Провадження №1-кп/748/15/15
Єдиний унікальний № 748/3564/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 січня 2015 року м. Чернігів Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000064 від 16.12.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Варва Варвинського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 402 КК України,

з участю прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20 березня 2014 року № 55 молодшого лейтенанта ОСОБА_3 відповідно до мобілізаційного плану призначено на посаду командира 3 взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно- артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 (у подальшому у зв`язку із проведенням відмобілізування - військова частина НОМЕР_2 ).

Під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призовом під час мобілізації молодший лейтенант ОСОБА_6 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.

В травні 2014 року 254 військовослужбовця були переміщені з пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , з метою виконання бойових завдань у складі 2 батальйонно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

11 жовтня 2014 року близько 9 год. 00 хв. командир 2 батальйонно-тактичної групи майор ОСОБА_7 отримав від командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_8 письмовий наказ на здійснення переміщення батальйонної тактичної групи до визначеного району для виконання завдань в інтересах антитерористичної операції.

У подальшому о 10 год. 00 хв. полковник ОСОБА_8 на шикуванні перед особовим складом 2 батальйонної тактичної групи зачитав (оголосив) вищевказаний наказ. Після оголошення наказу молодший лейтенант ОСОБА_6 , у порушення вимог ст.ст. 11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу від 10.10.2014 року № 37 «Щодо убуття особового складу в зону проведення антитерористичної операції», до нового місця служби, а також будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції, знаючи про проведення останньої, про ті проблеми, з якими стикаються Збройні Сили України під час її проведення, загибель, поранення військовослужбовців на Сході країни, відчуваючи свою безкарність умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору - відкрито, в категоричній формі відмовився виконати зазначений вище наказ, покинув стрій, тим самим підірвав бойову готовність підрозділу.

В подальшому ОСОБА_6 відкрито відмовлявся виконувати наказ про вибуття в зону антитерористичної операції перебуваючи у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_6 , які виразилися у відкритій відмові виконати наказ начальника, кваліфікуються за ч.1 ст.402 КК України.

16.12.2014 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України.

Сторони узгодили покарання, з урахування обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, за ч.1 ст. 402 КК України призначити покарання у вигляді три роки позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання із терміном випробування терміном на 1 (один) рік. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, яке полягає у відкритій відмові виконати наказ начальника, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч.1 ст.402 КК України, з урахування обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, із застосуванням ст.75 КК України.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.12.2014 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000064 від 16.12.2014 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового злочину.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили через тридцяти днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1