Справа № 1-112/11
ВИРОК

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2011 Ленінський районний суд м. Кіровограда

у складі головуючого, судді Загреби А.В.,

при секретарі Єсько Т.О.,

за участю прокурора Бардиш О.В.,

за участю захисників-адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Кіровограда кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого: м. Кіровоград, провулок 1-Маріупольський, буд.5, відповідно до ст. 89 КК України такого, що не має судимості,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не заміжньої, не працюючої, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше судимої, останній раз 18.11.2004 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена 01.10.2009 року після відбуття покарання,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, суд, -

Встановив:

Підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, що вчинене підсудною ОСОБА_4 повторно, за наступних обставин.

Так, 27.09.2010 року близько 23.30 год., ОСОБА_3, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою з ОСОБА_4, перебуваючи в кафе «Аліса», розташованого в сквері, що на перехресті вул. Преображенській та вул. К.Маркса в м. Кіровограді, познайомились з ОСОБА_5 та побачивши, що останній йде з кафе, прослідували за ним та неподалік вказаного кафе вчинили насильство відносно ОСОБА_5, а саме ОСОБА_3 обхопив потерпілого рукою за шию, а ОСОБА_4 нанесла потерпілому ОСОБА_5 удари по голові. Про те, потерпілий, відштовхнувши ОСОБА_4 вирвався від них та перебіг через дорогу шукаючи захисту та сів до автомобіля таксі, який знаходився навпроти вказаного скверу. Однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4, продовжуючи свій злочинний умисел, наздогнали потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_3 заскочив на заднє сидіння автомобіля таксі, та обхопивши шию потерпілого ОСОБА_5 правою рукою став його тримати, а ОСОБА_4 в цей час відчинила двері автомобіля та нанесла потерпілому ОСОБА_5 кулаком по обличчю та ногами по тулубу не менше 10 ударів, та вирвала з рук потерпілого поліетиленовий пакет, в якому знаходились інструменти: тестер М 920С+, вартістю 120 грн., газовий паяльник, вартістю 100 грн., викрутка «ТОРЕХ», вартістю 48 грн., круглогубці для електромонтажних робіт, вартістю 25 грн., гайковий ключ «ТОРЕХ», розміром 24на27, вартістю 50 грн., насос «Дорожник» до велосипеду, вартістю 14 грн., а також з правої кишені штанів потерпілого відкрито викрала мобільний телефон «Самсунг Х700», вартістю 145 грн., в якому знаходилась сім карта МТС, вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилось 5 грн. 70 коп. Таким чином, потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкоджень у вигляді синців на верхній та нижній повіці правого ока, на нижній повіці лівого ока, саден на лобі зліва, на спинці носа, в ділянці підборіддя зліва, які згідно судово-медичної експертизи №1735 від 18.10.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 527,7 грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав, та пояснив, що 27.09.2010 року він зайшов до кафе «Аліса», де побачив ОСОБА_4 з подругами, та потерпілого з товаришем, він також сів за їх стіл, взявши собі пляшку пива, розмовляли. ОСОБА_6 вийшла на двір, він також вийшов за нею, та побачив, що вона розмовляє з потерпілим та сказала, що вже замовила сауну, разом з тим, потерпілий повідомив, що платити не буде та їде додому, після чого вдарив її в живіт, сів у таксі та хотів їхати, однак він сів позаду та тримав потерпілого, а ОСОБА_6 запитала у нього за що він її вдарив, вони почали сваритися і ОСОБА_6 його дряпнула та декілька разів вдарила. Потерпілий вибіг та почав тікати, потім він вийшов з таксі та вже нічого не бачив. Підсудний також зазначив, що потерпілого він не бив, тільки взяв його за руки, коли він хотів вдарити ОСОБА_6. Будь-яких речей, належних потерпілому він не брав, так як і не бачив, щоб брала ОСОБА_6.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнала та пояснила, що 27.09.2010 року вона разом з подругами відпочивала в кафе «Аліса», потерпілий запропонував поїхати до сауни на що вона погодилася та запросила ОСОБА_3, який також не заперечував. Потім потерпілий відмовився їхати до сауни та вона почала з ним суперечку, після чого він вдарив її ногою в живіт, від удару вона присіла. Також зазначила, що з потерпілим сварилася та вдарила його кілька разів, речей у нього не брала, так як і не брав ОСОБА_3, мети на заволодіння його майном у них не було. ОСОБА_3А потерпілого не бив, тільки тримав за руки, щоб останній її не вдарив.

Не зважаючи не заперечення своєї вини, вина підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, що узгоджуються між собою.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що на початку осені 2010 року він разом з своїми одногрупниками відпочивали в кафе «Аліса», де були ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Він домовився з хлопцями їхати в сауну, та коли зателефонував, дізнався, що сауна зайнята після чого всі почали розходитися по домам. Він взяв пакет та сказав, що йде додому, за ним вийшла ОСОБА_4 та сказала, що він винен їй гроші за сауну в сумі 200 грн., він відмовився їй давати, після чого Вовк та ОСОБА_4 змусили його сісти на лавку в сквері та Вовк почав його давити, а ОСОБА_4 обшукувала його кишені, при цьому він вдарив ОСОБА_4 та вирвався та перескочивши через лавку перебіг вулицю та сів у таксі, разом з тим, Вовк заліз ззаду в авто та придавлював його головою до сидіння, а ОСОБА_4 шукала гроші та била його по обличчі, також тримала його за ногу. ОСОБА_3 забрала у нього з правої кишені джинсів мобільний телефон «Самсунг х-700» та пакет з сумкою, де були робочі інструменти, з лівої кишені зникли гроші в сумі 100 доларів США та 520 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що працює таксистом та 27.09.2010 року стояв навпроти скверу біля магазину «Дитячий світ», він почув крик, потім на дорогу вискочив потерпілий та почав махати руками, після чого заскочив до нього в машину та відразу підійшли 6-7 осіб, та почали чіплятися до потерпілого, підсудний тримав його з заду, також були дівчата, які нишпорили в нього в кишенях. Він не бачив, щоб у потерпілого витягли гроші та мобільний телефон, дівчина викинула пакет потерпілого, та наносила йому удари, скільки вона нанесла йому ударів він не памятає.

Вина підсудних також підтверджується наступними доказами:

- оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_8, яка показала, що про викрадення майна її донькою ОСОБА_4 у ОСОБА_5 вона дізналась від працівників міліції, раніше її донька була судима за крадіжку, та відбувала покарання в місцях позбавлення волі протягом 5 років (том 1, а.с.50-51);

- протоколом огляду місця події, від 28.09.2010 року. В ході якого було встановлено місце вчинення злочину (том 1, а.с. 10);

- протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_5 (том 1, а.с. 111-113);

- протоколом впізнання від 08.10.2010 року. В ході якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка вчинила відносно нього злочин (том 1, а.с. 109-110);

- протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3, в ході якої потерпілий підтвердив факт побиття та викрадення його майна ОСОБА_3 (том 1, а.с. 72-73);

- протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4, в ході якої потерпілий підтвердив факт побиття та викрадення його майна ОСОБА_4 (том 1, а.с. 40-41);

- висновком судово-медичної експертизи №1735 від 18.10.2010 року, згідно якої у ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (том 1, а.с. 90-91).

Органами досудового слідства дії підсудних кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України.

Про із даною кваліфікацією суд погодитися не може.

Так, судом встановлено, що умислу на розбійний напад підсудні не мали.

До показів потерпілого в частині того, що насильство було небезпечним для життя чи здоровя особи, оскільки підсудний ОСОБА_3 душив його у автомобілі, суд відноситься критично, оскільки останні змінювалися ним під час досудового слідства, спростовуються показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_7, що узгоджуються в цій частині із показами підсудних по справі.

Враховуючи викладене, дії підсудних необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб та повторно підсудною ОСОБА_4

До доводів підсудних про відсутність умислу на викрадення речей потерпілого та попередньої змови, суд відноситься критично.

Так, підсудні як під час досудового слідства так і у суді вказували, про те, що бажали забрати гроші у потерпілого за сауну, що замовила ОСОБА_4 Про те, як вбачається як із показів підсудних так і потерпілого останній не бажав давати гроші та пояснював, що жодних домовленостей у нього з ними не було, а тому він не винен їм гроші.

Щодо наявності у діях підсудних попередньої змови, суд зазначає, що при вчиненні відкритого викрадення, підсудні діяли злагоджено, допомагаючи один одному у досягнення результату, ОСОБА_3 тримав, а ОСОБА_4 била та забирала речі потерпілого. Крім того кінцевий результат був розтягнутий у часі, підсудні також намагалися забрати гроші ще у парку, про те потерпілий зміг вирватися від них.

До показів підсудних, про те, що вони били підсудного з метою помститися, з урахуванням вищевикладеного суд відноситься критично, так як останні не відповідають матеріалам справи, спростовуються їх показами, що змінювалися під час досудового та судового слідства, показами потерпілого та свідка таксиста який чув про те, що підсудні у таксі вимагали гроші. Так, підсудна ОСОБА_4 під час досудового слідства вказувала, про те, що забрала телефон та пакет із інструментом, що викинула біля автомобіля таксі, вказувала, що її у парку вдарили невідомі особи, після чого вона почала чіплятися до потерпілого. Підсудний ОСОБА_3 під час досудового слідства вказував, що він тримав за шию, а ОСОБА_4 обшукувала потерпілого, про те не знає, що вона забрала. Вказані покази підсудних узгоджуються із показами потерпілого та свідка, водія таксі. Причин чи обставин за яких підсудні могли оговорити себе під час судового слідства як ними та їх захисниками не наводилися, а тому суд вважає їх правдивими. До показів підсудних, що дані під час судового слідства суд відноситься критично, як такі, що дані з метою уникнення відповідальності.

Також суд не може погодитися із обвинуваченням в частині викрадення ОСОБА_3 грошей у потерпілого в таксі у розмірі 100 доларів США та 520 грн., оскільки досудовим слідством не здобуто та у судовому засіданні не встановлено жодного доказу на підтвердження цього. Сам потерпілий послідовно у своїх показах стверджує, що у нього зникла ця сума грошей, про те, він не бачив, щоб їх забрав саме підсудний ОСОБА_3 чи ОСОБА_4, він висловлював лише припущення цього.

Інші доводи підсудних та їх захисників у своїй сукупності не спростовують висновків суду.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудних, суд враховує, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудний ОСОБА_3 скоїв умисний злочин, який відносяться до категорії тяжких. За місцем проживання характеризується позитивно, суспільно-корисною працею не займається, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, про те судимість погашена у встановленому законом порядку.

Обставини, які помякшують покарання підсудного судом не встановлено.

Обставина, що обтяжує покарання підсудного, вчинення злочину у стані алкогольного спянінні.

Беручи до уваги вищевикладене, обставини справи, вік, особу підсудного, стан його здоров'я, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства призначивши покарання в межах санкції статі у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до підсудного ОСОБА_3 ст.ст. 69, 75 КК України, з урахуванням висновків суду, не вбачається.

Підсудна ОСОБА_4 скоїла умисний злочин, які відносяться до категорії тяжких. За місцем проживання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, веде аморальний спосіб життя, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та маючи не зняті та не погашені судимості вчинила новий злочин.

Обставина, яка помякшує покарання підсудної, вчинення злочину у стані вагітності.

Обставина, що обтяжує покарання підсудної, вчинення злочину у стані алкогольного спянінні.

Беручи до уваги вищевикладене, обставини справи, вік, особу підсудної, стан її здоров'я, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства призначивши покарання в межах санкції статі у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування до підсудної ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75 КК України, з урахуванням висновків суду, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України призначивши покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді утримання під вартою залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з 08.10.2010 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України призначивши покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді утримання під вартою залишити без змін.

Строк відбуття покарання рахувати з 06.10.2010 року.

Стягнути із ОСОБА_3 судові витрати на рахунок держави у розмірі 206,4 грн.

Стягнути із ОСОБА_9 судові витрати на рахунок держави у розмірі 206,4 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Загреба