йСправа № 304/289/15-к Провадження № 1-кп/304/51/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2015 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000015 від 23 лютого 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.204 ч. 1 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.204 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи незареєстрованим у встановленому законом порядку, як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи ліцензії на оптову та роздрібну торгівлю алкольними виробами, всупереч ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у період з грудня 2014 року по 22 січня 2015 року умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного виготовлення алкогольних напоїв та їх подальшого збуту, придбав у невстановлених слідством осіб спирт етиловий, в кількості приблизно 691 л., етикетки та контретикетки з написом «Горілка-Пшенична», а також комплектуючі для незаконного виготовлення алкогольних напоїв, які зберігав за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_3 вищевказані придбані спирт та інші речі, в період з грудня 2014 року по 22 січня 2015 року кустарним способом, незаконно виготовив алкогольні напої, шляхом змішування етилового спирту з водою, які зберігав по місцю реєстрації, з метою збуту на території Перечинського району. Разом з цим, ОСОБА_3 30 грудня 2014 року збув був гр. ОСОБА_5 п`ять пляшок горілки марки «Столична», в скляних пляшках ємністю 0,5 дм куб. кожна, по ціні 15 грн.00 коп. за одну пляшку та один літр спирту етилового по ціні 70 грн. за літр.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів.

26 лютого 2015 року в м.Ужгород між старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000015 начальником відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції прокуратури області радником юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою винуватість у вищевказаному кримінальному злочині (правопорушенні). Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного саме за ч.1 ст.204 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести підозрюваний, у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.00 коп. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину за обставин зазначених в угоді про визнання винуватості визнав повністю, щиро розкаявся та просив суд затвердити дану угоду, при цьому надав суду згоду на призначення саме узгодженого в угоді покарання та заявив, що він цілком розуміє наслідки такої угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно норм КК України.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, суд, заслухавши сторін кримінального провадження, думку обвинувачений, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, оглянувши надані матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можу бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.ч.2,4,5ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обгрунтовано підозрюється у вчиненні даного злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, і такий згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Крім цього встановлено, що 26 лютого 2015 року в м.Ужгород старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000015 начальником відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції радником юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 на підставі ст.ст.468,469,470,472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, і прокурор та підозрюваний правильно розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Разом з цим встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості від 26 лютого 2015 року сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що умови даної угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, а також відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди є добровільним, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного, тому суд вважає, що угода про примирення від 26 лютого 2015 року, укладена між старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000015 начальником відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції радником юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 може бути затверджена і останньому може бути призначено покарання узгоджене сторонами угоди.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

Процесуальних витрат по справі не має.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 374, 475 КПК України, с у д, -
З А С У Д И В :
Угоду про визнання винуватості від 26 лютого 2015 року, укладену між старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000015 начальником відділу нагляду за додержанням законів органами податкової міліції радником юстиції ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.00 коп. з конфіскацією незаконно виготовленої продукції.

Речові докази, а саме: 200 пляшок горілки марки «Пшенична», ємністю 0,5 дм.куб., 275 пляшок горілки марки «Столична», ємністю 0,5 дм.куб., спирт етиловий в пластмасових каністрах, в кількості: 4 каністри ємністю 30 дм.куб., 5 каністр ємністю 25 дм.куб., 10 каністр ємністю 20 дм.куб., одне пластмасове відро ємністю 10 дм.куб., що відповідно складає 455 літрів, етикетки з написом «Пшенична», в кількості 1000 штук, кришки для закупорювання 1100 штук, порожні скляні ємністю 0,5 дм.куб., в кількості 245 штук, ручний станок для закупорювання пляшок, три порожні пластмасові каністри ємністю 10 дм.куб. та три порожні пластмасові каністри ємністю 30 дм.куб конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України з врахуванням права оскарження даного вироку, відповідно до ч.2 ст.473 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Перечинський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту проголошення, якщо він не буде оскаржений.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Головуючий: ОСОБА_1