проживання характеризується позитивно. Став на шлях виправлення.

Має вік понад 60
років.

Прокурор
вважає, що подання обгрунтоване, та підлягає задоволенню.

ОСОБА_1
засудив скоєний злочин і пообіцяв ніколи не чинити злочинів. Про застосування
амністії не заперечує.

Вислухавши
ОСОБА_1, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, а також заяву ОСОБА_1 про те, що він не заперечує про застосування у
відношенні нього ст. 1 п. г Закону України „Про амністію", суд вважає,
що подання підлягає задоволенню,
так як ОСОБА_1 має вік понад 60 років,
що підтверджується копією його паспорта,
та не заперечує про застосування у відношенні нього ст. 1 п. г Закону України
„Про амністію" від 19.04.2007 року.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
408-1 КПК України, ст. 1 п. „г" Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання
заступника начальника Василівського MB КВІ
/Михайлівський підрозділ/ від 10.07.2007 року - задовольнити.

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від призначеного покарання
за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 15 червня 2007
року - звільнити, на підставі ст. 1
п. „г" Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 року.

Постанова
може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський
районний суд протягом 7 діб.
Справа 5-421/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 30 липня
2007 року

Луцький
міськрайонний суд під головуванням судді Клока
О.М. за участю
секретаря Селюкова О.В., прокурора Ващук
І.В., представника Луцького MB
КВІ УДДУПВП у Волинській області Хлистік М. А., розглянувши подання органу виконання покарань
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо
засудженого вироком Луцького міськрайонного суду від 28.03.2006 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця м. Луцька АДРЕСА_1
за ст.
ст. 186 ч.2, 186 ч.3,
70, 75 КК України на 4 роки
позбавлення волі з випробуванням,
встановлений іспитовий строк 3 роки,
-

ВСТАНОВИВ:

З
подання вбачається, що ОСОБА_1.
не з'явився на ряд реєстрацій, тому ставиться питання про скасування
звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого
в місця позбавлення волі.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_1. який заперечував
доводи подання, пояснення представника
органу виконання покарань, яка подання
підтримала, міркування прокурора, про необхідність направлення засудженого в
місця позбавлення волі, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що подання до задоволення не
підлягає.

З
матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1. пояснював причини неявки на реєстрацію
своїм захворюванням, яке
підтверджується, окрім того на даний час
він знову захворів, про що подав суду відповідну довідку.

У
відповідності до ст. 78 ч. 2 КК України, та роз'яснень, що дані в п. 10 постанови Пленум Верховного
Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального
покарання», суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою
засудженого, звільненого від відбування
покарання з випробуванням, може прийняти
рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування
призначеного покарання в разі в разі невиконання покладених на нього
обов'язків, визначених ст. 76
КК України, що свідчать про його
небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи
наведене, суд не вбачає достатніх
підстав прийти до висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 408-2, 411 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання органу виконання
покарань про скасування звільнення від
відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_1 відмовити.

На
постанову протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд.
Справа № 1 - 100/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2008 року Кіцманський
районний суд Чернівецької області

у складі : головуючого - судді
Усатого М. В.

при секретарі Анучкіній О. З.

з участю прокурора Король Т. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіцмань кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця і мешканця с. Ошихліби Кіцманського району Чернівецької
області,
українця, освіта середня, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, не судимого, громадянина України,
військовозобов»язанного, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ :

Підсудний ОСОБА_1 21 травня 2008 року біля 22 години у м.
Кіцмань Чернівецької області, перебуваючи в салоні автомобіля потерпілого ОСОБА_2. в якості пасажира,
таємно викрав гаманець потерпілого, в якому знаходилося 200 доларів США та 700
гривень, а всього на суму 1600 гривень.

Свою вину у вчиненому злочині
підсудний ОСОБА_1 визнав
повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 21
травня 2008 року біля 22 години у м. Кіцмань, перебуваючи в салоні автомобіля потерпілого в
якості пасажира, скориставшись тимчасовою відсутністю останнього, таємно викрав
гаманець, в якому знаходилися долари США та гривні, які витратив на власні
потреби.

Крім
визнання вини самим підсудним його вина у вчиненому ним злочині повністю
підтверджується доказами, що досліджені у судовому засіданні.

Так, з протоколу усної заяви про вчинену крадіжку
вбачається, що 21 травня 2008 року підсудний з салона автомобіля таємно викрав
гаманець потерпілого, в якому знаходилося 200 доларів США та 700 гривень.

Дії підсудного органом
досудового слідства за ст. 185 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Цивільний
позов по справі не заявлено.

Визначаючи вид та міру покарання,
характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного,
його позитивну характеристику за місцем
проживання, його щире каяття, явку з
повиною
та активне сприяння розкриттю злочину, що раніше злочинів не вчиняв і судиться
вперше, його майновий стан, що має на утриманні одну
неповнолітню дитину, суд вважає, що необхідним і достатнім для його
виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів є призначення йому
покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК
України і призначити йому покарання у виді штрафу на суму 510 (п»ятсот десять) гривень в доход держави.

Запобіжний захід засудженому до
набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до апеляційного суду
Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

СУДДЯ :
Справа № 1 -72
П О С Т А Н О В А

22 серпня 2008
року. Теофіпольський районний
суд Хмельницької області

в
особі: головуючого - судді
СТЕЦЮКА І.С.

при секретарі:
РАДЧИШИНІЙ Н.О.

з участю
прокурора: КОСІК С.М.

та адвокатів : ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теофіполі
справу з постановою прокурора району про закриття кримінальної справи відносно
ОСОБА_2 який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1у с. Човгузів Теофіпольського району Хмельницької
області, проживає там же, навчається у
Ямпільській школі-інтернаті Білогірського району Хмельницької області
по ч. 3 ст. 185 КК
України в зв'язку із тим, що він виявляє
помірну розумову відсталість
з поведінковими розладами тобто є
неосудним та застосування
до нього примусових
заходів медичного характеру

В
С Т А Н О В И В

Від прокурора району в суд надійшла
кримінальна справа про обвинувачення
ОСОБА_2. у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 185 КК України
з постановою про закриття справи та
застосування до нього
примусових заходів медичного характеру так як він
є неосудним.

В
судовому засіданні встановлено, що з 27 лютого по 5 березня 2008 року обвинувачений ОСОБА_2. за допомогою пенсійної картки матері, яку він викрав із скрині, в
кілька етапів таємно зняв із рахунку матері ОСОБА_3. з банкоматів
«Райффайзен Банк Аваль» у смт. Теофіполі Хмельницької області і викрав 3580 гривень тобто вчинив
злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК
України.

Вина ОСОБА_2 .
підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_3. судовому засіданні, протоколами
огляду і вилучення речових
доказів, зокрема картки до банкомата,
акустичних колонок та плеєра, які
біли куплені обвинуваченим за викрадені гроші, іншими доказами у справі.

Оцінюючи
викладені обставини у їх сукупності суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2.
у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 185 КК України повністю
доведена у судовому засіданні.

Приймаючи
до уваги, що ОСОБА_2. відповідно висновку
судово-психіатричної експертизи, є неосудним, суд, виходячи із вимог ч. 2 ст.
19 КК України згідно якого не підлягає
кримінальній відповідальності
особа, яка під час вчинення
суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала
у стані
неосудності приходить до висновку, що кримінальна справа проти
нього повинна бути закрита.

Оцінюючи обставини
справи у їх сукупності суд
приходить до висновку про те, що
застосування примусових заходів медичного характеру не є необхідним а тому вважає
необхідним передати його на
піклування матері з обов'язковим лікарським
наглядом.

Керуючись
ст. ст.. 92, 93,
94, КК України, ст.. ст.. 416,
419, 420, 421 КПК України, районний суд

П О С Т А Н О В И В

Кримінальну справу по ч. 1 ст.
185 КК України стосовно ОСОБА_2 закрити і
передати його під нагляд
матері ОСОБА_3 з обов'язковим лікарським наглядом.

Речові
докази у справі - пластикову банківську карту,
акустичні колонки та аудіо плеєр передати ОСОБА_3., роздруківку
банку залишити у справі.

Постанова може
бути оскаржена у Хмельницький апеляційний
суд через районний
суд протягом 7 діб з дня її
проголошення.

