Справа № 1-247 / 08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2008 року
міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді
за участю секретаря Посполітак Г.О.,
прокурора Клімука В.С..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Ковель справу про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Ковель,
Волинської області, громадянина України, з
середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, проживає АДРЕСА_1, раніше не судимий
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України, -
ОСОБА_1, будучи підприємцем
(зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Ковельською районною
державною адміністрацією 05.04.
2001 року, номер запису про включення відомостей про фізичну особу підприємця
до ЄДР НОМЕР_1), який перебуває на спрощеній системі оподаткування та є
платником єдиного податку, з 2001 року по червень 2008 року умисно, грубо
порушивши законодавство про працю, а саме: вимоги ст. ст. 21, 23, 24, 24-1, 26 КЗпП України,
відповідно до яких трудовий договір є угода між працівником і особою, за якою
працівник зобов'язується
виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому
розпорядку, а роботодавець зобов'язується
виплачувати працівнику заробітну плату і забезпечувати умови праці, трудовий
договір укладається безстроково або на визначений сторонами строк, трудовий
договір укладається, як правило, в письмовій формі з дотриманням процедури його
укладення, в разі укладення трудового договору, особа, яка наймає на роботу
працівника, у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до
роботи, реєструє укладений у письмовій формі договір у державній службі
зайнятості за місцем проживання, при укладенні трудового договору може бути
обумовлене випробовування з метою перевірки відповідності працівника роботі,
яка йому доручається, використовував найману працю ОСОБА_2, який фактично перебував з ОСОБА_1 в
трудових відносинах з 2005 року по липень 2008 року, ОСОБА_3, який фактично
перебував з ОСОБА_1 в трудових відносинах з 2003 року по липень 2008 року, ОСОБА_4, який
фактично перебував з ОСОБА_1 в трудових відносинах з 2001 року по липень 2008
року, ОСОБА_5, який фактично перебував з ОСОБА_1 в трудових відносинах з
початку червня 2008 року по липень 2008 року,
без укладення трудових договорів та реєстрації їх в Ковельському
міськрайонному центрі зайнятості, хоча вищевказані громадяни виконували
обов'язки охоронців автомобільного транспорту на автостоянці, яка розміщена на
території готелю «Лісова пісня», що в м. Ковелі на бульварі Лесі Українки, 12
та перебували в трудових відносинах з підприємцем ОСОБА_1, за що останній виплачував їм заробітну
плату щомісячно в розмірі 250 грн. кожному.
Відповідно до вимог ст.ст. 50-52 КЗпП України нормальна тривалість робочого часу
працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень, однак ОСОБА_1 грубо
порушив законодавство про працю, встановивши на автостоянці графік роботи
позмінно, без обідньої перерви, з
графіком роботи з 9 години ранку до 9 години ранку наступного дня щоденно і
тривалість робочого тижня у ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 становила понад
Крім того, в порушення вимог ст. 30 Закону
України “Про оплату праці”, підприємець
ОСОБА_1 не забезпечив достовірний облік виконуваної працівниками ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці
у встановленому порядку, тим самим, грубо порушивши законодавство про працю.
укладення трудової угоди, ОСОБА_1 грубо порушено вимоги ст. ст.
70,94,153,173,232,237-1,243,253 КЗпП України, що потягло, в свою чергу, грубе
порушення трудових та конституційних прав працівника на захист та опіку зі
сторони держави, а саме: права на працю
шляхом укладення трудової угоди, права на матеріальне забезпечення в порядку
соціального страхування в старості, а також у випадку хвороби, повної або
часткової втрати працездатності, право на відпочинок та отримання заробітної
плати не нижче встановленого законодавством розміру, право на захист та участь
у професійних спілках, право на звернення до суду для вирішення трудових спорів
в порушення вимог ст. 56 Закону України „Про пенсійне забезпечення” підприємцем
ОСОБА_1, грубо порушено трудове законодавство в частині пенсійного
забезпечення, оскільки з доходів, отриманих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
за виконану протягом певного періоду роботи, не проводилось відрахування до
Пенсійного фонду України, внаслідок чого громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 були позбавлені права на зарахування їм вказаного строку до трудового
стажу, що надає право на отримання пенсії.
В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 повідомив, що підприємницькою діяльністю займається
з 2001 року, а саме орендує автостоянку на території готелю «Лісова пісня», що в м. Ковелі на
бульварі Лесі Українки, 12. Його господарська діяльність полягає у наданні
посередницьких послуг по охороні автотранспорту. Для здійснення цієї діяльності
у нього працює 4 чоловіки, а саме: ОСОБА_2 ( працює з початку 2005 року),
ОСОБА_3 ( працює з 2003 року), ОСОБА_4
( працює з 2001 року), та працівник на ім'я ОСОБА_5, який працює близько 1
місяця. Графік роботи працівників складається таким чином, що кожен з них
працює одну добу, а три доби відпочиває. Працівники позмінно ведуть облік
автотранспорту, який знаходиться на автостоянці. Заробітна плата працівників
становить на даний час 250 грн. за місяць кожному. Про факт отримання грошей
працівниками, останні ніде не розписуються, гроші в кінці місяця особисто
кожному дає в руки. З жодним з вищевказаних працівників трудові договори не
укладав, в центр зайнятості відповідну інформацію не подавав. Ніякої
документації, яка б стосувалась роботи найманих працівників, не вів, крім того,
не вів бухгалтерського обліку. В податкову інспекцію подавав звіти, в яких не
вказував, що у нього є наймані працівники. Звіти заповнював особисто. Крім
перерахованих вище працівників, у нього працювали і інші люди в різні періоди
роботи, але вони були оформлені офіційно. Це було в 2004 році. У вчиненому щиро розкаюється, на даний час уклав з працівниками трудові угоди.
Вина ОСОБА_1 підтверджується іншими, зібраними у справі доказами:
Повідомленням з Ковельської МДПІ від
26.06.08 року № 84461017-218, відповідно до якого протягом 2007-2008 років
підприємцем ОСОБА_1 ( прож. АДРЕСА_1, ідент НОМЕР_2 ) в податкову інспекцію
звітність не подавалась.
Повідомленням з управління
Пенсійного фонду України в місті Ковелі та Ковельському районі від 26.06.08
року № 194606-10-12, відповідно до якого в базі даних відділу
персоніфікованого обліку, інформаційних систем та мереж інформація про ОСОБА_1
Повідомленнями з Ковельського міськрайонного центру
зайнятості від 25.06.08 року № 141301-23 та від 28.07.08 року № 166101-23,
відповідно до яких в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості між
підприємцем ОСОБА_1 та найманими працівниками ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 протягом 2001-2008 років трудові договори не реєструвались.
Актом перевірки № 03-03-190046 від 21.06.2008 року,
складеним головним державним інспектором праці Ганею Н.В під час перевірки
додержання законодавства про працю в підприємця ОСОБА_1. Відповідно до
вищевказаного акту виявлено ряд порушень чинного трудового законодавства зі
сторони підприємця ОСОБА_1 з приводу укладання трудових договорів з охоронцями
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Копією договора оренди нежилого приміщення, що належить
на праві власності ЗАТ «Волинь турист» № 7 від 31.03.2006 року між орендодавцем
в особі директора готелю «Лісова пісня» та підприємцем ОСОБА_1, на підставі
якого останньому було надано в строкове платне користування приміщення площею
1000 кв.м., що знаходиться за адресою : м. Ковель, ульвар Лесі Українки, 12 для
використання в якості автостоянки, додатками до договору
Копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи
- підприємця НОМЕР_3, відповідно до якого ОСОБА_1 05.04.2001 року
зареєстрований виконавчим комітетом Ковельської міської ради Волинської області
як субєкт підприємницької діяльності. Номер запису про включення відомостей про
фізичну особу - підприємця до ЄДР НОМЕР_1.
Копією свідоцтва про сплату єдиного податку від
16.12.2007 року, виданого субєкту підприємницької діяльності - фізичній особі
ОСОБА_1( ідент. НОМЕР_2).
зібрані та досліджені по справі докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1
слід кваліфікувати по ст. 172 ч.1 КК України.
умисними діями, які виразились в грубому порушенні законодавства про працю,
ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст. 172 ч.1 КК України.
покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, обставини, що пом'якшують або обтяжують покарання.
обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить щире каяття підсудного
ОСОБА_1 та активне сприяння розкриттю злочину.
Судом
враховується, що ОСОБА_1 раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по
місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1 судом не встановлено.
викладені обставини, суд вважає, що відносно ОСОБА_1 слід обрати покарання,
відповідно до санкції ст. 172 ч.1 КК України, у виді штрафу.
позов по справі не заявлено.
Судових
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч.1 КК України,
призначивши покарання у виді штрафу в сумі 600
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_1 залишити
попередню - підписку про невиїзд.
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15
днів з часу проголошення.