справа № 462/488/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 березня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарів: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

законного представника: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника відділу у справах дітей: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000137 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Львова, студента ІІІ курсу ЛКТІ, неодруженого, який зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 22.12.2014 року в період часу з 20.00 год. до 22.00 год., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , матеріали відносно нього виділені в окреме провадження, знаходячись в приміщенні ТОВ гіпермаркету «Епіцентр К» по вул. Городоцькій, 302 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, намагався викрасти іграшкову машинку вартістю 649 грн., навушники-вкладиші вартістю 199 грн., комп`ютерну мишку вартістю 75 грн., презервативи вартістю 152,65 грн., шість упаковок батарейок вартістю 264,96 грн. та ароматизатори вартістю 228 грн., а всього майна на загальну суму 1568,61 грн. Після чого направились до виходу з території гіпермаркету, однак були затримані працівниками охорони, не маючи можливості в подальшому розпоряджатися викраденим майном.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд, враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлені.

Обираючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчинений умисно, з корисливих мотивів; особу винного, який раніше не судимий /матеріали кримінального провадження, арк.51/, неодружений, студент ІІІ курсу ЛКТІ, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває /матеріали кримінального провадження, арк.45, 47/, щиро розкаявся у вчиненому.
Виходячи з наведеного, враховуючи, що матеріальну шкоду, завдану злочином відшкодовано в повному обсязі, претензій до обвинуваченого ТОВ «Епіцентр К»не має, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, та, беручи до уваги вищенаведені обставини, застосувати до обвинуваченого ст.105 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Заслухавши висновок прокурора, думку захисника, законного представника обвинуваченого, представника відділу у справах неповнолітніх, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченого, як особу, яка є неповнолітньою, щиро розкаявся у вчиненому, та обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 с.15, ч.2 ст.185 КК України, який є злочином середньої тяжкості, можливо звільнити від відбування покарання на підставі ст.105 КК України, застосувавши до обвинуваченого примусові заходи у виді застереження, передачі під нагляд батьків неповнолітнього до досягнення ним повноліття та заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари).

Крім того, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, які не заявляли про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, та те, що під час досудового розслідування такий не обирався, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченого немає.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд,
з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.105 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року у вигляді одного року позбавлення волі, застосувавши до обвинуваченого примусові заходи у виді: застереження, передачі під нагляд батьків неповнолітнього до досягнення ним повноліття та заборони відвідувати розважальні заклади (дискотеки, клуби, ресторани, бари) протягом одного року з дня винесення вироку.

Речові докази:

- іграшкову машинку BMW, навушники-вкладиші Ergo, комп`ютерну мишку Sven, презервативи Contex, Dureх, батарейки Duracell та ароматизатори Sapfire /матеріали кримінального провадження, арк.21/ повернути потерпілому ТОВ «Епіцентр К», як власнику;

- інформаційний носій (CD-диск), на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження гіпермаркету «Епіцентр К» за 22.12.2014 року /матеріали кримінального провадження, арк.36/, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1