№ 1-кп/760/117/15

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді- ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця Київської області, Броварського району , с. Бобрик ,
українця , громадянина України , освіта середня, одруженого ,має
малолітню дитину , 2008 р.н. , працює в ТОВ «ДАК» водієм,
зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого ,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України ,-
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника- ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7
представника потерпілого - ОСОБА_8

в с т а н о в и в :
14.04.2014 року біля 17г. 20 хв. ОСОБА_5 перебуваючи на бульварі І.Лепсе,57 в м. Києві під час конфлікту ,що виник з раніше незнайомим йому ОСОБА_7 на грунті неприязнених стосунків , умисно наніс останньому один удар кулаком в ніс та один удар кулаком в підборіддя .
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 відчув фізичний біль та йому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : забійної рани на слизовій оболонці нижнього відділу присінку ротової порожнини ,садно на спинці носа в середній третині, закритий перелом кісток носу . Вказані ушкодження утворились від дії тупого предмету і відносяться до легких тілесних ушкоджень ,що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( за критерієм тривалості розладу здоров`я).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в тому, що умисно спричинив тілесні ушкодження потерпілому.
В його машині стала плакати дитина, тому він не став чекати прибуття працівників міліції та поїхав з місця .
Він визнає , що не мав діяти таким чином і наносити удари потерпілому , в чому розкаявся і просив вибачення перед ОСОБА_7 .
Також обвинувачений вказав ,що він намагався добровільно відшкодувати шкоду потерпілому і запропонував йому в рахунок моральної шкоди 2000 гривень , але той відмовився.
Цивільний позов визнав частково і вважає , що вимоги потерпілого щодо матеріальної шкоди не підтверджені , а моральна шкода ним надто завищена .
Крім визнання обвинуваченим своєї вини , суд приходить до висновку,що його винність знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 в суді пояснив , що 14.04.2014 р. біля 17.20 він рухався у своєму власному автомобілі , разом з ним в салоні машини була його дружина. Рухався він у крайній лівій полосі . Потім здійснив маневр і повернув в середню полосу, але раптово автомобіль марки ВАЗ без включення знаку повороту, став повертати у його полосу , чим створював аварійну обстановку . Йому вдалось уникнути зіткнення , але був шокований такою поведінкою водія ВАЗ і тому коли зупинившись на червоне світло світлофора на бульварі І.Лепсе побачив вказаний автомобіль позаду , вийшов з нього і вирішив зробити зауваження водію за його дії.
Він підійшов до автомобіля і запитав у раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який був за кермом , чому він не дивиться в дзеркало заднього виду і склав це дзеркало рукою , не зламавши його. Потім повернувся до свого автомобіля, але в цей час ОСОБА_5 вийшов з свого автомобіля і підбігши до його автомобіля , своєю рукою зламав дзеркало заднього виду. Він вийшов з автомобіля , а обвинувачений став погрожувати йому , а потім двічі наніс йому удари в обличчя рукою. Його дружина вийшла з машини і намагалась зупинити обвинуваченого , але той став нецензурно лаятись , а потім сів до автомобіля та поїхав .
В результаті дій обвинуваченого , він вимушений був звернутись до лікарні , де йому зашили губу , зробили рентген носа і було встановлено , що він зламаний. Два тижні він перебував на лікарняному .
Також потерпілим ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого на відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 29 726,60 грн. та 52 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вказав , що внаслідок отримання травми носа, яка була спричинена йому обвинуваченим , необхідно проведення операції ринопластики , тобто зламаний ніс потрібно вирівнювати та необхідна операція по ліквідації рубців , що знаходяться на внутрішній стороні губи. Вартість таких операцій може скласти 27 000 гривень.
Крім того, ним вже були витрачені кошти на звернення до лікарів за консультаціями. Однак, документально не може підтвердити ці витрати ,оскільки чеки були викрадені з його автомобіля .
