Справа № 183/1273/15
№ 1-кп/183/257/15
В И Р О К
іменем України
15 квітня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №004485 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, особи без громадянства, татарина, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Знаменівки, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянки України, українки, одруженої, маючої середню освіту, маючої на утриманні малолітню дитину, не працюючої, проживаючої АДРЕСА_1 , не судимої

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
14 листопада 2014 р. близько 23-20 год. ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_5 знаходилися поблизу будинку АДРЕСА_2 . У вказаний час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення сараю, який розташований на території домоволодіння за вищевказаною адресою. З цією метою, 14.11.2014 р. близько 23.25 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , залишилася біля території домоволодіння спостерігати, щоб їх спільні злочинні дії були не помічені, а ОСОБА_4 в свою чергу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, за попередньою змовою зі ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену металеву хвіртку, шляхом вільного доступу незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння, де підійшов до незачиненої вхідної двері у сарай, після чого відчинив її та незаконно проник до приміщення сараю. Знаходячись у приміщенні сараю ОСОБА_4 із корисливих мотивів, таємно викрав алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів вартістю 377,40 грн., дві арматури та дві труби, які не представляють матеріальної цінності для потерпілого.
Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 377,40 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні свою провину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю відмовився від дачі показань та на питання пояснив, що всі обставини викладено вірно, у скоєному щиро кається, збитки відшкодовано.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою провину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнала повністю, відмовилася від дачі показань та на питання пояснила, що всі обставини викладено вірно, у скоєному щиро кається, збитки відшкодовано.

Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справи не оспорюють.

Таким чином, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, їх дії підлягають правовій кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.
Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, яке виразилося у беззаперечному визнані вини обвинуваченим, добровільному відшкодуванні завданих збитків, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд, виходячи з обставин справи, та характеристики обвинуваченого, вважає за можливе призначити покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, розмірного ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення покарання з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченої.
Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, яке виразилося у беззаперечному визнані вини обвинуваченою, добровільному відшкодуванні завданих збитків, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Суд, виходячи з обставин справи, та характеристики обвинуваченої, вважає за можливе призначити покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, розмірного ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення покарання з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання нею нових злочинів.
Вирішуючи долю речового доказу відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів необхідно залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, даних осіб обвинувачених, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ухвалив :

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком один рік.
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням строком один рік.
Речові докази алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії вироку видати обвинуваченим негайно, після його проголошення.
Суддя