Справа № 204/640/15-к
Провадження № 1-кп/204/120/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, розведеного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
07.01.2015 року приблизно о 11:10 годині ОСОБА_5 прибув до супермаркету «Варус-8» ТОВ «Омега», який розташований на першому поверсі ТРЦ «Апполо» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тітова, 36, де у нього виник раптовий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 побачив на вітринному стелажі дві пляшки віскі «Тічерз Віскі» об`ємом по 0,5 літри, які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, таємно з корисливих спонукань та з метою наживи ОСОБА_5 викрав майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: дві пляшки віскі марки «Тічерз Віскі» об`ємом по 0,5 літри, ринкова вартість яких станом на 07.01.2015 року, згідно висновку товарознавчої експертизи № 474-15 від 30.01.2015 року складає 211, 52 гривень.
Після цього направився до касової зони магазину, пройшовши через касову зону між касами №6 та №7, ОСОБА_5 , не сплативши вартість зазначеного товару, залишив територію магазину «Варус-8», тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, з викраденим намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак не отримав можливості розпорядитися викраденим майном з причин, які не залежали від його волі, так як його злочинні дії були помічені працівниками охорони магазину, які його зупинили.
Таким чином, ОСОБА_5 , таємно, викрав з магазину «Варус-8» майно, що належить ТОВ «Омега», спричинивши матеріальну шкоду на загальну суму 211, 52 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
31 січня 2015 року у даному кримінальному провадженні між представником потерпілого ОСОБА_4 на підставі ст. 56 КПК України та підозрюваним ОСОБА_5 , на підставі ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри.
Сторони укладеної угоди погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п. 3,4 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним він укладав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілого угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання, перебував під наглядом у лікаря нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду від 31 січня 2015 року про примирення, укладену між представником потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- повідомляти органи кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази:
- дві пляшки віскі марки «Тічерз Віскі» об`ємом по 0,5 літри, які передані на зберігання магазину «Варус-8» ТОВ «Омега» - повернути власнику ТОВ «Омега» .
Стягнути з ОСОБА_5 дохід держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у кримінальному провадженні № 474-15 від 30.01.2015 року у розмірі 98 ( дев`яносто вісім) гривні 40 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1