Крім того , через те, що обвинувачений наніс йому удари в обличчя , впали на землю та розбились його окуляри і потім він їх не знайшов , а тому вимушений був замовити інші , заплативши за них 1190 гривень . При чому дізнався від лікаря , що в нього погіршився зір , і це він пов`язує з перенесеною травмою носа .
Також потерпілим вказав , що користувався власним автомобілем при відвідуванні лікарів і тому витратив палива на загальну суму 936 грн. 60 коп .і вважає ,що ці витрати також повинен нести обвинувачений. Ним були витрачені кошти на хімчистку салону автомобіля , оскільки він забруднився кров`ю з його носа.
Потерпілий вважає , що йому було спричинено моральну шкоду , що полягала в тому , що зазнав фізичного та душевного болю , змушений був витрачати час на лікування , поніс матеріальні витрати через звернення за юридичною допомогою . Крім того , вказав , що у нього залишились негативні спогади , побоювання можливого повторення події ,була принижена його гідність , а тому вважає ,що на обвинуваченого повинно бути покладено обов`язок по відшкодуванню йому моральної шкоди , яку він оцінює в 52 000 гривень.
Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила ,що потерпілий ОСОБА_7 є її чоловіком .
14.04.2014 р. приблизно о 17.20 вони з чоловіком повертались з роботи додому на власному автомобілі. Рухаючись по вул. Комарова , раптово для них став рухатись автомобіль ,який був до того припарковий ,при чому порушуючи правила дорожнього руху , чим створював аварійну обстановку . Їм вдалось уникнути зіткнення, але особисто вона злякалась . Коли вони під`їхали до світлофору , то помітили ,що зупинився той автомобіль ,що порушував правила і її чоловік вийшов з автомобіля, щоб зробити зауваження . Через декілька хвилин чоловік повернувся до автомобіля, але одразу ж підійшов раніше їй невідомий обвинувачений , який відкрутив дзеркало у їх автомобіля. Її чоловік вийшов з автомобіля , між ними розпочався словесний конфлікт , а потім вона також вийшла з машини і побачила що
у чоловіка все обличчя в крові. Після цього , обвинувачений повернувся до своєї машини та поїхав . Вони звернулись до лікаря, оскільки у чоловіка був зламаний ніс, а також до міліції .
Відповідно до висновку експерта № 937/е від 17.04.2014 р. було встановлено, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження - забійна рана на слизовій оболонці нижнього відділу присінку ротової порожнини , садно на спинці носа в середній третині, закритий перелом кісток носу . Вказані ушкодження спричинені тупим предметом і могли утворитись 14.04.2014 та відносяться:
- забійна рана та перелом кісток носу до легких тілесних ушкоджень , спричинили короткочасний розлад здоров`я ( за критерієм тривалості розладу здоров`я ) ; садно - до легких тілесних ушкоджень ( за критерієм тривалості розладу здоров`я). ( а.п. 92-94).
Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні підтримав наданий ним висновок № 937/е від 17.04.2014 р .
Судово - медичною ( комісійною) експертизою № 183-2014/о від 21.05.2015 р. встановлено , що у потерпілого на момент 14.04.2014 р. були наявні ушкодження у вигляді - поверхневої забійної рани (або глибокого садна) на спинці носу зліва ( наслідком загоєння якої є рубець на спинці носу) , перелом носових кісток ( наслідком загоєння якого є консолідація перелому без будь-яких особливостей) ; забійно-рвана рана слизової нижньої губи ( наслідком загоєння якої є рубцеві зміни слизової губи).
Характер , морфологія та локалізація вище перелічених тілесних ушкоджень дозволяє стверджувати про те, що вони утворились від 2-х кратної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту ( на кшталт кисті людини, що зібрана в кулак).
