Справа 1 - 2 /2007р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2007 року військовий м
ісцевий суд Львівського гарн
ізону у складі:
головуючого - капітана юст
иції СТРЕЛЬБИЦЬКОГО В.В.,
при секретарі: ТУГОВИЧ С. М.,

за участю сторін: державно
го обвинувача - заступника ві
йськового прокурора Тернопі
льського гарнізону майора юс
тиції КУЛЯША P.M., потерпілого
ОСОБА_2, підсудного ОСОБА
_1., захисника підсудного - ад
воката ОСОБА_3,
у відкритому судовому зас
іданні в м. Львові,
розглянув кримінальну спр
аву по обвинуваченню колишнь
ого військовослужбовця війс
ькової служби за контрактом
військової частини А 1769 старш
ого солдата
ОСОБА_1, який народився І
НФОРМАЦІЯ_1 в м. Збараж Терно
пільської області, українця,
громадянина України, з серед
ньою спеціальною освітою, не
одруженого, раніше не судимо
го, перебував на військовій с
лужбі за контрактом з серпня
2005 року, року, звільненого з ві
йськової служби в запас (у зв'я
зку із систематичним порушен
ням умов контракту військово
службовцем) в листопаді 2006 рок
у
у вчиненні злочину, передб
аченого ст. 424 ч.2 КК України.
Судовим слідством військо
вий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2006 року близько 6-ої г
одини у спальному приміщенні
1-ого гаубичного артилерійсь
кого дивізіону військової ча
стини А 1769 старший солдат війс
ькової служби за контрактом
ОСОБА_1, являючись військо
вою службовою особою - чергов
им дивізіону, тобто начальни
ком за посадою для військово
службовця цього ж дивізіону
рядового ОСОБА_2, будучи

2
незадоволеним виконанням
службових обов'язків останн
ім, застосував до нього насил
ьство, а саме: схопив ОСОБА_2
правою рукою за ліве плече
і з силою розвернув до себе, ві
дштовхнув його обома руками
в груди, стиснув руками його г
орло та шию, а також наніс один
удар коліном правої ноги в лі
ву ногу та один удар кулаком п
равої руки в ділянку лівого о
ка потерпілого, чим завдав
ОСОБА_2 фізичний біль.
Допитаний в судовому засід
анні підсудний ОСОБА_1, ви
нним себе в пред'явленому зви
нуваченні не визнав. При цьом
у він пояснив, що дійсно 18 жовт
ня 2006 року являвся черговим 1-ог
о гаубичного артилерійськог
о дивізіону військової части
ни А 1769. Після команди «Підйом»
він зробив ОСОБА_2 зауваж
ення з приводу того, що він не
застелив ліжко на що той відп
овів нецензурною лайкою і ві
дмовився його застеляти. Ця в
ідповідь його дуже обурила і
він, підійшовши до ОСОБА_2
, схопив його правою рукою за
ліве плече і з силою розверну
в до себе, відштовхнув його об
ома руками в груди. У відповід
ь на ці його дії ОСОБА_2 нан
іс йому удар правою рукою в ді
лянку вуха. Після цього він об
хопив обома руками ОСОБА_2
і вони впали на ліжко та він (
ОСОБА_1) наніс удар кулаком п
равої руки в ділянку лівого о
ка потерпілого.
Незважаючи на те, що підсудн
ий ОСОБА_1 винним себе у ск
оєнні вищеописаних дій не ви
знав, його вина повністю підт
верджується наступними, досл
ідженими в судовому засіданн
і доказами.
Потерпілий ОСОБА_2 в суд
овому засіданні показав, що 18
жовтня 2006 року після шикуванн
я на ранкову фізичну зарядку
він прибув у спальне приміще
ння дивізіону разом з рядови
м ОСОБА_4. ОСОБА_1 зустр
ів їх біля входу та наказав йо
му(ОСОБА_2) застелити ліжк
о, що він і збирався зробити. О
днак, коли він хотів розпочат
и застелення ліжка до нього п
ідійшов ОСОБА_1 та кажучи
при цьому що він погано викон
ує його команду, схопив його п
равою рукою за ліве плече і з с
илою розвернув до себе, відшт
овхнув його обома руками в гр
уди, стиснув руками його горл
о та шию, наніс один удар колін
ом правої ноги в ліву ногу та о
дин удар кулаком правої руки
в ділянку його лівого ока. В р
езультаті цих дій ОСОБА_1
він відчував фізичний біль. Ж
одного насильства по відноше
нню до підсудного він не заст
осовував, а намагався лише за
хиститися.
Допитаний в судовому засід
анні свідок ОСОБА_4 показа
в, що бачив як 18 жовтня 2006 року бл
изько 6 години ОСОБА_1 відш
товхнув ОСОБА_2 обома рука
ми в груди, стиснув руками йог
о горло та шию, наніс удар кула
ком правої руки в ділянку лів
ого ока. Після цього потерпіл
ий звернувся до нього з проха
нням відтягнути ОСОБА_1 ві
д нього, що він і зробив. Також
, ОСОБА_4 повідомив, що ОС
ОБА_2 жодного насильства по
відношенню до ОСОБА_1 не з
астосовував.
Протоколами відтворення о
бстановки та обставин події,
проведених з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, кожним окремо, в ході
яких вони про дії ОСОБА_1 д
али покази аналогічні даним
в судовому засіданні, також п
ідтверджується вина підсудн
ого у вчиненні злочину.
З дослідженого в судовому з
асіданні протоколу огляду до
кументів вбачається, що стар
ший солдат військової служби
за контрактом ОСОБА_1

з 17 на 18 жовтня 2006 року перебув
ав черговим 1-ого гаубичного а
ртилерійського дивізіону ві
йськової частини А 1769.
Оцінюючи покази підсудног
о ОСОБА_1 про те, що він не з
астосовував до потерпілого
ОСОБА_2 фізичного насильс
тва 18 жовтня 2006 року, суд розцін
ює їх як такі, що дані підсудні
м з метою уникнути покарання
за скоєне та пом'якшити свою в
ідповідальність, а тому їх ві
дхиляє.
В основу вироку суд кладе по
кази потерпілого ОСОБА_2,
котрі підтверджуються показ
ами свідка ОСОБА_4. Покази
цих осіб узгоджуються між со
бою з іншими доказами по спра
ві, в тому числі і з показами с
амого підсудного ОСОБА_1.
Крім того, як встановлено в су
довому засіданні, в свідка
ОСОБА_4 немає ніяких підста
в оговорювати ОСОБА_1.
Таким чином, дослідженими в
судовому засіданні доказами
встановлено, що ОСОБА_1, яв
ляючись військовою службово
ю особою та начальником для р
ядового ОСОБА_2, застосува
в насильство щодо останнього
, як до підлеглого, а тому ці йо
го дії суд кваліфікує за ст. 424 ч
.2 КК України.
Призначаючи підсудному О
СОБА_1 вид і розмір покаранн
я, суд враховує, що він до крим
інальної відповідальності п
ритягується вперше, за час пр
оходження військової служби
так і до неї характеризуєтьс
я позитивно, жодних тяжких на
слідків від вчинених ним дій
не наступило, потерпілий не м
ає до нього жодних претензій
.
З врахуванням обставин, що п
ом'якшують покарання підсудн
ого та істотно знижують ступ
інь тяжкості вчиненого підсу
дним злочину, даних про його о
собу та конкретних обставин
справи, суд приходить до пере
конання, що виправлення ОСО
БА_1 може бути досягнуто без
відбування покарання та вва
жає можливим застосувати до
нього ст.75 КК України, на підст
аві якої звільнити ОСОБА_1
від відбування покарання з в
ипробуванням.
Під вартою по даній справі
ОСОБА_1 не перебував.
На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 323, 324 КПК України
, військовий місцевий суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у в
чиненні злочину, передбачено
го ст. 424 ч.2 КК України, на підста
ві якої позбавити його волі с
троком на 3 (три) роки.
У відповідності до ст. 75 КК Ук
раїни, звільнити ОСОБА_1 в
ід відбування покарання з ви
пробовуванням та іспитовим с
троком 1 (один) рік. Вирок у вико
нання не приводити, якщо засу
джений протягом іспитового с
троку не вчинить нового злоч
ину і виконає покладені на нь
ого обов'язки.
На підставі ст. 76 КК України п
окласти на засудженого ОСО
БА_1 наступні обов'язки:

· не виїжджати за м
ежі України на постійне прож
ивання без дозволу органу кр
имінально-виконавчої систем
и;
· повідомляти орг
ан кримінально-виконавчої си
стеми про зміну місця прожив
ання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно
ОСОБА_1 - підписка про неви
їзд - до набрання вироком зако
нної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений
в апеляційному порядку до ві
йськового апеляційного суду
Центрального регіону через
військовий місцевий суд Льві
вського гарнізону протягом п
'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.