Головуючий
:

З
оригіналом згідно:и

Голова суду
І. СТЕЦЮК І.С.
№ 5-8/2007року
ПОСТАНОВА

15 березня 2007
року Бобровицький районний суд Чернігівської області

в складі
головуючого судді - Єременко С. В.

при
секретарі - Гайдук
В.В.

з участю
прокурора - Хомазюка О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Бобровиця подання інспектора КВІ Бобровицького району у відношенні
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженкиАДРЕСА_1 проживає АДРЕСА_2 громадянки України, українки ,
освіта неповна середня,
одруженої, не працюючої, про звільнення від покарання по закінченню
іспитового строку,

встановив:

Інспектор КВІ
Бобровицького району звернувся до суду з поданням про звільненя від покарання
засудженої по вироку Печерського райсуду
м. Києва від 30
серпня 2004 року ОСОБА_1за ст. 304,
75, 76 КК України . по закінченню іспитового строку.

В поданні
вказано, що засуджена ОСОБА_1за час
іспитового строку громадського порядку не порушувала, до відповідальності не притягувалася, іспитовий строк закінчився. Просять звільнити
від покарання.

В судовому засіданні
представник КВІ подання підтримав.

Засуджена
ОСОБА_1не з"явилася, по даним
засуджена не проживає в м.
Бобровиця.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши
представника КВІ, думку прокурора, суд вважає,
що матеріали необхідно повернути КВІ. Оскільки засуджена на території
району не проживає, робота органами КВІ
з нею по виконанню вироку не проводилися ,
такі дані відсутні в матеріалах справи. На підставі вищевикладеного і
керуючись ст. 408-1 КПК України, , суд-

ПОСТАНОВИВ:

Матріали про
звільнення від відбування покарання у відношенні ОСОБА_1 повернути до
Бобровицького КВІ для належного оформлення. Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.
Справа №5-50/2007 року
ПОСТАНОВА

13 липня 2007
року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова
В.В.

при
секретарі Перлик
О.С.

за
участю прокурора Міщенко
В.В.

інспектора
MB КВІУДЦУ ПВП Осінова
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт В.Лепетиха подання інспектора
Великолепетиського MB КВІ УДЦУ ПВП в Херсонській області про застосування
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року відносно ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Вироком
Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.04.2007 року
ОСОБА_1. засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 1 рік.

Інспектор
Великолепетиського міжрайонного відділу управління державного департаменту
України з питань виконання покарань в Херсонській області Осінова Л.В. просить
суд звільнити ОСОБА_1. від покарання згідно п. "б" ст. 1
Закону України "Про амністію" від 19.04.2007 року, оскільки він має двох неповнолітніх
дітей, батьківських прав не
позбавлений, прокурор подання підтримав.

ОСОБА_1.
не заперечує проти застосування до нього Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007 року.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення
інспектора MB КВІ УДЦУ ПВП,
прокурора, суд вважає, що ОСОБА_1. підлягає звільненню від
покарання, оскільки згідно п.
"б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний
строк та від інших покарань не пов'язаних з позбавленням волі особи, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше п'яти років - особи, які мають неповнолітніх дітей.

У відповідності
п. "б" ст. 1 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, від кримінального покарання у вигляді
позбавлення волі строком на один рік.

постанова
оскарженню не підлягає.
№ 5-193-2007
ПОСТАНОВА

27 липня 2007
року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у
складі:

головуючого - судді Ткаченко О.А.,

при секретарі - Терновій Н.Л.,

за участю прокурора - Яциченко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лозова
Харківської області матеріал відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Лозова, Харківської області, громадянина України, не одруженого, з неповною
середньою освітою, який навчається в Лозівському професіональному ліцею № 36,
та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, засудженого 12 січня 2007 року Лозівським
міськрайонним судом Харківської області за ст.309 ч.1 КК України строком на 1
рік позбавлення волі, відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнений від
покарання з призначенням випробувального строку 1 рік,

про звільнення від призначеного судом покарання згідно п
А ст.1 Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 року,

встановив:

12 січня 2007
року вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1
засуджений за ст.309 ч.1 КК України строком на 1 рік позбавлення волі,
відповідно до ст.ст.75,104 КК України звільнений від покарання з призначенням
випробувального строку 1 рік.

В Лозівський міськрайонний суд
Харківської області надійшло подання від начальника Лозівського МРВ КВІ УДДУ
ПВП в Харківській області, про застосування до засудженого ОСОБА_1 Закону
України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, на тих підставах, що за період відбування покарання він зарекомендував себе з
позитивного боку та на момент вчинення злочину був неповнолітнім.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_1, представника
кримінально-виконавчої інспекції та висновок прокурора, який вважав необхідним
звільнити засудженого від відбування покарання, суд вважає що подання слід
задовольнити.

Згідно п.А. ст.1
Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року, який набрав чинності 9
червня 2007 року, підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі
та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, особи засуджені за
умисні злочини, за які законом передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років та які на момент вчинення
злочину були неповнолітніми.

Згідно зі ст.8 цього ж Закону його виконання покладається
на суди.

Враховуючи, що
гр.ОСОБА_1 засуджений за вчинення умисного злочину, за яке законом не може бути
призначено покарання більше п'яти років позбавлення волі, а також що гр.ОСОБА_1
не заперечує проти застосування до нього Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 року, необхідно відносно засудженого застосувати амністію та
звільнити від подальшого відбування покарання.

Керуючись
ст.ст.409, 411 КПК України, п.А ст.1 Закону України «Про амністію» від 19
квітня 2007 року, суд, -

постановив:

Подання
Лозівського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції від 17
липня 2007 року задовольнити: ОСОБА_1 від відбування призначеного вироком
Лозівського міськрайонного суду Харківської області покарання звільнити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає-
Справа № 4-2170/08
ПОСТАНОВА

25.09.2008 року
м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Підпалий В.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 18.09.2008 року на постанову ст. прокурора відділу Головного управління військових
прокуратур Генеральної прокуратури Клімова І.А. від 05.09.2008 року про
відмову в порушення кримінальної справи щодо службових
осіб військової прокуратури ВМС України за фактами проведення атестування та
звільнення з військової служби майора юстиції ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1
18.09.2008 року на постанову ст. прокурора відділу Головного управління
військових прокуратур Генеральної прокуратури Клімова І.А. від 05.09.2008 року
про відмову в порушення кримінальної справи щодо службових осіб військової
прокуратури ВМС України за фактами проведення атестування та звільнення з
військової служби майора юстиції ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 36 ч. 1 КПК України військовим судам гарнізонів як судам
першої інстанції підсудні справи про злочини осіб, які мають військове звання
до підполковника, капітана другого рангу включно, крім тих справ, які підсудні
військовим судам вищого рівня.

За таких обставин, скарга ОСОБА_1 18.09.2008 року
на постанову ст. прокурору відділу Головного
управління військових прокуратур Генеральної прокуратури Клімова І.А. від
05.09.2008 року про відмову в порушення кримінальної справи щодо службових осіб військової прокуратури ВМС України за
фактами проведення атестування та звільнення з військової служби майора юстиції
ОСОБА_1, є предметом розгляду відповідного військового суду.

Керуючись ст. 36,41 КПК України, -

п о с т а н о в
и в :

Скаргу ОСОБА_1 18.09.2008 року на
постанову ст. прокурора відділу Головного управління військових прокуратур
Генеральної прокуратури Клімова І.А. від 05.09.2008
року про відмову в порушення кримінальної справи щодо службових
осіб військової прокуратури ВМС України за фактами проведення атестування та
звільнення з військової служби майора юстиції ОСОБА_1 направити до військового міського суду Київського гарнізону за підсудністю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Справа № 5 - 964 2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Тарасенко І.О.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Бреславської Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах
психіатричної лікарні із суворим
наглядом відносно ОСОБА_2,
1980 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок комісії лікарів-психіатрів акт від
20.05.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2страждає шизофренією
параноїдною формою і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2
страждає тяжким психічним розладом і здійснив дії, які являють собою
безпосередню небезпеку для нього і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від
20.09.2007 року відносно ОСОБА_2
в умовах психіатричної лікарні із
суворим наглядом.

На постанову може бути подана апеляція в 15-
денний строк.

Суддя: