АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/140/15-к Номер провадження 11-кп/786/320/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участі

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 за апеляціями обвинуваченого ОСОБА_7 та старшого прокурора прокуратури Машівського району ОСОБА_9 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 24.02.2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:
· 05.12.2012 Машівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.310, 70, 75 КК України на три роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік;
· 29.04.2013 Машівським районним судом за ч.1 ст.122, 71 КК України на три роки три місяці позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.06.2014 термін відбування покарання скорочено згідно ст. 6 Закону України "Про амністію в 2014 році" до 1 року 20 днів. Звільнений 24.11.2014 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 14.11.2014 умовно-достроково на шість місяців двадцять чотири дні
- засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік 3 місяці обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Машівського районного суду від 29.04.2013 року та з урахуванням вимог ст. 72 КК України визначено остаточне покарання у виді восьми місяців п`ятнадцяти днів позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Полтави, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , раніше не судимий
- засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій прохає призначити йому покарання з іспитовим строком або у виді виправних робіт.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі прохає вирок місцевого суду скасувати в частині призначеного покарання в зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Машівського районного суду Полтавської області від 29.04.2013 року і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.
Згідно вироку суду, 14 січня 2015 року близько 05 год. ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу з території дачного господарства ОСОБА_12 , розташованого в дачному кооперативі в смт. Машівка Машівського району Полтавської області, таємно викрали металеву емальовану ванну, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 672 грн.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання доводів своєї апеляції та його заперечення проти апеляції прокурора; прокурора ОСОБА_6 який не підтримав апеляцію прокурора Машівського району Полтавської області, просив залишити вирок без змін та заперечував проти апеляції обвинуваченого; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому ОСОБА_7 останнє слово; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення за наведених у вироку суду обставин доведені матеріалами кримінального провадження, які у відповідності до ст. 349 КПК України судом не досліджувались і не оспорюються в апеляції.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковані судом за ч.2 ст.185 КК України, що також ніким не оспорюється.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, який є раніше судимим; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Так, суд при призначенні покарання врахував повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, відношення ОСОБА_7 до скоєного злочину та обставини його вчинення, кількість викраденого, а також те, що злочин вчинено в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком суду. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі в розмірі наближеному до мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України. Одночасно, з огляду на особу винного, суд не знайшов підстав для застосування до ОСОБА_7 ст.ст.69,75 КК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Врахувавши, що злочин вчинено в період умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Машівського районного суду Полтавської області від 29.04.2013 року, суд за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України та за правилами складання покарань визначеними статтею 72 КК України призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке у відповідності до ст.71 КК України є більшим як від покарання призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_7 щодо пом`якшення призначеного судом покарання.

З таких же підстав колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції прокурора, як в частині посилення покарання за вчинений злочин, так за сукупністю вироків. Як зазначено вище, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання повністю відповідає загальним засадам призначення покарання визначеним ст.65 КК України з дотриманням вимог ст.ст.71,72 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Крім того, вірно посилаючись на вимоги ч.4 ст.71 КК України, згідно яких остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком прокурор, всупереч цьому просить призначити ОСОБА_13 однакове за розміром покарання як за новий злочин, так і за сукупністю злочинів. Оскільки такі вимоги апеляції прокурора суперечать вимогам закону його апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2ст.376, ст.404,405,407,418 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_7 та старшого прокурора прокуратури Машівського району Полтавської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Машівського районного суду Полтавської області від 24.02.2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали Апеляційним судом Полтавської області.

С У Д Д І :
ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16