Експертизою встановлено ,що вказані тілесні ушкодження , виходячи з вимог «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень , що спричинило короткочасний розлад здоров`я ( за критерієм розладу здоров`я). При цьому , термін перебування людини на лікуванні ( стаціонарному чи амбулаторному) не є та ніколи не був критерієм судово -медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Крім цього , експертами наголошено на тому, що забійно-рвана рана слизової нижньої губи є виправним ушкодженням ( її наслідки не привели до деформуючої асиметрії обличчя , з часом та дією не хірургічних засобів відбудеться значне зменшення вираженості патологічних рубцевих змін слизової нижньої губи) ,тобто не може бути оцінене як тяжке тілесне ушкодження за критерієм знівечення обличчя. Таким же чином експерти оцінили травму носу , що теж є виправним ушкодженням і яка також не оцінюється як тяжке тілесне ушкодження за критерієм «невиправне знівечення » обличчя .
Встановлено проведеною експертизою ,що ані травма носу ,ані рана на слизовій нижньої губи не можуть бути причиною погіршення зору у ОСОБА_7 (відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок такого погіршення . В даному випадку немає значення чи було погіршення зору у потерпілого після 14.04.2014 року, чи не було.
Також експертами встановлено , що обов`язковість проведення хірургічних втручань з приводу наявності викривлення носової перетинки та рубця на слизовій нижньої губи ,то вирішення цього це прерогатива суто потерпілого .
Також експертами зроблено висновок про те, що ані травма носу , ані рана на слизовій нижньої губи не супроводжувались ушкодженням головного мозку, тобто не можуть бути причиною наявності у потерпілого енцефалопатії саме посттравматичного походження і дозволяє вважати такий діагноз необгрунтованим та не враховувати його при визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
Аналіз наведених вище доказів приводить суд до висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні дій , що виразились в спричиненні потерпілому ОСОБА_7 умисного легкого тілесного ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Його дії суд вважає необхідним кваліфікувати за ст. 125 ч. 2 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення - відповідно до ст. 12 КК України який віднесений до невеликої тяжкості , особу обвинуваченого і вважає, що він заслуговує на покарання у виді штрафу.
Обставинами ,що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності , має на утриманні малолітню дитину, позитивні характеристики та розкаяння у вчиненому .
Обставин , що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Крім того , відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» , а саме ст. 1 п . «в» - « підлягають звільненню від відбуття покарання у виді позбавлення волі на певний строк та інших покарань , не пов`язаних з позбавленням волі ,засуджені за умисні злочини ,які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України , та за злочини вчинені з необережності ,які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України ,особи не позбавлені батьківських прав ,які на день набрання чинності цим законом мають дітей ,яким не виповнилось 18 років , дітей - інвалідів та /або повнолітнього сина, дочку , визнаних інвалідами.
Враховуючи , що Закон України «Про амністію у 2014 році» вступив в силу 19.04.2014 року , а ОСОБА_5 вчинив злочин до цієї дати , злочин вчинений ним відповідно до ст.12 КК України віднесений до невеликої тяжкості , останній має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_11 , 2008 р.н. і не позбавлений відносно неї батьківських прав , ОСОБА_5 підлягає звільнення від відбуття покарання.
Суд вважає необхідним задовольнити частково вимоги потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди і вважає , що він дійсно переніс фізичні та душевні страждання внаслідок дій обвинуваченого і вважає ,що сума відшкодування повинна бути встановлена у 4000 гривень і вона підлягає стягненню з ОСОБА_5 .
В частині вимог потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди ,суд вважає необхідним повністю відмовити , оскільки ці витрати не підтверджені документально.
Сума в 27 000 гривень , яку потерпілий вказує необхідною для проведення операцій ,носить характер майбутніх витрат і вони на даний час потерпілим не сплачені і тому судом не можуть вважатись збитками . Також виходячи із висновків експерта , викладених вище , проведення таких операцій не носить характеру обов`язковості і можуть бути проведені тільки по бажанню потерпілого .
Також суд вважає ,що не підлягають задоволенню вимоги потерпілого про відшкодування витрат на придбання пального для автомобіля , придбання окулярів, оскільки ці витрати не пов`язані з діями обвинуваченого і не мають між собою причинно - наслідкового зв`язку .
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України ,суд-
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_5 винним за ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 1700 гривень на користь держави.
На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році » звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання .
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 4 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження який не був присутній в судовому засіданні.

СУДДЯ: