Справа № 127/1340/13- к
Провадження №11/772/12/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

За участю: прокурора ОСОБА_5

Адвоката ОСОБА_6

Потерпілої ОСОБА_7

Обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 10 лютого 2015 р.

кримінальну справу за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області

від 08 вересня 2014 р., якою дана справа стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, обвинуваченого за п. «і» ст. 93 КК України 1960 року,

повернута прокурору Вінницької області на додаткове розслідування.

Досудовим слідством ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що в період часу з 06-30 години до 07-00 години 07 липня 2001 року, під час руху в автомобілі «ГАЗ-2410» д. н. з. НОМЕР_1 служби таксі «002» під керуванням водія ОСОБА_9 , в якому перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , між ним та ОСОБА_11 виникла суперечка, внаслідок чого на площі 8-го Березня у м. Вінниці ОСОБА_9 зупинив автомобіль. З автомобіля вийшли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 суперечка продовжилась. Під час суперечки ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті помсти та виниклих неприязних стосунків, спричинених особистою образою, з метою протиправного позбавлення життя, почав умисно наносити ОСОБА_11 удари руками та ногами у різні частини тіла, при цьому наніс один сильний удар правою ногою в місце розташування життєво-важливих органів верхню частину тулуба. Під час бійки поряд з даним місцем проїздили працівники міліції, які помітили конфліктну ситуацію та зупинили автомобіль, внаслідок чого ОСОБА_8 тимчасово припини свої дії. За вказівкою працівників міліції ОСОБА_9 на автомобілі «ГАЗ-2410» поїхав в гараж, а працівники міліції, вважаючи, що конфлікт владнаний, також поїхали з цього місця.

На площі 8-го Березня в м. Вінниці залишились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , який продовжив наносити ОСОБА_11 удари руками та ногами по різним частинам тіла. ОСОБА_11 намагався захищатись та з метою уникнути бійки, почав тікати з площі 8-го Березня по вул.. Московській в напрямку вул. Д.Нечая. В цей час у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на ґрунті помсти та неприязних стосунків, спричинених особистою образою, виник спільний намір умисно протиправно позбавити життя ОСОБА_11 . Вчиняючи активні дії на реалізацію спільного злочинного наміру щодо умисного позбавлення життя ОСОБА_11 , діючи узгоджено та цілеспрямовано, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 побігли за ОСОБА_11 . Наздогнавши ОСОБА_11 у 1-му провулку Московському у м. Вінниці. ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, сильним ударом руки збив ОСОБА_11 з ніг та почав умисно наносити йому чисельні удари ногами по різним частинам тіла.

В цей час до ОСОБА_10 підбіг ОСОБА_8 , діючи узгоджено та цілеспрямовано з ОСОБА_10 , з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_11 , почали умисно ногами з різних сторін наносити ОСОБА_11 чисельні удари в область життєво важливих органів голови та тулубу. ОСОБА_11 у цей час перебував у горизонтальному положенні, лежачи на спині.

В ході побиття ОСОБА_11 , вчиняючи активні дії по реалізації спільного з ОСОБА_8 наміру на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , діючи умисно, підскочив над ОСОБА_11 , після чого взутими ногами і масою свого тіла опустився на груди ОСОБА_11 в місце розташування життєво-важливого органу серця. Після стрибка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 втратив свідомість. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вважаючи, що спільними діями довели свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , до кінця, покинули місце події. ОСОБА_11 від заподіяних йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , через нетривалий проміжок часу помер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 599 від 16.07.2001 року смерть ОСОБА_11 настала внаслідок закритої тупої травми грудей з розривом серця, виливом крові в порожнину серцевої сорочки, розвитком тампонади серця.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ознаками, передбаченими п. «і» ст. 93 КК України 1960 року умисне вбивство, вчинене за попереднім зговором групою осіб.

Повертаючи справу на до додаткове розслідування, суд послався на те, що досудовим слідством фактично не інкриміновано ОСОБА_8 попередню змову, як кваліфікуючу ознаку умисного вбивства. Постанова про притягнення в якості обвинуваченого складена з порушення вимог ст. 132 КПК України 1960 р. Звертається увага на суперечності між висновками слідства про нанесення ОСОБА_8 ударів ОСОБА_11 , коли останній перебував у вертикальному положенні, та висновком судово-медичної експертизи № 284, відповідно до якого розрив серця міг статися при умові знаходження ОСОБА_11 в горизонтальному положенні. Судово-медична експертиза № 599 розпочата 07.07.2001 р. без відповідної постанови слідчого, прокурора. У справі проводилась судово-імунологічна експертиза за зразками крові ОСОБА_8 , тоді як зразки крові у ОСОБА_8 не відбирались. Невідома доля речей, які вилучались та визнавались речовими доказами, не долучено до справи відеозапис огляду місця події та відтворення обстановки та обставин події. Суд не мав можливості встановити місцезнаходження та допитати свідка ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі потерпіла просить ухвалу скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд, змінивши запобіжний захід на взяття під варту. Основними доводами апеляції є те, що висновки суду є необґрунтованими, у справі проведено всі слідчі дії та з`ясовано всі обставини для її вирішення, ОСОБА_8 перебував у розшуку та переховувався від слідства та суду за кордоном.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечує проти апеляційної скарги, вважає ухвалу законною та обґрунтованою, виступ потерпілої, яка підтримала свої вимоги, пославшись на наведені у скарзі мотиви, виступи адвоката та обвинуваченого, які погоджуються з ухвалою суду, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали, із поверненням справи на новий судовий розгляд з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України 1960 року повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Дані вимоги закону не виконані. Судом не враховано, що ОСОБА_8 обвинувачується в діянні, яке мало місце ще в 2001 році. Будь-яких вимог про необхідність відшукання нових доказів під час додаткового розслідування в ухвалі не наведено. Залишились невиконаними вимоги вищестоящих судових інстанцій про необхідність дослідження всіх зібраних доказів та надання їм належної оцінки у їх сукупності, на що неодноразово зверталась увага в ухвалах про повернення справи на новий судовий розгляд (ухвала Верховного суду України від 25.03.2010 р., ухвала Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.03.2011 р., ухвала Апеляційного суду Вінницької області від 10.01.2013 р.).

Безпідставним є висновок суду про недотримання вимог ст. 132 КПК України при складанні постанови про притягнення ОСОБА_8 в якості обвинуваченого. Необхідно врахувати те, що постанова слідчого про притягнення в якості обвинуваченого містить всі встановлені слідством обставини, в ній зазначено всі ознаки злочину та дано його юридичну кваліфікацію. В разі необхідності дана постанова може бути змінена в порядку, передбаченому ст. 277 КПК України.

Для з`ясування всіх питань, пов`язаних із висновками судово-медичних експертиз, необхідно дослідити ці висновки, при необхідності допитати експертів. В тому числі на відповідній стадії судового розгляду вирішити питання: чи могла бути проведена судово-медична експертиза № 599 за постановою слідчого від 13.07.2001 р. без врахування даних акту судово-медичного дослідження трупа № 599 від 07.07.2001 р.?; чи є даний доказ допустимим відповідно до вимог КПК України 1960 р.? А також з`ясувати інші питання, пов`язані із механізмом заподіяння ОСОБА_11 ушкоджень, які потягли за собою його смерть.

Безпідставним є висновок суду на відсутність даних про відібрання зразків крові у ОСОБА_8 , оскільки судово-імунологічні дослідження за такими зразками органом досудового слідства не призначались. Не можуть братись до уваги посилання суду на намір переглянути відеозапис слідчих дій, так як будь-яких підстав для цього в ухвалі не наведено. В разі, якщо суд буде вважати це за необхідне, він може з`ясувати долю носіїв відеозапису шляхом направлення відповідного запиту органу досудового розслідування. Неможливість виклику та допиту в судовому засіданні свідка є підставою для оголошення його показань на досудовому слідстві в порядку, визначеному ст. 306 КПК України 1960 року. Оцінка таких показань та вирішення питання щодо їх допустимості має бути проведене з врахуванням сукупності інших доказів та вимог процесуального закону, яким регулюється порядок їх отримання.

За таких обставин, обґрунтованими є доводи потерпілої про поверненням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно дотриматись вимог процесуального закону, ретельно дослідити всі зібрані докази та дати їм належну оцінку у їх сукупності, в залежності від чого дійти висновку про винність або невинність ОСОБА_8 у вчинені злочину.

Підстав для зміни запобіжного заходу колегія суддів не вбачає з огляду на те, що ОСОБА_8 не порушує умов обраного щодо нього в листопаді 2012 року запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України 1960 р., п. 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2014 р. у справі стосовно ОСОБА_8 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд до того ж суду.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишити без змін підписку про невиїзд.

Судді: (підписи)

Вірно: