АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/2168/14-к Номер провадження 11-кп/786/180/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 296 КК України 0 Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні заступника прокурора Лохвицького району Полтавської області на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Михайлівка Бершадського р-ну Вінницької обл., з вищою освітою, одруженого, утриманців не маючого, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якого визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :
до Апеляційного суду Полтавської області звернувся прокурор у кримінальному провадженні заступник прокурора Лохвицького району Полтавської області з апеляційною скаргою на вказаний вирок, у якій ставить питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вказує, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не враховано, що вчинений ним злочин являє собою підвищену суспільну небезпечність, відноситься зо тяжких злочинів, фактичне невизнання обвинуваченим вини, не усвідомлення протиправності своїх дій, що свідчать про особливу суспільну небезпечність даної особи.

Просить ухвалити новий вирок , яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_8 повернута апелянту ухвалою від 24 лютого 2014 року.

Вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2014 року ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ управління МВС України в Полтавській області 786,24 грн. витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину при наступних обставинах.

20.08.2014 року, близько 19 год. 30 хв. в м. Лохвиця Полтавської області, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в буд. АДРЕСА_2 , почув із сусіднього господарства , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 , гучну музику, яка протягом останніх двох років його нервувала. З метою припинення звучання музики, яка протягом останніх двох років його нервувала. З метою припинення музики, ОСОБА_7 взяв дома мисливську гладкоствольну рушницю «ИЖ 58 МАЕ» серійний номер « НОМЕР_1 » , к. 12 ( дозвіл № НОМЕР_2 від 11.04.1004 року виданий Лохвицьким РВ УМВС України в Полтавській області дійсний до 1.03.2015 року), спорядив її двома патронами і пішов до господарства ОСОБА_9 . Усвідомлюючи суспільно небезпечний характери свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки , бажаючи їх настання, створюючи реальну загрозу для життя та здоров`я громадян, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, перебуваючи на проїжджій частині АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , побачивши на ганку будинку ОСОБА_9 , зробив один постріл по вхідних дверях будинку. Після того, як ОСОБА_9 забіг до будинку, ОСОБА_7 зробив постріл по фасадній частині будинку, перезарядив рушницю та здійснив постріл у вікно житлової кімнати. Потім ОСОБА_7 пішов до свого будинку, де залишив рушницю. Потім ОСОБА_7 прийшов знову до господарства ОСОБА_9 , де взявши штикову лопату, пошкодив нею вхідні двері та зайшов будинку. Дій ОСОБА_7 були припинені потерпілим ОСОБА_9 , який вихватив лопату з рук ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора ОСОБА_6 , яка апеляційну скаргу не підтримала, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду знаходить, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає на підставі наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом у межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у грубому порушенні порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганства), що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням вогнепальної зброї, ґрунтується на сукупності доказів, належно перевірених і оцінених в судовому засіданні та детально наведених у вироку.

Як видно із мотивувальної частини вироку, обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, місцевий суд, дотримуючись основних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, врахував характер і тяжкість вчиненого злочину, що відноситься до тяжких, дані про особу винного, який характеризується позитивно, є пенсіонером та раніше не судимий. Судом правильно враховано як пом`якшуючу покарання обставину те, що потерпілий фактично спровокував протиправні дії ОСОБА_7 , а також те, що обвинувачений внаслідок даної події переніс гострий інфаркт міокарда та продовжує лікування. Обставин, що обтяжує покарання судом першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів вважає висновки суду про призначення ОСОБА_7 мінімальної міри покарання та звільнення від його відбування правильними, оскільки були враховані пом`якшуючі покарання обставини та ставлення обвинуваченого до вчиненого, який по суті не заперечував фактичні обставини, а доводи апеляційної скарги прокурора висновки суду першої інстанції не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405 КПК України колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу заступника прокурора Лохвицького району Полтавської області залишити без задоволення, а вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_3