Провадження № 1-кс/750/2222/14
У Х В А Л А

14 листопада 2014 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

12.11.2014 р. ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою, котру вона означила, як «скарга на дії слідчого», в якій просить скасувати постанову слідчого СВ ЧМВ УМВС України В Чернігівській області ОСОБА_3 «про відмову в задоволенні від 30 вересня 2014 р» та «арешт т.в.о. начальника ЧМВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 на автомобіль MAZDA CX9, 2008 р. номерний знак НОМЕР_1 ».
Оскільки, саме особою, яка подала скаргу, визначений конкретний порядок подачі такої скарги на підставі ст. 303 КПК України, то такі скарги відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України «…розглядаються слідчим суддею місцевого суду…».
Разом з тим, діюче законодавство, а саме глава 26 КПК України у ч. 1 ст. 303 КПК розмежовує 8 позицій щодо можливого абсолютно різного за правовим змістом оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, що відповідно передбачає окремий специфічний вид їх розгляду у судових засіданнях, котрі відрізняються колом учасників процесу, порядком розгляду, строком того, а крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 304 КПК України передбачається і строк, протягом якого можливе подання такої скарги щодо названих рішень, дій чи бездіяльності (протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії, або бездіяльності). Але особа, яка подала скаргу обмежилась лише загальним посиланням на ст. 303 КПК України, однак, як зазначено вище, саме конкретні норми, передбачені у ст. ст. 303, 304 КПК України і є визначальними для суду в частині встановлення порядку розгляду, однак ОСОБА_2 звернулась зі скаргою на дії слідчого, а фактично просить в такій скасувати як рішення слідчого, так і рішення т.в.о. начальника міліції, що унеможливлює суд визначитись, що саме, дію, бездіяльність або рішення слідчого така особа оскаржує.
Відповідно до чого, суд, виходячи із положень ст. 26 КПК України «Диспозитивність» не може обрати та запропонувати свій порядок розгляду скарги, оскільки згідно частини 1 названої статті Закону, саме сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.
Законом не передбачені інші форми реагування суду на таку ситуацію, як пересилання скарги, виділенні її в частині, усунення недоліків, тощо, в зв`язку з тим, що це не є компетенцією суду і не може бути виконане тим, оскільки є предметом волевиявлення саме особи, яка подала скаргу і не перешкоджає її праву на подальший судовий захист у встановленому законом порядку.
Виходячи з наведеного, подана скарга не підлягає розгляду саме в цьому суді, котрий не може самостійно визначити вид скарги та обрати вид процесу, у зв`язку з чим, її належить повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 303, 304 ч. 2 п. 2 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 повернути тій, як таку, що не підлягає розгляду в цьому суді.
Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала скаргу.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1