Провадження № 1-кп/537/156/2015
Справа № 537/1990/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.07.2015 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижня Ланна Карлівського району Полтавської області українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01 лютого 2011 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 28 лютого 2012 року за постановою Крюківського районного суду м. Кременчука звільнений по кінцю іспитового строку;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України за таких обставин:

27.01.2015 року, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , де винаймав житло у потерпілого ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізійну цифрову приставку «STRONG SRT 8502». З місця викрадення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 21.02.2015 року, близько 10 години, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 6 по вулиці Дзержинського в м. Кременчуці, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито, шляхом зірвання у гр. ОСОБА_7 з вуха останньої золотої сережки. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 22.02.2015 року, близько 15 години 40 хвилин, перебуваючи біля будинку № 25 по вулиці Лазо в м. Кременчуці, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, повторно, відкрито, шляхом зірвання у гр. ОСОБА_8 з вуха золотої сережки. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 25.02.2015 року, близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи біля будинку № 6 по пров. Дніпровському в м. Кременчуці, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, повторно, відкрито, шляхом зірвання у гр. ОСОБА_9 з вуха золотих сережок. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчиненим повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вчинення злочину із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я та вчинення злочину повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю і показав суду, що дійсно вчинив злочини при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, а саме 27.01.2015 року, точного часу не пам`ятає, перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , де винаймав житло у потерпілого ОСОБА_6 шляхом вільного доступу, таємно викрав телевізійну цифрову приставку, яку здав в ломбард за 250 чи 300 грн. так як були необхідні гроші на продукти харчування.

21.02.2015 року, близько 10 години, перебуваючи біля будинку № 6 по вулиці Дзержинського в м. Кременчуці, відкрито, шляхом виривання у гр. ОСОБА_7 зірвав з вуха золоту сережку, яку в подальшому продав разом з іншими викраденими сережками в ломбард за 1000 грн. Стосовно штовхання потерпілої в плече вказує, що можливо і штовхнув останню однією рукою, але зробив це не навмисно і не мав наміру спричиняти їй болю.

22.02.2015 року, близько 15 години 40 хвилин, перебуваючи біля будинку № 25 по вулиці Лазо в м. Кременчуці, відкрито, шляхом зірвання у гр. ОСОБА_8 з вуха золотої сережки, яку в подальшому здав в ломбард з іншими за 1000 грн.

25.02.2015 року, близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи біля будинку № 6 по пров. Дніпровському в м. Кременчуці, відкрито, шляхом зірвання у гр. ОСОБА_9 зняв з вух золоті сережки, які в подальшому продав в ломбард за 1700 грн., уточнивши, що не тримав останню за плечі, а просто зірвав сережки і побіг.

Щиро розкаюється в скоєному, причиною вчинення ним злочинів слугувало відсутність грошей на утримання дитини, яка хворіла, гроші від продажу викрадених речей витратив на продукти харчування дитині та на ліки. На даний час він працює, прохає врахувати часткове відшкодування потерпілим завданої шкоди та прохає його суворо не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат за угодою ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, дав щиросердні показання, частково відшкодував завдану потерпілим матеріальну шкоду, щиро розкаюється в скоєному. Прохає врахувати, що причиною вчинення обвинуваченим злочинів слугувало відсутність грошей на утримання трьох малолітніх дітей, так як на той час він не працював, гроші від продажу викрадених речей витратив на продукти харчування дітям та одежу. На даний час обвинувачений працює. Враховуючи викладене прохає суд суворо не карати обвинуваченого і дати йому шанс виправитися.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні від дачі показань відмовився, вказавши, що дійсно обвинувачений вчинив злочин відносно нього при обставинах, як вказано в обвинувальному акті. Обвинуваченого може охарактеризувати як нормальну людину, який проживав зі співмешканкою та дитиною в його будинку, нормально спілкувався, підтвердив, що в період, коли останній вчиняв злочини в нього хворіла дитина. Цивільний позов ним не заявлявся. Стосовно призначення обвинуваченому покарання вважає, що краще було б призначити покарання умовне.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що дійсно обвинувачений вчинив злочин відносно неї, при обставинах, як вказано в обвинувальному акті, уточнивши, що при зірванні сережки обвинувачений штовхнув її обома руками в ліве плече, від чого вона впала спиною на землю, вдарившись головою об каміння, яке було на піску. Тілесних ушкоджень від удару вона не отримала, тільки розірвано вухо від зриву сережки. Заявлений цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 1350 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн. підтримує в повному обсязі. Стосовно призначення покарання згодна з думкою прокурора.
Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні від дачі показань відмовилась, вказавши, що дійсно обвинувачений вчинив злочин відносно неї, при обставинах, як вказано в обвинувальному акті. Заявлений цивільний позов про відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 3000 грн. підтримує в повному обсязі. Стосовно призначення обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні від дачі показань відмовилась, при цьому вказала, що дійсно обвинувачений вчинив злочин відносно неї, при обставинах, як вказано в обвинувальному акті , уточнивши, що обвинувачений йшов за нею від зупинки громадського транспорту на відстані близько 50 м і в той момент, коли вона перебувала біля будинку № 6 по пров. Дніпровському в м. Кременчуці, де не було людей, обвинувачений, підбігши ззаду, схопив її обома руками за плечі, не даючи їй можливості обернутися і обома руками зірвав з вух дві золоті сережки і побіг за кут вулиці. Заявлений цивільний позов про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 4500 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн. підтримує в повному обсязі. Стосовно призначення покарання згодна з думкою прокурора. Так як обвинувачений не працює, але займається грабежом літніх людей і невідомо, що ним було б вчинено в подальшому, якби його не затримали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних доказів дає підстави стверджувати, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України вірна, так як він відкрито викрав чуже майно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вчиненим повторно, кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України вірна, так як він таємно викрав чуже майно.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з 2008 року з діагнозом: синдром залежності від опіатів, перебуває на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 2008 року з діагнозом: розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин. Знаходиться в консультативній групі обліку, по місцю проживання характеризується посередньо, на даний час працює неофіційно.

Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 213 від 08.04.2015 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь, будь яким хронічним психічним захворюванням, недоумством не страждав, і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, тому відповідно може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під дію ч.2,ч.3 ст.19 та під дію ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед слідством і судом Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, так як щире каяття на активне сприяння розкриттю злочину, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Активне сприяння розкриттю злочину означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного і всебічного його розкриття.

При цьому, суд не може визнати обставиною яка пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, так як на час судового розгляду обвинуваченим не було відшкодовано потерпілим спричинену матеріальну та моральну шкоду, при цьому золота сережка потерпілої ОСОБА_8 була вилучена працівниками міліції з ломбарду.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 185 КК України та ч.2 ст.186 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставини, яка обтяжує покарання.

Також, суд враховує, що обвинувачений раніше був засуджений 01 лютого 2011 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 28 лютого 2012 року за постановою Крюківського районного суду м. Кременчука звільнений по кінцю іспитового строку, однак вчинив умисні тяжкі злочини проти осіб похилого віку.

Суд враховує, що обвинувачений перебуває на обліках в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері з 2008 року з діагнозом: синдром залежності від опіатів, перебуває на обліку в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 2008 року з діагнозом: розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин. Знаходиться в консультативній групі обліку, що вказує на те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, веде антисоціальний спосіб життя і вчинив новий умисний тяжкий злочин, що істотно підвищують його суспільно - небезпечні наслідки.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства в виді позбавлення волі.

Згідно ст.ст. 1166, 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду та право вимоги до винної особи. При цьому суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 в частині завданої матеріальної шкоди частково в сумі 1350 грн., а саме вартості золотих сережок, відмовивши в задоволенні позову в частині стягнення 1000 грн. за залиття шуби кровю.

В матеріалах справи маються цивільні позови потерпілих до обвинуваченого, згідно яких останні прохають стягнути з обвинуваченого на їх користь завдану моральну шкоду, яку обгрунтовують перенесеними фізичними та моральними стражданнями внаслідок спричинення останнім емоційних та душевних страждань, від переживань, пов`язаних з неправомірними діями обвинуваченого, в них порушився нормальний життєвий уклад, тощо.

Судом встановлено, що вчиненим злочином потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 завдано моральну шкоду, яка виразилась у перенесеними останніми фізичними та моральними стражданнями внаслідок вчиненого злочину.

Виходячи зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема : у приниженні честі, гідності, порушенні стосунків з оточуючими людьми, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя, тощо.

Враховуючи вищевикладені обставини, а саме: тривалість моральних страждань потерпілих, їх характер, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, що завдало потерпілим моральних страждань, суд приходить до висновку, що вимога потерпілих щодо виплати їм моральної шкоди, а саме ОСОБА_8 в сумі 3000 грн., ОСОБА_7 в сумі 5000 грн. обґрунтовані частково, а тому слід стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілих моральну шкоду в сумі 1000 грн. кожній.

Долю речових доказів визначити відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.ст. 50,65,66,67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.185 , ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.185 Кк України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки .

На підстав ст.70 КК України за сукупністю злочині шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, затримавши в залі суду негайно. Строк відбування покарання рахувати з часу затримання.

Речові докази золоту сережку 585 проби вагою 1,4 гр., яка визнана речовим доказом постановою слідчого від 29.04.2015 року повернути власнику ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в сумі 1350 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. В іншій частині позову ОСОБА_7 - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 1000 грн. В іншій частині позову ОСОБА_8 - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 завдану матеріальну шкоду в сумі 4500 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1