Справа
№1-383/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року Кіровський районний суд м.
Кіровограда у складі: головуючого судді Деревінського С.М.

при
секретарі Мішевець
Т.І.

з участю
прокурора Петрова
Т.І.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальну справу
по обвинуваченню: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ереван
Вірменія, вірменин, громадянина України, освіта сердня-спеціальна,
одруженого, працює приватним підприємцем, проживає АДРЕСА_1, раніше не
судимого,-у вчиненні злочинів, пердбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 172 КК
України, суд,-.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 скоїв грубе
порушення законодавства про працю , а також скоїв грубе порушення законодавства
про працю, вчинені відносно неповнолітнього при наступних обставинах.

ОСОБА_1
зареєстрований виконкомом Кіровоградської міської Ради, як приватний
підприємць, з правом використання найманої праці, здійсненнював підприємницьку
діяльносте в приміщенні належної йому автомийки, яка розташова по вул. Шмідта,
№ 17 м. Кіровограда.

В період
з травня 2007 року по 1.06.2007 року ОСОБА_1, грубо порушуючи законодавство
України про працю, з метою ухилення від сплати обов'язкових внесків і платежів
до фондів загальнообов"язкового державного страхування, пенсійного фонду
та інших обов'язкових платежів, прийняв на роботу на посаду мийників
автомобілів працівників: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4.

Діючи
умисно, грубо порушуючи законодавство про працю, а саме ст. ст. 2, 24, 25, 253,
254, 256 КЗпП України, ОСОБА_1 не уклав з вище вказаними працівниками
письмового трудового договору, але використовував їх найману працю, не
нараховував їм заробітну плату, не здійснював відрахування до пенсійного фонду
та фонду загальнообов"язкового державного страхування.

Зазначеними
умисними, злочинними діями, ОСОБА_1 позбавив основних трудових прав ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
неповнолітнього ОСОБА_4, передбачені ст.ст. 24, 253 та 256 КЗ пП України, а саме
: права на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в старості, у
разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну
допомогу в разі безробіття, на державне забезпечення за віком, по інвалідності,
у зв"язку із втратою годувальника, а також за вислугою років і
інвалідності.

Таким
чином, ОСОБА_1 умисно скоїв злочини, передбачені ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 172 КК
України.

Підсудний
ОСОБА_1 вину визнав повністю і суду показав,
що зареєстрований виконкомом Кіровоградської міської Ради, як приватний
підприємць, з

правом використання найманої праці, здійсненнював підприємницьку
діяльность в приміщенні належної йому автомийки, яка розташова по вул. Шмідта,
№ 17 м. Кіровограда.

В період
з травня 2007 року по 1.06.2007 року прийняв на роботу на посаду мийників
автомобілів працівників: ОСОБА_2, ОСОБА_3
та неповнолітнього ОСОБА_4. Але в порушення законодавства про працю, а саме
ст. ст. 2,24,25,
253, 254, 256 КЗпП України, не уклав з вище вказаними працівниками письмового
трудового договору, використовував їх найману працю, офіційно не нараховував їм
заробітну плату, не здійснював відрахування до пенсійного фонду та фонду
загальнообов"язкового державного страхування.

Згоден,
що своїми умисними, злочинними діями, позбавив основних трудових прав
потерпілих : ОСОБА_2, ОСОБА_3
та неповнолітнього ОСОБА_4, передбачені ст.ст. 24, 253 та 256 КЗ пП України, а
саме : права на загальнообов"язкове державне соціальне страхування в
старості, у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на
матеріальну допомогу в разі безробіття, на державне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв"язку із втратою годувальника, а також за вислугою років
і інвалідності.

Незважаючи на
те, що підсудний ОСОБА_1 вину визнав повністю, його вина підтверджується
зібраними по справі доказами:

Потерпілі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилися з поважних причин. Із оголошених
та досліджених, за згодою всіх учасників процесу, їх показів данних під час
досудового слідства вбачається, що у ПП ОСОБА_1 на автомийці, яка розташована
по вул. Шмідта, № 27 м. Кіровограда вони працюють відповідно з 20.05.2007 року
і з 19.05.2007 року. Коли вони оформлювалися на роботу, то ОСОБА_1 сказав, що
приймає їх на роботу з іспитовим строком. Ні якої угоди між ними і ОСОБА_1 в
письмовій формі не укладалося. Розуміють, що дозволивши таким чином працювати
ОСОБА_1 порушив їх право на працю, не велася трудова книжна, на них не
розповсюджувалися соціальне страхування і на випадок нещастного випадку.
Працюючи на автомийці вони отримували приблизно по 400 грн. щомісячно, але у
відомості про заробітну плату не розписувалися. / покази ОСОБА_2 а.с. 22,
56-57, покази ОСОБА_3 а.с. 23,26, 54-55, покази ОСОБА_4 а.с. 24,25, 52-53 /.

Крім
визнання вини, вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому
засіданні матеріалами кримінальної справи:

- актом перевірки територіальної
державної інспекції праці № 11-01-031/ 777 від

11.06.2007 року, згідно якого встановлено порушення ОСОБА_1 трудового

законодавства.

/а.с.6-12/;

- повідомленням Кіровоградського
обласного центру зайнятості № 03-1133 від

5.06.2007 року, згідно якого трудові угоди з найманими працівниками між ПП
ОСОБА_1

та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
центрі зайнятості не

зареєстровані.

/а.с. 13/.

Оцінив
та дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
підсудного ОСОБА_1 доказана повністю.

Дії підсудного
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 172 КК України кваліфіковані вірно, оскільки
він скоїв грубе порушення законодавства про працю, а також скоїв грубе
порушення законодавства про працю, вчинені відносно неповнолітнього.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів,
особу винного, обставини справи, які пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний
ОСОБА_1 вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, що слід визнати
обставинами, які пом'якшують його покарання.

Обставин,
які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні не встановлено.

Характеризуючи
особу підсудного ОСОБА_1 суд, враховує характеристику з місця проживання,
згідно якої він характеризується позитивно; до кримінальної відповідальності
притягується вперше; осудний; займається суспільно-корисною працею.

Беручи
до уваги вище наведене, обставини справи, вік, особу підсудного, стан його
здоров'я, суд, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без
ізоляції від суспільства, призначив покарання в межах санкції статті у вигляді
штрафу.

Обраний
підсудному ОСОБА_1 такий вид покарання, за глибоким переконанням суду,
відповідає не тільки тяжкості вчинених злочинів, обставинам справи, але й особі
підсудного, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Керуючись ст.ст.
321- 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 172 КК України та
призначити покарання:

· за ч. 1
ст. 172 КК України у вигляді штрафа
в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто
850 гри.;

· за ч. 2
ст. 172 КК України у вигляді штрафа
в розмірі семидесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, тобто 1190 грн..

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим остаточно до відбування призначити ОСОБА_1
покарання у вигляді штрафа в розмірі семидесяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, тобто 1190 грн..

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 на період апеляції залишити підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області через
Кіровський районний суд м. Кіровограда на протязі 15 діб з моменту
проголошення.