Справа №-1-92/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2008 року
м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в
складі:

головуючого
- судді Діденко Т.І.

з участю секретара
- Прилуцької О.І.

прокурора -
Бебешка М.М.,

потерпілої - ОСОБА_1, підсудного ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
українця, громадянина України, уродженця с.Сарни Монастирищенського району Черкаської області, не одруженого, освіта середня, не працює, проживає
по АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за ч.1 ст.296 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2
09.05.2008 року, приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного
сп”яніння, знаходився на стадіоні Сарнівської ЗОШ в с. Сарни Монастирищенського
району Черкаської області, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних умов
відпочинку людей, та виражаючи явну неповагу до суспільства, безпричинно, з
хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, що виразилась в умисному
нанесенні удару кулаком в область обличчя ОСОБА_1, в наслідок чого остання
впала на землю і отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках
обох очей з переходом на спинку та скати носа, лобній ділянці справа в лівій
скроневій ділянці, в лівій лопатковій ділянці, на передньовнутрішній поверхні
лівого плеча в середній третині, правого плеча в середній третині, на тилі
лівого передпліччя в верхній середній та нижній третині, на долонній поверхні
правого передпліччя в середній третині, в проекції гребня лівої здухвинної
кістки, на передній поверхні правої гомілки в середній третині, в проекції
крижової кістки зліва, що спричинили короткочасний розгляд здоров”я.

ОСОБА_2 винним
себе визнав повністю і пояснив, що 09.05.2008 року, він разом із своїми товаришами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 святкували День Перемоги на території
Сарнівської ЗОШ в с. Сарни Монастирищенського
району Черкаської області. Під час
відпочинку вони пили вино та пиво. Приблизно о 19 год. 30 хв., він разом з
ОСОБА_3, ОСОБА_10, вийшли на шкільний стадіон, де стали з меншими хлопцями грати в футбол. В цей час,
коли вони грали у футбол, він побачив, що на стадіон прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_11,
дві рідні сестри. Він підбіг до них привітатися і запропонував дівчатам разом з
ним відсвяткувати День Перемоги. Дівчата відмовилися, але він взяв ОСОБА_1 за
руку, став іти на галявину, де вони відпочивали. ОСОБА_1 в цей час штовхнула
його в груди, вирвала свою руку. Його це сильно обурило і він наніс удар
кулаком в обличчя ОСОБА_1, від удару
вона впала на землю, з носа у неї йшла кров. Він сильно перелякався і відразу
побіг на галявину, де вони відпочивали, а ОСОБА_11 стала піднімати ОСОБА_1 із землі.
Він прийшов на галявину до своїх друзів, через 20 хвилин пішов разом із ОСОБА_9
додому, а хлопці та дівчата залишилися на галявині. Щиро кається у вчиненому,
він вибачався перед потерпілою, вони примирилися, він відшкодував її моральну
шкоду, яку заподіяв. Просить звільнити
його від кримінальної відповідальності, він більше нічого непристойного в
своєму житті не вчинить.

Потерпіла
ОСОБА_1 пояснила, що 08.05.2008 року,
вона приїхала в с. Сарни Монастирищенського району Черкаської області до
своїх батьків. 09.05.2008 року приблизно о 19 год. 30 хв., коли вона гуляла
разом із своєю сестрою ОСОБА_12, вони зайшли на стадіон Сарнівської ЗОШ, щоб
подивитися, як хлопці грають у футбол. До неї підбіг ОСОБА_2, житель с. Сарни,
який був в стані алкогольного сп”яніння. ОСОБА_2 запропонував їй випити разом з
ним алкогольні напої, на що вона відмовилася. Потім він схопив її за руки і
став тягнути в сторону. Вона вирвала свої руки з рук ОСОБА_2 та відштовхнула
його від себе. ОСОБА_2 раптово наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя, в перенісся. Від даного удару вона
впала на землю, в неї з носа
потекла кров, запаморочилася голова. На
декілька хвилин вона знепритомніла, коли
опритомніла, то побачила, що її сестра
ОСОБА_11 відливає її водою, яку в пляшках носили хлопці, що грали на
стадіоні у футбол. ОСОБА_2 не було, він кудись втік. Вона встала і разом із
сестрою ОСОБА_11 пішли додому. Вони йшли по стежці біля школи, яка веде до їх
вулиці, щоб їх менше бачили, так як у неї було запухле обличчя. Неподалік від
стежки сиділа компанія молоді з с. Сарни, а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7,
ОСОБА_10 та інші. Коли вони проходили неподалік, ОСОБА_7 виразилась в її адресу
нецензурними словами, вона їй відповіла також нецензурними словами, на що
остання підбігла до неї та схватила її за волосся, вона також її схватила за
волосся, але їх розборонили і вони далі пішли додому. З підсуднім вона
примирилася, він повністю відшкодував заподіяні її збитки, просить справу закрити.

Крім повного
визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, під час досудового та судового слідства,
його вина у вчиненні злочину повністю доведена доказами, добутими у
встановленому законом порядку, які за клопотанням підсудного та за згодою
потерпілої, крім пояснень підсудного та
потерпілої, постанови про порушення кримінальної справи (а.с.1), постанови про
притягнення як обвинуваченого (а.с.59), матеріалів справи, що характеризують
особу підсудного (а.с.48-54), згідно ст.
299 КПК України в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи та
кваліфікація злочинів ніким не
оспорюються.

Оцінюючи
зібрані по справі докази, в їх сукупності, в результаті повного, всестороннього
та об'єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає
пред'явлене ОСОБА_2 обвинувачення за ч.1
ст.296 КК України доведеним.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Обставинами, які пом'якшують покарання,
суд визнає щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення
злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп”яніння.

Підсудний
ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_1 заявили клопотання про звільнення підсудного
від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 45 КК України.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе звільнити
ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності і закрити відносно нього кримінальну
справу на підставі ст. 7 -2 КПК України, та враховуючи щире каяття ОСОБА_2, а
також те, що від злочину не настало
тяжких наслідків, він активно сприяв розкриттю даного злочину, повністю
відшкодував завдані ним збитки, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, вперше вчинив злочин, який
законом віднесено до категорії невеликої тяжкості, суд вважає, за можливе
звільнити підсудного від кримінальної відповідальності та закрити відносно нього кримінальну справу на підставі ст. 7-2 КПК
України у зв”язку дійовим каяттям.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 45 КК України, ст.7-2, 282 КПК України, суд

П О С Т А Н О В
И В :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, українця, громадянина України, уродженця с.Сарни Монастирищенського району Черкаської області, не одруженого, освіта середня, не працює, проживає
по АДРЕСА_1, раніше не судимого,
від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1
ст. 296 КК України, звільнити за ст.45 КК України, у зв”язку із дійовим
каяттям.

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_2
за ч.1 ст.296 КК України закрити.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 у виді
підписки про невиїзд скасувати.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду Черкаської області протягом 7 діб з дня її
проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя
Т.І.Діденко