Справа №1-39/2007р.
ВИРОК

Іменем України

09 березня 2007
року с Мазурівка

Чернівецький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого,
судді Стадника І. М., при секретарі Яворській М.М., з участю прокурора Поліщука
О.В., представника потерпілої ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який народився та проживає в АДРЕСА_1, з середньою
спеціальною освітою, одруженого, та утриманні троє мало­літніх дітей, раніше не
судимого,

у вчиненні злочинів, що передбачені
ч. 2 ст. 121, ч. З ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
19 листопада 2006 року біля 11 год.
в с Борівка поблизу провулку Котовського перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, завдав
не менше п'яти ударів рукою зажатою в кулак в життєво важливий орган - голову
громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після чого наніс йому удар коліном в грудну
клітину та два удари металевим прутом по тулубу та за­подіяв останньому тяжкі
тілесні ушкодження, що через деякий час, а саме біля 8 год. ранку 21
листопада 2006 року спричинили смерть потерпілого.

Крім того, користуючись безпорадним станом ОСОБА_3
ОСОБА_1 маючи намір на заволодіння грошовими коштами відкрито дістав в
останнього з кишені піджака портмоне, в якому побачив: грошові кошти в сумі чо­тири
гривні, паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_3 та пенсійне посвідчення
останнього, незаконно за­володів грошима та документам, а в подальшому
документи викинув.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст.
121 та ч. З ст. 357 КК Укра­їни визнав повністю та суду показав, що однієї
неділі в листопаді 2006 року він вранці вийшов з дому, бо посварився з дружиною.
В центрі села зайшов до бару, де випив біля 100 грам горілки. На лавочці
поблизу клубу побачив, як він по­тім дізнався, ОСОБА_3 який виявив бажання
випити з ним спиртного. ОСОБА_1 погодився та купив в барі неподалік пляшку
горіли ємністю 250 грам та пляшку мінеральної води. Вони разом пішли та розпили
спиртне на долину біля бару «Золота провінція». Після випитого ОСОБА_3 почав
висловлюватися негативно, в тому числі нецензурно, на адресу сучасної молоді та
на його, ОСОБА_1 адресу, що його образило і він наніс йому біля 4-5 ударів
кулаком, а також розжатою долонею в голову. ОСОБА_3 продовжував кричати і він
наніс йому удар колі­ном в груди. Під час того, як він наносив удари,
потерпілий сидів прихиленим до дерева. Далі відійшов, але повернувся та бажаючи
повернути кошти за те, що пригостив ОСОБА_3 спиртним, забрав у нього з кишені
портмоне, в якому було 4 гривні, паспорт та пенсійне посвідчення. Гроші забрав,
а паспорт та посвідчення викинув приблизно за 150 мет­рів від місця побиття.
Через кілька днів почувши, що побитий ним чоловік помер він відчуваючи докори
сумління пішов в село до правоохоронців та зізнався у вчиненому.

В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди визнає та не заперечує проти його задоволення.

Крім ретельно перевіреного повного визнання вини самим підсудним, його вина
у вчиненні злочинів, що перед­бачені ч. 2 ст. 121, ч. З ст. 357 КК України
підтверджується показаннями потерпілих, свідків, протоколами слідчих дій,
висновками експертиз та іншими документами, які є в матеріалах кримінальної
справи.

Так, потерпіла ОСОБА_4 - співмешканка ОСОБА_3 суду показала, що 19
листопада 2006 року вранці він пішов з дому до клубу с Борівка, де мали
відбуватися збори з приводу розпаювання майна КСП. Потім від людей дізналася,
що її чоловіка бачила в селі побитого. Біля 16 год. сусід Кучківський привіз
його додому. ОСОБА_3 був із закривавленим лицем, з синцями в дільниці грудей.
Говорив невиразно про те, що він знає хто його побив.

Потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що про побиття батька
він дізнався від ОСОБА_4 біля 5 год.
19 лис­топада 2006 року. Коли приїхали, побачила батька сильно побитим,
проте від того, щоб його відвезти в лікарню, він від-

мовлявся. Наступного дня, 21 листопада 2006 року о 7 год. 45 хвилин батько
помер. Діями
підсудного йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду в розмірі 1191 грн. 50
коп. та 5000 грн. відповідно, так як він поніс витрати на поховання та
увічнення пам'яті батька, а також душевно страждав у зв'язку з його смертю.
Через подію в нього погіршився стан здоров'я і він перебував на лікуванні.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він на прохання ОСОБА_4
забирав возом ОСОБА_3 з центру села, де він побитий сидів на лавочці. Той мав
побите обличчя, був скривавлений, не міг говорити.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що у неділю в листопаді
2006 року, на день працівника сільського госпо­дарства вона біля 11 гад.
поверталася з ринку додому і на дорозі поблизу свого домоволодіння побачила
чоловіка по­хилого віку з орденами та медалями. Лице його було в крові і
виходив він з долини поблизу клубу с
Борівка. Вважаючи, що чоловік будучи п'яним впав та розбив лице, пішла
додому, а вдома дочка їй розповіла, що незадовго перед тим ба­чила цього
чоловіка з іншим, молодшим, як вони йшли на долину.

Допитана в присутності педагога ОСОБА_7 та матері
малолітній свідок ОСОБА_8 суду показала, що того дня вона бачила двох
чоловіків, які проходили повз їх хвіртку в напрямку від будинку культури на
долину. В чолові­ка похилого віку вона бачила медалі. Іншого ж не роздивилася
та не може впізнати.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що про те, що її чоловік
побив ОСОБА_3, а той помер, вона діз­налася від слідчого. В день, коли сталося
побиття, вона з чоловіком зранку посварилися, а він пішов з дому біля 9 год. Приблизно о
13-30 -14 год. чоловік
повернувся трохи збуджений, проте нічого їй не розповідав. З його поведінки
зрозу­міла, що він трохи випивший.

21 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького
РВ УМВС України з явкою з повинною, в якій добровільно, до порушення
кримінальної справи щодо нього зізнався у вчинених щодо ОСОБА_3 злочинах та
детально розповів про обставини їх вчинення.

При огляді 22.11.2006 року місця події - ґрунтової
доріжки поблизу провулку Котовського в с Борівка було ви­явлено та вилучено
пластикову пляшку з під мінеральної води та скляну пляшку з-під горілки
місткістю 0,25 л (а.с. 18-24), а ОСОБА_1 під час відтворення обстановки та
обставин події на досудовому слідстві (а.с 67-71) та в суді пояснив і показав,
де і як саме він наносив удари ОСОБА_3.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи НОМЕР_1 від
14.12.2006 року смерть громадянина ОСОБА_3 настала внаслідок ЗЧМТ у вигляді
масивних синців на повіках обох очей, суцільного синця на всю ліву щоку з
крововиливом в слизову оболонку ротової порожнини зліва, пошкодження червоної
облямівки нижньої губи зліва, синця на діафрагмі зліва, дифузного крововиливу в
м'які мозкові оболонки обох півкуль головного можу з набряком речовини
головного мозку. Дані тілесні ушкодження, як такі, що через певний проміжок
часу викликали загрозливі для життя яви­ща, належать до категорії тяжких
тілесних пошкоджень, між ними та смертю є причинний зв'язок.

Пошкодження в дільниці голови
ОСОБА_3 утворились від неодноразової дії тупих предметів з обмеже­ною
контактуючою поверхнею, яким могли бути кулаки рук нападаючого, або взуті ноги,
не менше п'яти разів, або від ударів до них, можливо 19.11.2006 року.

Переломи 5-10 ребер правої половини
грудної клітини по середньо-ключичній лінії від дії тупого предмету з
продовгуватою травмуючою поверхнею, або від ударів до таких якими міг бути
металевий прут, можливо 19.11.2006 року та належать до пошкоджень середньої
ступені тяжкості.

Характер та розташування тілесних
ушкоджень на тілі ОСОБА_3 не дозволили експерту висловитись про те, що вони
могли утворитись при його падінні з висоти власного зросту.

Оскільки фактичні обставини справи
ніким не оспорюються, а підсудний правильно розуміє зміст цих обставин,
сумнівів у добровільності та істинності його позицій немає, то суд відповідно
до ст. 299 КПК України за відсутності запе­речень з боку учасників судового
розгляду визнав недоцільним виклик і допит свідків, включених до списку, що
дода­ється до обвинувального висновку, а обмежився допитом підсудного,
потерпілих, свідків, що з'явилися в судове засідан­ня, оголошенням показів
свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12, даних ними на досудовому слідстві, і
щодо яких в підсудного та інших учасників судового розгляду немає заперечень, і
дослідженням матеріалів справи.

Таким чином, зібраними й
дослідженими в судовому засіданні доказами вина ОСОБА_1 у скоєнні зло­чинів, що передбачені
ч. 2 ст. 121, ч. З ст. 357 КК України, доведена повністю.

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного -
характеризуються негативно, обставини, що обтяжують та пом'якшують його
покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання
ОСОБА_1 є вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Обставинами, які пом'якшують
покарання підсудного є вчинення злочину вперше, з'явлення із зізнанням, щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також та обставина, що на
утриманні підсудного перебуває троє ма­лолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та
недопущення вчинення нових злочинів буде покарання у позбавлення волі за
вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть
потерпілого та обмеження волі за незаконне заволодіння паспортом.

Запобіжний захід щодо підсудного зміни не потребує.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 підлягає до задоволення в повному
обсязі з наступних підстав.

Діями ОСОБА_1 ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду, яка
полягала у витратах, понесених на поховання ОСОБА_3 та увічненні його пам'яті
відповідно до обряду. Крім того, ОСОБА_3 заподіяно

"Моральну
шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку зі смертю
батька. Визначаючи розмір грошового відшкодування суд враховує глибину душевних
страждань потерпілого, і те, що шкоду завдано умисними злочинними діями
підсудного та виходячи з вимог розумності і справедливості присуджує до
стягнення відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно
до ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. 323,324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 121 і ч. З ст. 357 КК
України, призначивши покарання:

за ч. 2 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі
строком на 7 (сім) років;

за ч. З ст. 357 КК України - у виді обмеження волі
строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.
70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суво­рим остаточне покарання визначити як 7 (сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід
щодо підсудного до набрання вироком законної сили залишити попередній -
утримання під вартою.

. Строк
відбування покарання рахувати з 24 листопада 2006 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на його користь 1191 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. на
відшкоду­вання моральної шкоди.

Речові докази
які знаходяться при справі - паспорт громадянина України та пенсійне
посвідчення на ім'я ОСОБА_3-знищити;

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті
зберігання речових доказів Чернівецького РВ УМВС:

кросівки, куртку, шапку, штани з ременем - повернути
засудженому ОСОБА_1;

шапку та піджак з орденами ОСОБА_3 - повернути потерпілому
ОСОБА_3;

металевий прут, пластикову та скляну пляшки, пробірку
з-під крові - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення в
суді, а засудженим, який перебуває під вартою - протягом п'ятнадцяти діб з
моменту одержання копії вироку.