Справа № 1-71/ 08 року
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2008 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Кондратюка В.І.

при секретарях : Саченок Ю.М., Аврамчук Л.В.

з участю прокурора Савчука Б.Г.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Овручі
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Овруч, мешканця с.Підруддя Овруцького
району Житомирської області, українця, громадянина України, з
середньою-спеціальною освітою, одруженого, який до арешту працював приватним
підприємцем, раніше не судимого,

за ст. 121 ч.2 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

2 жовтня 2007 року біля 18 години в
житловому будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 між
підсудним ОСОБА_1та потерпілим ОСОБА_4, під час спільного розпивання
алкогольних напоїв, на побутовому грунті виникла сварка, яка переросла в бійку,
під час якої ОСОБА_1 умисно, з метою
заподіяння тілесних ушкоджень, наніс численні удари ОСОБА_4 в різні частини тіла (голову, обличчя,
тулуб), заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді

закритої
черепно-мозкової травми: субдуральної гематоми зліва, субарохноїдального
крововиливу в ліву тьмяно-скроневу ділянку головного мозку, при наявності
множинних переломів ребер, саден та синців обличчя та тулуба. Закрита черепно-мозкова травма ускладнилась
розвитком набряку - набуханням головного мозку, що і стало безпосередньою
причиною смерті потерпілого ОСОБА_4.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину в злочині на
початку судового слідства визнавав частково, а саме: визнавав факт бійки з
потерпілим ОСОБА_4, але пояснив, що заподіяв останньому тілесні ушкодження лише
з метою захистити себе. В ході судових дебатів просив суд виправдати його,
мотивуючи тим, що діяв проти ОСОБА_4,
перебуваючи в стані необхідної
оборони.

В ході судового слідства ОСОБА_1
пояснив, що 2.10.2007 року у вечірній час, коли вони розпивали горілку в
будинку ОСОБА_3 в с.Підруддя, ОСОБА_4 на
відмову його (ОСОБА_1) йти з останнім в місто для з”ясування особистих
стосунків, став ображати його, погрожувати нанесенням тілесних ушкоджень, при
цьому загрозливим жестом головою продемонстрував цей свій намір у відповідь,
злякавшись за свою безпеку він наніс ОСОБА_4 удар рукою в обличчя. Коли той
також намагався нанести йому удар, він (ОСОБА_1) ухилився, нагнувши голову і
наніс ОСОБА_4 ще біля 5 ударів в обличчя, груди, після чого ОСОБА_4 впав на
підлогу і при цьому подряпав йому ніс,
коли ж ОСОБА_4 з погрозами став підніматися з підлоги, він (ОСОБА_1) побоюючись
за своє здоров”я і життя, наніс ОСОБА_4 ногою ще декілька ударів по тулубу.
Загрозу з боку ОСОБА_4 вважав реальною, оскільки останній був фізично
сильнішим, вихвалявся, що знає особливі прийоми боротьби, так як служив в Югославії.
Після бійки він з ОСОБА_4 залишились ночувати в будинку ОСОБА_3, а наранок з
останнім виявили труп ОСОБА_4. Покази
свідка ОСОБА_3, який був єдиним очевидцем всього, що сталося вважає неправдивими, оскільки останній
перебував в стані алкогольного сп”яніння і не міг об”єктивно сприймати того, що
відбувалось.

Незважаючи на фактичне невизнання
підсудним своєї вини в злочині, його винність доведена дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Так, з протоколів, слідчих дій, в ході
досудового слідства вбачається, що підсудний пояснював яким чином заподіяв
потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження під час бійки, що виникла після
спільного розпивання ними горілки. Причиною бійки стало те, що потерпілий
образив його (ОСОБА_1) непристойними словами та схопив за одежу на грудях. Свої
покази підсудний повністю підтвердив під час проведення з його участю
відтворення обстановки і обставин події. Будь-яких даних про те, що ці докази
були здобуті незаконним шляхом суду не надано.

Свідок ОСОБА_3 в
суді підтвердив свої покази, які давав
на досудовому слідстві і пояснив, що був очевидцем сварки між підсудним і
потерпілим, з якими спільно розпивав горілку, але із-за чого вона виникла, він
не знає. Також свідок пояснив, що ОСОБА_4 і ОСОБА_1 двічі починали битися, наносили
один одному удари, падали. Бачив, як ОСОБА_1 збив ОСОБА_4 з ніг, а коли той
намагався піднятися, почав бити його руками і ногами по обличчю та тулубу.
Стрибнув йому на спину обома ногами, коли він (ОСОБА_3) намагався їх
розборонити, хтось з них наніс йому удар в обличчя, після чого він вийшов з
хати. Коли все закінчилось, всі полягали спати, а наранок вони з ОСОБА_1
виявили ОСОБА_4, який спав в хаті на дивані мертвим.

Суд вірить цим показам, оскільки вони
є послідовними, не суперечливими, узгоджуються з іншими доказами, які
досліджені судом.

Так, з висновків СМЕ вбачається, що у
ОСОБА_4 мали місце тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми, при наявності множинних переломів ребер справа і зліва, численних саден,
синців обличчя та тулуба, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів
(можливо і об такі) зі значною силою дії та бути заподіяні при обставинах,
вказаних ОСОБА_1, в процесі відтворення з його участю обстановки та обставин
події.

З іншого боку, за висновками
судово-медичної експертизи у підсудного ОСОБА_1 мало місце легке тілесне
ушкодження без короткочасного розладу здоров”я у вигляді невеликого
садна-подряпини на спинці носа розмірами 8 х 1 мм, що повністю узгоджується з
його показами на досудовому слідстві. Це
та те, що ОСОБА_4 в цей час перебував в стані гострого отруєння етиловим
алкоголем (в крові - 3,19% 0, в сечі - 4,49 % 0 (проміле) свідчить про незначний характер загрози
та інтенсивність дій потерпілого ОСОБА_4
по відношенню до підсудного.

Винність підсудного ОСОБА_1 у
вчиненні злочину також підтверджується:

-показами свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які бачили труп ОСОБА_4 в житловому будинку, де проживає
ОСОБА_3

-свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 пояснили також, що потерпілий ОСОБА_4 зовні виглядав сильнішим
підсудного.

З показів ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_7
суд зробив висновок, що потерпілий ОСОБА_4, в стані алкогольного сп”яніння
ставав агресивним, що в свою чергу могло спровокувати конфлікт з підсудним.

4.10.2007 року при огляді місця злочину в будинку АДРЕСА_1, де проживає
свідок ОСОБА_3 було виявлено труп ОСОБА_4 з ознаками насильницької смерті,
виявлено та вилучено відрізок килима із слідами, схожими на кров. За висновками судової експертизи ці сліди являються
кров”ю людини, якою міг бути ОСОБА_4. Схожі сліди крові були виявлені і на
куртці ОСОБА_4.

Аналізуючи досліджені докази в їх
сукупності, суд вважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_1 в умисному
заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4, що спричинило його
смерть і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 121 КК України, оскільки умисно
наносячи зі значною силою численні удари в голову, тулуб потерпілого підсудний
усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачав його
суспільно-небезпечні наслідки.

Обираючи підсудному міру покарання, суд враховує, що він вчинив
тяжкий злочин, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте був
звільнений від неї внаслідок акту амністії, позитивно характеризувався по місцю
попередньої роботи, має батьків похилого віку (батько інвалід 3-ої групи), що
умисел на вчинення злочину виник у нього не заздалегідь і що в цьому є доля
вини самого потерпілого ОСОБА_4.

Суд приймає до уваги сімейне становище підсудного, те, що у нього
на вихованні двоє малолітніх дітей. Цю обставину суд визнає, як пом”якшуючу покарання підсудному, інших
пом”якшуючих обставин судом не встановлено. Обтяжуючою покарання обставиною є
те, що злочин підсудний вчинив в стані алкогольного сп”яніння.

З огляду на всі ці обставини,
враховуючи особу винного, суд приходить до висновку, що підсудному слід
призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.121 ч.2 КК України.

Суд вважає, що частковому
задоволенню підлягає цивільний позов потерпілого ОСОБА_8, а саме: не підлягає
задоволенню його позовна вимога про стягнення з підсудного на його користь
заподіяної злочином матеріальної шкоди в сумі 3000 грн., оскільки жодного
доказу на підтвердження цієї обставини він суду не надав. Разом з тим, підлягає
задоволенню його позовна вимога про стягнення з підсудного на його користь
моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які він зазнав і зазнає у
зв”язку з втратою близької йому людини - сина.
Враховуючи характер, ступінь та тривалість цих страждань, вік
потерпілого суд вважає, що моральна шкода повинна бути відшкодована в
заявленому ним обсязі.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.2 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді 7(семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід -
тримання під вартою - щодо засудженого ОСОБА_1 залишити попереднім до вступу
вироку в законну силу.

Початок строку
відбуття покарання рахувати з 5 жовтня 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 10тисяч грн.. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_8 в
стягненні з засудженого ОСОБА_1 в задоволенні цивільного позову про стягнення 3
тисячі грн.. матеріальної шкоди за
безпідставністю.

Речові докази по
справі - відрізок килимової доріжки, кросівки, куртку, джинсові штани -
повернути їх законним власникам.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Житомирської області
протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим - в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: