Справа №1-13/2007 року
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 року Колегія
суддів судової палати з

кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської
області у складі:

Головуючого Баглая І.П.,

судді Білоброва
В.Д.,

народних
засідателів Білової Л.1., Зоріної Л.М, Чегодаєва
О.В.,

при
секретарях Носко
Л.А., Терешко В.В.,

з участю
прокурора Шваб
Л.В.,

адвоката ОСОБА_2.,

потерпілих ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в м. Чернігові кримінальну справу щодо

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця с Лави, Сосницького району,
Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого,
не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у
скоєнні злочинів, передбачених п. 4
ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 263 КК України.

встановила:

30 листопада 2006
року, приблизно, о 20
годині, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, не маючи передбаченого
законом дозволу, у себе дома
в с Лави, Сосницького району Чернігівської області, ОСОБА_1озброївся ножем,
який є холодною зброєю, та переніс його додому до ОСОБА_5, який мешкав у
названому селі по АДРЕСА_1

Прибувши в будинок ОСОБА_5., ОСОБА_1 пройшов до кімнати
де той спочивав на ліжку та почав з'ясовувати з ним стосунки. Під час розмови,
з метою умисного вбивства, ОСОБА_1 наніс ОСОБА_5 удар

принесеним ножем в груди, чим заподіяв проникаюче ножове
поранення грудної клітини з пошкодженням серця, що відноситься до категорії тяжких
тілесних ушкоджень за
ознакою небезпеки для
життя. Від гострої крововтратиОСОБА_5. помер на місці
пригоди.

ОСОБА_3та ОСОБА_4, побачивши ОСОБА_5. який вийшов у
сусідню кімнату та впав, почали виганяти ОСОБА_1з будинку. Під час цього конфлікту,
в сінях будинку сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_1 умисно, по черзі наніс удари ногою в
живіт та ножем в груди ОСОБА_3. і в ліве плече - ОСОБА_4.. Своїми злочинними
діями ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_3. тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_4. - легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину в скоєнні
інкримінованих злочинів визнав частково та показав, що раніше у нього був
конфлікт з ОСОБА_5під час якого останній ударив його сокирою по голові. ЗО
листопада 2006 року він
розпивав спиртне зі своїми знайомими, після чого, з метою з'ясування обставин
вказаного конфлікту, прийшов до дому до ОСОБА_5. З собою він взяв ніж. ОСОБА_5
вже лежав у ліжку. Він присів біля нього та хотів поговорити, але той
нецензурно вилаявся на його адресу. Тоді він розлютився і наніс потерпілому
удар у груди принесеним ножем. Він не думав, що близькіОСОБА_5 можуть бачити,
як він наніс йому удар. У вбивствіОСОБА_5 винуватим визнає себе частково, бо
позбавляти його життя не хотів, а хотів лише поранити. Коли він став виходити
із будинку, потерпілі ОСОБА_3. і ОСОБА_4. стали кидатися на нього і він, з
метою самозахисту, у сінях будинку став відмахуватись від них ножем, в
результаті чого заподіяв потерпілим тілесні ушкодження. Куди саме прийшлися
його удари ножем ОСОБА_3. і ОСОБА_4. він не пам'ятає. Після цього він вийшов із
будинку і пішов до гр. ОСОБА_6щоб викликати від нього „швидку допомогу" і
міліцію. Ударів ногами чи руками він нікому не наносив. Йому особисто 30 листопада 2006 року у будинку
ОСОБА_5 ніхто ніяких тілесних ушкоджень не заподіяв. У заподіянні тілесних
ушкоджень ОСОБА_3. і ОСОБА_4. також визнає себе винуватим частково, бо не мав
умислу на це. Вважає, що сума позову потерпілої дуже велика, відшкодувати її не
реально, а тому не визнає моральний позов потерпілої. Стосовно цивільного
позову прокурора давати пояснення відмовився.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудним, його вина у скоєнні
описаних злочинів повністю підтверджується перевіреними судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3суду пояснила, що увечері 30 листопада 2006 року вона
знаходилась у себе вдома зі своїми дітьми ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4та з ОСОБА_9і дивилася телевізор. В
20 год. 15 хв. до
хати зайшов ОСОБА_1та сів на ліжко доОСОБА_5, який вже відпочивав. Буквально через кілька
секундОСОБА_5 піднявся з ліжка, попросив
викликати „швидку допомогу" і міліцію, після чого пройшов в першу кімнату
і впав на підлогу. Як і чим підсудний вдарив ОСОБА_5 коли той лежав на ліжку,
вона не бачила. Разом з ОСОБА_4. вона почала виганяти підсудного з хати і в цей
час побачила в руках у нього ніж. В сінях будинку ОСОБА_1 наніс їй удар ножем в
область грудей і побіг за ОСОБА_4., яка вибігла на вулицю. Що відбувалося після
цього вона не пам'ятає. Вважає, що підсудний мав можливість наносити їй ще
удари. Десь за тиждень до цього між підсудним іОСОБА_5. був конфлікт. Просить
задовольнити цивільний позов та стягнути з підсудного 50000 грн. на
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної втратою сина.

Потерпіла ОСОБА_4, будучи допитаною у судовому засіданні, пояснила, що
ввечері, 30 листопада
2006 року,
вона знаходилась вдома. До хати зайшов ОСОБА_1, який перебував в стані
алкогольного сп'яніння. Він пройшов до другої кімнати, де на ліжку відпочивав
її брат ОСОБА_5. Майже зразу після цього ОСОБА_5зайшов до кімнати в якій
перебувала вона, попросив викликати міліцію та машину швидкої допомоги і впав
на підлогу. З матір'ю вони почали виганяти ОСОБА_1 з хати. Коли вони втрьох
були в сінях будинку, підсудний вдарив її ножем в область лівого плеча. Після
цього вона побігла до сусіда ОСОБА_6щоб викликати міліцію та машину швидкої
допомоги. Через деякий час до ОСОБА_6прийшов і підсудний, але він вже більше
нічого не робив. Вона не бачила як підсудний вдарив ножем її брата та матір.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні дав, по суті, свідчення аналогічні
із свідченнями сестри та матері. Пояснив, що ввечері 30 листопада 2006 року він із
сім'єю був вдома та дивився телевізор. У них в гостях був ОСОБА_9., який сидів
біля груби, брат ОСОБА_5 лежав на ліжку. Згодом до них прийшов ОСОБА_1, який
сів до ОСОБА_5на ліжко.
Вони про щось не довго розмовляли, про що -
не чув. Раптом ОСОБА_1 встав і почав виходити з кімнати, а ОСОБА_5пішов за
ним, тримався рукою за груди та сказав, щоб викликали „швидку допомогу" і
міліцію. ОСОБА_1 при цьому нічого не говорив і вийшов з кімнати, а мати та
сестра пішли за ним. Далі він нічого не бачив, а чув лише крики. Як
ОСОБА_1вдарив ножем брата він не бачив.

Згідно оголошених судом показань на досудовому слідстві
свідка ОСОБА_11, ввечері 30
листопада 2006 р. він
разом з ОСОБА_1та ОСОБА_10пили вино та горілку. Ввечері того ж дня від ОСОБА_5
він довідався, що ОСОБА_1 підрізав ОСОБА_5.

(т. 1 ах. 136-138)

Свідок ОСОБА_11суду дав
покази, аналогічні зі свідченнями ОСОБА_10.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9показав, що
ввечері 30 листопада 2006
року він знаходився в гостях у сім'ї ОСОБА_5. Через деякий час після нього
в хату зайшов ОСОБА_1 і пішов до другої кімнати, де був ОСОБА_5. Що там
відбувалося він не бачив і не чув, бо залишався у першій кімнаті. ОСОБА_1там
був недовго і повернувся першим та пішов на вулицю, а за ним йшов ОСОБА_5. У
руках у ОСОБА_1він побачив ніж. ОСОБА_5 попросив викликати „швидку
допомогу" та міліцію і впав. У нього була кров на руці і на грудях.. Що
відбувалось в сінях будинку він не бачив, бо був у хаті. Але коли через деякий
час ОСОБА_3 та ОСОБА_4повернулися, він звернув увагу на те, що вони також були
поранені. Вони говорили, що їх обох поранив ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6показав суду, що увечері 30 листопада 2006 року до нього в
хату вбігла ОСОБА_4, яка була дуже збуджена та перелякана. В неї була порізана
рука. ОСОБА_4сказала, що ОСОБА_1 її і матір порізав, а ОСОБА_5- зарізав і
попросила викликати міліцію та „швидку допомогу", що він і зробив. Коли
він з ОСОБА_4вийшли в коридор щоб йти на вулицю, то на порозі побачили ОСОБА_1.
В лівій руці у нього був ніж. При ньому ОСОБА_1 не намагався ударити
ОСОБА_4ножем і у будинку ОСОБА_5, куди вони прийшли, у його присутності ОСОБА_1
також нікому не погрожував. Коли ОСОБА_1прийшов до нього додому, у нього був
один ніж, а потім він бачив його з двома ножами. Коли підсудний випустив ножі з
рук, він їх підняв та сховав, а потім показав їх працівникам міліції, котрі
приїхали на місце події.

Вина підсудного ОСОБА_1підтверджується і іншими, дослідженими судом,
доказами.

Як видно із протоколу огляду місця події, за місцем
проживанняОСОБА_5. було виявлено його труп з колото-різаним пораненням грудної
клітки зліва та три ножі.

(т.1а.с. 12-22)

Згідно висновків
судово-медичних експертиз:

- На трупі
ОСОБА_5 виявлено проникаюче ножове
поранення грудної клітини
з пошкодженням серця,
що

відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за
ознакою небезпеки для життя.

Смерть потерпілого настала ІНФОРМАЦІЯ_2
року між 20 і 21 годиною
внаслідок гострої крововтрати, що виникла в результаті проникаючого ножового
поранення грудної клітини з пошкодженням серця.

(т. 1а.с.36-47)

- У
ОСОБА_3виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми живота з
пошкодженням печінки, яка ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею і
відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для
життя, та виникла від дії тупого предмету. Також у неї було непроникаюче поранення
грудної клітки, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'ю і виникло від дії колючо-ріжучого предмету, яким
міг бути ніж. Дані тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути 30.11.2006
року і у разі ненадання потерпілій своєчасної медичної допомоги, вона могла б
жити лише кілька годин.

(т. 1 а.с. 52 - 54)

- У ОСОБА_4виявлено різану рану лівого плеча, котра виникла від дії
ріжучого предмету, яким міг бути ніж, і яка могла утворитись 30.11.2006 року та
відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'ю.

(т.1а.с.58-59)

Згідно висновку криміналістичної експертизи, один з ножів, вилучених під
час огляду місця події у дворі сім'ї ОСОБА_5, є клинковою холодною зброєю колюче-ріжучої
дії і відноситься до типу мисливських ножів.

(т.1а.с.81-85)

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_12-батько ОСОБА_1,
показав, що дійсно у них вдома зберігались 2 ножі, які були вилучені у
господарстві сім'ї ОСОБА_5 під час огляду місця події з приводу загибелі
ОСОБА_5 і які він впізнав як свої.

Відповідно до висновку цитологічної експертизи, на клинку
ножа, який визнаний холодною зброєю, виявлені змішані сліди крові та поту, які
можуть походити відОСОБА_5, ОСОБА_3та ОСОБА_4.

На ручці цього ножа
виявлено піт, походження якого від ОСОБА_1не виключається.

(т.1а.с. 64-68)

Проведена по справі медико-криміналістична експертиза не
виключає, що пошкодження шкіри трупа ОСОБА_5 спричинено дією ножа, вилученого у
дворі ОСОБА_3 та визнаного холодною зброєю.

(т.1а.с.73-76)

Як видно із висновку імунологічної експертизи, на
джинсовій куртці ОСОБА_1виявлена кров людини, яка може походити як від нього
самого так і від домішку крові ОСОБА_5, ОСОБА_3та ОСОБА_4.

(т.1а.с.91-98)

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної
експертизи, у ОСОБА_1 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому
діяння, мав місце емоційно-нестабільний розлад особистості. В стані тимчасового
хворобливого розладу психічної діяльності він не перебував, за своїм психічним
станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У ОСОБА_1психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю не
виявлено, а тому йому не показане протиалкогольне лікування.

(т. 2 ах. 66-71)

До заперечення підсудним умислу на вбивство потерпілого і що він заподіяв
тілесні ушкодження ОСОБА_3. і ОСОБА_4. захищаючись від їхнього нападу, колегія
суддів ставиться критично і розцінює їх як намагання уникнути відповідальності.

ОСОБА_1 прибув додому доОСОБА_5. будучи заздалегідь озброєним, якихось
обставин з ним не з'ясовував, а, підійшовши до потерпілого, фактично зразу
наніс йому смертельний удар ножем в серце.

Також колегією суддів встановлено, що жодної загрози
підсудному з боку потерпілих ОСОБА_3. і ОСОБА_4. не було, бо вони не були, на
відміну від нього, озброєні, якихось дій, що становили б загрозу для життя чи
здоров'я підсудного, не вживали і ніяких тілесних ушкоджень йому не заподіяли.

Заперечення підсудним факту нанесення потерпілій ОСОБА_3.
удару ногою в живіт колегія судців також розцінює як намагання уникнути

відповідальності.
Зразу після отримання тілесних ушкоджень, ОСОБА_3. зайшла до кімнати і
перебувала на очах у свідкаОСОБА_9.. Як пояснила у судовому засіданні
судово-медичний експерт, з такою травмою живота потерпіла могла прожити лише
близько двох годин. Описання ОСОБА_3. того, що відбувалося до заподіяння їй
тілесних ушкоджень, узгоджується з поясненнями інших очевидців. Те, що
потерпіла не пам'ятає подій, які були після заподіяння їй тілесних ушкоджень,
можна пояснити лише тяжкістю заподіяних їй тілесних ушкоджень. Тому колегія
суддів вважає безсумнівним заподіяння саме підсудним потерпілій ОСОБА_3. всього
комплексу виявлених у неї тілесних ушкоджень.

Заява підсудного про порушення його права на захист також не обґрунтована.
ОСОБА_1 був затриманий як підозрюваний 1 грудня 2006 року, тоді ж йому було
роз'яснено право на захист і допитано як підозрюваного в присутності адвоката
ОСОБА_13.. Ознайомив слідчий ОСОБА_1з матеріалами справи в присутності
вказаного адвоката і при цьому ніяких зауважень чи клопотань з їхнього боку не
було.

Переходячи до кваліфікації дій підсудного, колегія суддів вважає, що
органом досудового слідства правильно кваліфіковано по ч. 2 ст. 263 КК України
носіння ОСОБА_1. холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Що ж стосується вбивстваОСОБА_5. та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3.
і ОСОБА_4., то орган досудового слідства, правильно встановивши обставини
скоєння цих злочинів, дав їм не правильну юридичну оцінку.

Так, ніхто із присутніх у будинку під час вбивства ОСОБА_5. осіб, до
скоєння цього злочину, не бачив в руках у ОСОБА_1ножа і не бачив як саме він
наніс удар потерпілому. Вчинення злочину стало очевидним присутнім лише після
того як потерпілий вийшов до сусідньої кімнати, попросив викликати міліцію і швидку
медичну допомогу та впав на підлогу. Також не надано суду доказів, що
підсудний, замисливши вбивство ОСОБА_5., мав умисел скоїти його на очах у
близьких щоб завдати їм додатково особливих страждань. Навпаки, зразу після
скоєння злочину ОСОБА_1 попрямував до виходу на вулицю, нікому нічого при цьому
не говорив і не вчиняв якихось дій, які свідчили б про намір завдати додаткових
страждань присутнім при цьому близьким вбитого.

Будучи озброєним, не зустрівши з боку присутніх жодного
опору, ОСОБА_1 мав реальну можливість позбавити життя і ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
про що пояснила суду і сама ОСОБА_3., але не зробив цього. Завдавши тілесних
ушкоджень потерпілим, підсудний сам
припинив напад

на
ОСОБА_3 і не став переслідувати
ОСОБА_4. Свідок ОСОБА_6., який на думку обвинувачення припинив злочинні дії підсудного, зустрівся
з останнім лише через 10-15 хвилин після заподіяння ним тілесних ушкоджень
потерпілим і він, на той час, ні до кого агресії вже не проявляв.

Отже дії ОСОБА_1, що виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному
заподіянні смерті ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати по ч. 1 ст. 115 КК України.

Дії ОСОБА_1, які виразилися в умисному заподіянні ОСОБА_3. тяжкого
тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, необхідно
кваліфікувати по ч. 1 ст.121 КК України.

Дії ОСОБА_1, які виразилися в умисному заподіянні
ОСОБА_4. легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
здоров'ю, необхідно кваліфікувати по ч. 2 ст.125 КК України.

У своєму поясненні від 1 грудня 2006 року ОСОБА_4. просила притягти ОСОБА_1
до кримінальної відповідальності за фактами вбивства її брата та заподіяння
тілесних ушкоджень їй і її матері.

При визначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєних злочинів, характеристику підсудного, відсутність обставин, що
пом'якшують покарання та наявність таких обставин, що обтяжують покарання, як
вчинення ним злочину у стані алкогольного сп'яніння і повторно.

Судові витрати по справі за проведення криміналістичної експертизи
необхідно стягнути з підсудного в доход держави.

Речові докази по справі: ножі та килимове покриття знищити як такі що не
являють собою цінності, а куртку -
повернути ОСОБА_1.

Цивільний позов прокурора про відшкодування витрат на лікування потерпілих
ОСОБА_3. і ОСОБА_4. обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи питання цивільного позову потерпілої
ОСОБА_3., колегія суддів знаходить можливим на відшкодування матеріальної шкоди
стягнути на її користь з підсудного витрати, що підтверджені накладними та
квитанціями, тобто 3840,35
грн..

При визначенні розміру моральної шкоди, колегія суддів
виходить з того, що потерпіла втратила сина, який по суті помер на її очах, ця
втрата є

не поправна і
вважає доцільним стягнути з підсудного 45000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України, судова
колегія

Засудила:
ОСОБА_1визнати винуватим і призначити покарання:

·
по 2
ст. 125 КК
України - у
вигляді обмеження волі строком на 2
роки;

·
по ч. 2
ст. 263 КК
України - у
вигляді обмеження волі строком на З роки;

·
по ч. 1
ст. 121 КК
України - у
вигляді позбавлення волі строком на 6
років;

·
по ч. 1
ст. 115 КК
України - у
вигляді позбавлення волі строком на 12
років.

У відповідності до ст. 70 КК України, засудженому ОСОБА_1призначити остаточне
покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років.

Строк покарання ОСОБА_1 рахувати з 1
грудня 2006 року,
залишивши йому запобіжним заходом тримання під вартою у слідчому ізоляторі.

Речові докази по справі: ножі та килимове покриття знищити, а куртку - повернути
ОСОБА_1.

На відшкодування судових витрат з ОСОБА_1 стягнути в доход держави 183 грн. 08 коп..

Цивільний позов прокурора задовольнити і стягнути з ОСОБА_1 1465 грн. 38 коп. ( одну тисячу
чотириста шістдесят п'ять грн.. 38
коп.) на користь Сосницької центральної районної лікарні.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково та
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3840,35
грн. (три тисячі вісімсот сорок грн. 35
коп.) на відшкодування матеріальної шкоди і 45000 грн. (сорок п'ять тисяч грн.) на відшкодування моральної
шкоди, а всього -
48840,35 грн. (сорок вісім тисяч вісімсот сорок грн. 35 коп.).

Вирок може бути оскаржено і на нього внесено подання прокурором до

Верховного Суду України, через апеляційний суд Чернігівської області,

протягом одного місяця після проголошення, а засудженим - в той же строк

після вручення копії вироку.