Справа № 11-674/2007 року
головуючий: в І-ій інстанції: Панасюк
Категорія: ст. 286 ч.1 КК
доповідач: Шершун В.В.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2007 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

головуючого-судді: Ковтуна В.П.,

суддів: Шершуна В.В., Лінника П.О.,

з
участю прокурора: Крохмалюк Л.Б.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від
«17» вересня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця c.
Жучківці, Хмельницького р-ну, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1, українця,
з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

-
26.01.2006 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 1
року обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням
з іспитовим строком в 1 рік

засуджено за ст.ст.:

- 122 ч. 1 КК
України до 3 років позбавлення волі;

- 121 ч.2 КК
України до 8 років позбавлення волі.

На підставі до ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого
визначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком
Хмельницького міськрайонного суду від 26.01.2006 року і остаточно визначено
покарання засудженому у вигляді 8 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк покарання постановлено рахувати
з 17.09.2007 року, зі зарахуванням у відбуття попереднього ув'язнення з
23.01.2007 року по 16.09.2007 року.

Цивільний позов задоволено.

Постановлено стягнути з засудженого на
користь ОСОБА_2 3000 грн. на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

За ст..309 ч.2 КК України ОСОБА_1
виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Речові докази знищено.

Міру запобіжного заходу засудженому до
вступу вироку в закону силу залишено попередню - утримання під вартою.

Згідно вироку суду першої інстанції
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали по сусідству у с. Малиничі Хмельницького р-ну,
Хмельницької області, і на побутовому
ґрунті перебували в неприязних відносинах. 23 жовтня 2006 року, біля 22 год.
ОСОБА_2, згадавши, що ОСОБА_1 колись розбив у його будинку віконне скло, зайшов
на подвір'я ОСОБА_1 по АДРЕСА_1і розбив скло віконної рами на веранді. ОСОБА_1,
який знаходився вдома і перебував у стані сп'яніння, вийшов на подвір'я,
прихопивши з собою металевий прут, яким побив ОСОБА_2, умисно заподіявши йому
тілесні ушкодження у вигляді забійної рани м'яких тканин тім'яної ділянки
голови, рани лівої брови, наскрізної рани правої вушної раковини, колотої рани
правої завушної ділянки, колотих ран лівого плеча, лівого передпліччя, обличчя,
саден м'яких тканин обох кистей, набряку м'яких тканин, крововиливів м'яких
тканин голови, обличчя, верхніх кінцівок, закритих переломів 8-го ребра зі
зміщенням кісткових відламків, 9-го
ребра без зміщення відламків справа, переломів 2-3-го ребер зліва без зміщення
відламків, переломів 2-3-ої п'ясних кісток лівої кисті зі зміщенням кісткових
відламків, з розвитком травматичного шоку середнього ступеня тяжкості, які є
тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад
здоров'я.

Крім цього, 27 листопада 2006 року,
близько 20 год. у будинку по АДРЕСА_1 під час розпиття алкогольного напою, між
ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_3, які перебували в стані сп'яніння, виникла
сварка, в ході якої ОСОБА_1 руками та кухонним ножем умисно наніс ОСОБА_3
удари, що спричинили йому множинні тілесні ушкодження, у тому числі тяжке - у вигляді
ножової рани лівого передпліччя з пошкодженням судин (променевої та ліктьової
артерії), що призвело до гострої зовнішньої крововтрати, від чого ОСОБА_3 помер
на місці.

Також органами досудового слідства
ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що він повторно незаконно придбав і зберігав
без мети збуту наркотичний засіб - висушену маріхуану, масою 57,1 г., яка 25
жовтня 2006 року виявлена при огляді його домогосподарства, кваліфікуючи ці дії
за ч. 2 ст. 309 КК України. Однак згідно вироку суду за цим епізодом ОСОБА_1
був виправданий за недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Як видно зі змісту апеляції,
засуджений ОСОБА_1 просить вирок скасувати, а справу повернути на новий судовий
розгляд. При цьому він посилається на невідповідність висновків суду, викладеним у вироку фактичним
обставинам справи, вказуючи, що всі визнавальні покази він давав під фізичним
та психологічним примусом працівників міліції. Також апелянт вважає, що
органами досудового слідства і судом першої інстанції було порушено його право
на захист, а отже, на його думку, допущено істотне порушення
кримінально-процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, засудженого ОСОБА_1,
який просив повернути справу в суд І-ої інстанції на новий розгляд, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про
винність ОСОБА_1 у навмисному завданні ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних
ушкоджень та в навмисному нанесенні ОСОБА_3 тяжкого тілесного ушкодження, що
спричинило смерть потерпілого при зазначених у вироку обставинах, відповідає
матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, сам ОСОБА_1 повністю визнав
свою вину за ст. 122 ч.1 К України і пояснив, що ввечері 23.10.2006 року
ОСОБА_2 розбив вікно у його будинку та затіяв з ним бійку, в ході якої він
наніс ОСОБА_2 численні удари по голові і тілу залізною кочергою, а потім
витягнув непритомного ОСОБА_2 на вулицю.

Ці покази повністю підтвердив
потерпілий ОСОБА_2, який пояснив, що з помсти за попередні знущання, він розбив
вікно ОСОБА_1, який у відповідь на це побив його залізною кочергою аж до втрати
свідомості.

При огляді помешкання ОСОБА_1 було
виявлено знаряддя злочину - залізну кочергу.

Згідно висновків судово-медичної
експертизи у ОСОБА_2 виявлені середньої
тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що потягли за собою тривалий розлад
здоров'я.

Що стосується обвинувачення за ст.
121 ч.2 КК України, то ОСОБА_1 вину визнав частково, однак, постійно, як на
досудовому слідстві, так і в суді визнавав, що 27.11.2006 року під час розпиття
спиртних напоїв з батьком - потерпілим ОСОБА_3, між ними виникла сварка, в ході
якої він забрав у батька кухонний ніж і наніс ним батькові 3-4 удари ножем по
руках та тілу, і залишивши його, пішов спати.

Як видно з протоколу огляду місця
події, в будинку ОСОБА_1 в с. Малиничі виявлено труп ОСОБА_3 зі слідами смерті
- численними тілесними ушкодженнями, в тому числі із пошкодженням судин - променевої та ліктьової артерій. В будинку і на подвір'ї виявлені численні сліди крові, в сараї - приховані матрац та покривало, які були у
крові; в будинку крім того, виявлено знаряддя злочину - ніж і тональний крем,
яким ОСОБА_1 замасковував сліди тілесних ушкоджень на тілі свого померлого
батька.

В ході досудового слідства ОСОБА_1
повністю визнавав свою вину, давав чіткі покази, які повністю співпадають з
іншими об'єктивними доказами по справі і обґрунтовано покладені судом в основу
вироку.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили,
що засуджений повідомив їх про смерть свого батька. Виявивши сліди крові в
будинку, вони викликали міліції, при цьому ОСОБА_4 помітив на тілі покійного
нанесені ножові рани, замасковані кремом.

Згідно висновків судово-медичної
експертизи на трупі ОСОБА_3 виявлено численні тілесні ушкодження у вигляді переломів
ребер, саден, ножових ран, одна з яких - лівого передпліччя з пошкодженням
судин (променевої та ліктьової артерій) привела до гострої зовнішньої
крововтрати і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезчні для
життя в момент заподіяння та перебувають у прямому причинному зв'язку з
настанням смерті ОСОБА_1

Названим доказам суд першої
інстанції дав правильну оцінку з точки зору їх достатності, допустимості,
достовірності та відносності і правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 122
ч.1 і ст. 121 ч.2 КК України, оскільки він навмисно спричинив ОСОБА_2 тілесні
ушкодження середньої тяжкості та завдав ОСОБА_3 тяжке тілесне ушкодження, яке
призвело до смерті останнього.

Виправдання ОСОБА_1 за ст. 309 ч.2
КК України ніким не оспорюється.

Колегія суддів не приймає до уваги
твердження апелянта про його непричетність до смерті батька і розцінює їх як
намагання ухилитись від відповідальності за скоєний злочин.

При цьому колегія суддів враховує,
що ОСОБА_1 неодноразово та послідовно давав визнавальні покази в ході
досудового слідства і практично повторив їх і в суді, а тому його твердження в
апеляційній скарзі про застосування до нього незаконних методів слідства є
надуманим і пояснюється намаганням зменшити свою роль у злочинах. Знаходячись
тривалий час після скоєного злочину на волі, ОСОБА_1 давав такі ж покази, як і
після арешту, а також в суді. Крім того, засуджений не оскаржував у
встановленому законом порядку дії слідчих і оперативних співробітників. В
зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що твердження апелянта про застосування
до нього незаконних методів слідства є безпідставним.

Не знаходять своє підтвердження і
посилання ОСОБА_1 на порушення його права на захист, оскільки на його перше ж
прохання, судом було призначено йому захисника, зауважень до роботи якого, у
судової колегії немає.

Міра покарання ОСОБА_1 призначена у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України - з врахуванням ступеню тяжкості
вчиненого злочину, та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд врахував стан здоров'я
засудженого, його часткове визнання вини, і з врахуванням його негативної
характеристики, та того, що він скоював злочини в стані алкогольного сп'яніння
та щодо престарілої людини і допустив рецидив злочину, - призначив ОСОБА_1
покарання в розмірі, ближче до нижньої межі санкції ст. 121 ч.2 КК України.

В зв'язку з цим, колегія суддів не
вбачає підстав для пом'якшення покарання засудженому.

За таких обставин, колегія суддів
судової палати з кримінальних справ, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,

у х в а
л и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного
суду від «17» вересня 2007 року відносно ОСОБА_1 залишити без
зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий: /підпис/

судді: /підпис/

Копія вірна, згідно оригіналу

cуддя апеляційного суду
Шершун В.В.