Кримінальне провадження № 1-кп/331/51/15
ЄУН № 331/9354/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжяі, гр. України, освіта базова загальна середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

1). 21.10.1993 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 141 ч. 2 КК України (в ред.. 1960 року) до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік. Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.03.1994 року вістрочка виконання вироку скасована, направлений в місця позбавлення волі на 2 місяці.;

2). 07.03.1995 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 141 ч. 2 КК України ( в ред.. 1960 року) до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна;

3). 19.04.1996 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 86-1, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України ( в ред.. 1960 року) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28.07.2004 року дії перекваліфіковані на ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі..

4). 23.11.2004 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

5). 27.03.2007 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

6). 20.10.2014 році Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.;

7). 19.05.2015 році Апеляційним районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 ч. 4 КК України до 2 років позбавлення волі. Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2014 року виконувати самостійно.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних корисливих правопорушень, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисні корисливі злочини при наступних обставинах:

03.10.2014 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні гіпермаркету «Епіцентр», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька буд. 1в, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, намагався викрасти з торгової полиці товар гіпермаркету, а саме:

«Змазку силіконову «WD 40» в кількості 2 одиниць, вартістю 86 грн. 50 коп. без ПДВ, за одну одиницю товару;

«Присадку комплексну в дизельне паливо» в кількості 1-ї одиниці, вартістю 208 грн., 33 коп. без ПДВ, за одну одиницю товару, всього на загальну суму 381 грн. 33 коп. без ПДВ.

Сховавши вказаний товар до себе під одежу, направився до каси гіпермаркету. Підійшовши до каси, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, вважаючи, що його дії залишаються непоміченими, з метою викрадення вказаного товару, вийшов з торгового залу гіпермаркету через турнікет «вихід без товару». Після чого ОСОБА_6 був зупинений співробітниками служби безпеки гіпермаркету та запрошений до службового приміщення. В якому за приїздом співробітників міліції був проведений огляд, в ході якого у ОСОБА_6 було вилучено неоплачений ним вищевказаний товар.

Так, ОСОБА_6 , намагався заподіяти ТОВ «Епіцентр-К» матеріальний збиток на суму 381 гривень 33 копійки (без врахування ПДВ), проте, правопорушення не було доведено ним до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, 17.11.2014 року, приблизно о 17 годин 25 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись на вокзалі ст. Запоріжжя - 2 Придніпровської залізниці, який розташований за адресою вул. К. Великого 1 у Жовтневому районі м. Запоріжжя, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в тому, що він схопив за капюшон куртки неповнолітнього ОСОБА_7 , звалив його на землю та став тягнути, в результаті чого потерпілому заподіяно садни в області правої кісті та лівого колінного суглобу, що кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. Подавивши волю неповнолітнього ОСОБА_4 відкрито викрав у нього мобільний телефон фірми «Флай», вартістю 629 гривень 90 копійок, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку МТС, вартістю 10 гривень, на рахунку якої, знаходились грошові кошти в сумі 5 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду за загальну суму 644 гривні 98 копійок.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 повністю визнав свою вину по епізоду замаху на крадіжку в супермаркеті «Епіцентр». По епізоду грабіжу свою вину визнав частково. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що 03.10.2014 року він намагався скоїти крадіжку майна в гіпермаркету «Епіцентр» та був затриманий охоронцем. З приводу грабіжу стосовно ОСОБА_4 . ОСОБА_6 пояснив, що 17.11.2014 року він зустрів ОСОБА_4 та попросив його дати йому телефон, щоб зателефонувати другові. ОСОБА_4 зняв з телефону задню частину корпусу та надав йому телефон. З телефоном він пішов від ОСОБА_4 . Потерпілому він не погрожував, насильство до нього не застосовував.

У зв`язку з частковим визнанням своєї вини ОСОБА_6 суд керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів підтверджуючих факт грабежу ОСОБА_4 , а також дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, його вина повністю доказана дослідженими в ході судового слідства доказами та підтверджується.

· показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , який суду пояснив, що

17.11.2014 року він знаходився на вокзалі «Запоріжжя-2», щоб їхати додому. До нього підійшов раніше незнайомий йому ОСОБА_6 та попросив когось покликати, на що від відмовився. ОСОБА_6 схопив його за капюшон куртки та повалив на землю. Після цього він завів його у безлюдне місце за гаражами, де забрав мобільний телефон. Він вбіг від ОСОБА_6 та забіг до перукарні, де зателефонував матері, а працівники перукарні викликали міліцію. Разом з працівниками міліції він поїхав шукати ОСОБА_6 . Вони знайшли його на вул. Анголенко в м. Запоріжжя, у ОСОБА_6 був його мобільний телефон;

- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що її син навчається у м. Запоріжжя та після занять приїжджає додому своєчасно. 17.11.2014 року син своєчасно не приїхав додому, вона йому зателефонувала, але син не відповів. Через деякий час їй зателефонувала незнайома жінка, яка дала телефон синові та він сказав їй, що в нього забрали телефон. Вона на електричці поїхала до м. Запоріжжя. По дорозі їй зателефонували з міліції та сказали, що її син знаходиться у них. Вона приїхала до міліції, де її син рас казав їй, що у нього забрали телефон, та чоловіка, який забрав в нього телефон затримали;

- показами свідка ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що 17.11.2014 року вона працювала в перукарні, яка знаходиться по вул. Аваліані в м. Запоріжжя. біля 18 год. 00 хв. до перукарні зайшов потерпілий ОСОБА_4 та попросив зателефонувати його матері. Він сказав, що у нього забрали телефон. У ОСОБА_4 на руках та обличчі була кров, його куртка вимазана багнюкою. Вона подзвонила до міліції. Приїхали працівники міліції та забрали ОСОБА_4 з собою;

- показами свідка ОСОБА_9 , яка надала свідчення аналогічні свідченням свідка ОСОБА_8 ;

- показами свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що він працює міліціонером. 17.11.2014 року він разом з напарником ОСОБА_11 виконував обов`язки по охороні громадського порядку. Біля 18 год. 00 хв. вони отримали повідомлення про те, що на вокзалі «Запоріжжя-2» був пограбований молодий чоловік. Вони заїхали за потерпілим в перукарню по вул. Аваліані в м. Запоріжжя, та разом з ним почали шукати особу, яка вчинила грабіж. На вул. Анголенко в м. Запоріжжя, вони затримали ОСОБА_6 , на якого їм вказав потерпілий, як на особу, яка забрала у нього телефон. У ОСОБА_6 вони вилучили телефон, який належав потерпілому.

- показами свідка ОСОБА_11 , який надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_10 ;

Винність обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього (т. 3 а. с. 20-22);

- протоколом огляду мобільного телефону (т. 3 а. с. 24-27);

- речовим доказом (телефоном) (т. 3 а. с. 28);

- висновком судово-медичної експертизи № 4863 від 18.11.2014 року, згідно якої

ОСОБА_4 заподіяні легкі тілесні ушкодження (т. 3 а. с. 36);

· протоколом пред*явлення особи до впізнання, згідно якого потерпілий

ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила відносно нього грабіж (т. 3 а. с. 37-40);

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 (т. 3 а. с. 97-104);

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та кладе в обґрунтування вироку.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки вони протирічать усім іншим доказам, дослідженим у судовому засіданні. Покази обвинуваченого суд розцінює як спробу уникнути кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

· за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), учинена повторно, але не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

· за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, який не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Пом`якшуючих відповідальність обставин суд не вбачає. В якості обтяжуючої відповідальність обставини суд враховує скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений, в тому числі за тяжкі злочини, не відбув покарання за попереднім вироком, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, опосередковано характеризується за місцем проживання. На обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

У зв*язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

· за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

· за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання з урахуванням вироку Апеляційного суду Запорізької області від 19.05.2015 року визначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2014 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 14.01.2015 року згідно ухвали слідчого судді від 14.01.2015 року. До набрання вироку законної сили запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 залишити у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 10 м. Запоріжжя.

Речові докази:

· «Змазку силіконову «WD 40» в кількості 2 одиниць, «присадку комплексну в

дизельне паливо» в кількості 1-ї одиниці, які знаходиться на відповідальному зберіганні у ТОВ «Епіцентр-К»- залишити ТОВ «Епіцентр-К» за належністю;

· Мобільний телефон «Флай», який переданий на відповідальне зберігання

представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 залишити їй за належністю.

· ДВД - диск, який зберігається в матеріалах кримінального провадження

зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: