Справа № 1-17/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2011 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді - О. Л. Литвиненко

при секретарі Лунгул Т.А.

з участю прокурора Бабюк С.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с.Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, військовозобов»язаного, пільгами не користується, одруженого, працюючого автослюсарем у ТОВ «Сучасне світло», проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого;

обвинувачується за ст. 286 ч. 3 КК України.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом -автомобілем НОМЕР_1, порушив правила безпеки дорожнього руху, допустивши виїзд за межі проїзної частини автодороги "Київ - Суми" та подальше перекидання керованого ним автомобіля, внаслідок чого пасажири автомобіля марки " DAEWOO LANOS 1,5", державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з отриманими тілесними ушкодженнями доставлений до Баришівської ЦРЛ, де 31.10.2007 року помер.

Так, 27.10.2007 року близько 01 години на 62 км. + 802 м автодороги "Київ-Суми" Баришівського району Київської області водій ОСОБА_2, керуючи власним технічно справним автомобілем НОМЕР_3, рухаючись зішвидкістю близько 90 км/год. в напрямку м. Суми, на заокругленні автодороги ліворуч, проявив злочинну недбалість до дорожньої обстановки, яка склалася, в порушення вимог п. 1.3, п. 1.5 та п. 2.3 б Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002 року, проявив неуважність та безтурботність до дорожньої обстановки, не відреагувавши на її зміну, чим поставив під загрозу життя та здоров'я громадян, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, введених в дію з 01.01.2002 року, не обрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, а також особливостей вантажу, що перевозиться, і технічного стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратив керованість над автомобілем, виїхав за межі проїзної частини автодороги на ліве узбіччя та лівий кювет з подальшим перекиданням автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажир заднього правого пасажирського сидіння автомобіля марки " DAEWOO LANOS 1,5", державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно висновку судово-медичного експерта № 53 від 29.01.2008 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: лінійних та смугастих саден на правій боковій поверхні тулуба, крововиливу в м'які тканини лобної області голови, масивних крововиливів під м'яку мозкову оболонку та в речовину та шлуночки головного мозку, перелому 1-3 ребер справа, перелому 3-го грудного хребця з пошкодженням спинного мозку, забою верхівок обох легень, крововиливу в праву олегеневу порожнину, від яких загинув на місці пригоди. Згідно судово-токсикологічного дослідження № 2660 від 14.11.2007 року у ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт: в крові - 2,64 %0, в сечі - 3,2 %0, що звичайно при житті може відповідати сильному алкогольному сп'янінні.

- пасажир заднього лівого пасажирського сидіння автомобіля марки " DAEWOO LANOS 1,5" ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, з отриманими тілесними ушкодженнями з місця пригоди доставлений до Баришівської ЦРЛ, де 31.10.2007 року помер. Згідно висновку судово-медичного експерта № 54 від 29.01.2008 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в м'які тканини лоба, масивних крововиливів під м'яку мозкову оболонку навколо обох півкуль та в речовину в обох лобних та на основі обох скроневих долей головного мозку, перелому 3-го ребра справа, 1-4 ребра зліва по середнєаксилярній лінії та 6-10 по лопаточній лінії. Згідно медичної документації' поступив в стаціонар в стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, порушення водієм ОСОБА_2 вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме:

п. 1.3 - учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9 "А" - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,

які знаходяться в прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що спричинили загибель ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в скоєнні інкримінованих злочинних дій не визнав та пояснив суду, що 27.10.2007 року їхав на власному автомобілі марки " DAEWOO LANOS 1,5" з м. Києва в с. Нову Басань Бобровицького району Чернігівської області. Приїхавши в село, зупинився біля бару, де зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_3, з якими пішов в бар. ОСОБА_4 попросив звозити його та ОСОБА_3 в с. Перемогу Баришівського району Київської області. По дорозі заїхали на автозаправочну станцію, де заходили в кафе. Хлопці йому купили коньяк і сік, але спиртне він не вживав. Він розмовляв з барменом і коли вийшли з кафе ОСОБА_4 та ОСОБА_3 він не бачив. А коли вже вийшов з бару, то побачив автомобіль «Мерседес» і товаришів біля нього, які розмовляли з незнайомими хлопцями. Один з невідомих підійшов до нього і запитав чи не сидів він раніше, на що ОСОБА_2 відповів що ці хлопці це його земляки. Незнайомий відвів його в сторону і ударив ОСОБА_2. Між собою хлопці не бились. Вони втрьох сіли в автомобіль, він за кермо, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на заднє сидіння і поїхали по автошляху в сторону с. Нова Басань. Дана дорога має по одній смузі руху, по ній транспорт ні в яку сторону не рухався. Він рухався зі швидкістю близько 90 км на годину. ОСОБА_3 темна пора доби, дорожнє покриття сухе, дорога мала плавне заокруглення вправо. Проїхавши два-три кілометри від бару, він помітив у дзеркало заднього виду світло фар іншого автомобіля позаду і відчув удар у задню частину свого автомобіля. Від удару автомобіль відкинуло на ліве узбіччя по ходу руху, де він перевернувся. Як вибрався з автомобіля не пам»ятає. Вийшов на проїздну частину та почав зупиняти автомобілі. Водій одного автомобіля зупинився, де він дівся не знає. Після ДТП його каретою швидкої допомоги привезли в Баришівську лікарню, де він перебував до ранку. А вранці взяв свій одяг, втік з лікарні, так як був у шоковому стані та на таксі поїхав в м. Київ до себе на роботу на СТО, звідки викликали швидку допомогу і відвезли його до лікарні.

Винність підсудного ОСОБА_2 в скоєнні інкримінованого злочину доведена в судовому засіданні повністю і підтверджується сукупністю доказів зібраних по справі:

Показами потерпілого ОСОБА_5 про те, що разом з ним проживав його син ОСОБА_3. Того дня син їхав з підсудним в автомобілі, підсудний керував автомобілем зі швидкістю 90 км/годину і не справився з керуванням, виїхав у кювет. Від отриманих тілесних ушкоджень син загинув відразу на місці пригоди, а ОСОБА_4 помер у лікарні.

Показами потерпілого ОСОБА_6 про те, що 27.10.2007 року йому додому зателефонувала якась жінка і повідомила, що його син потрапив у ДТП і перебуває у лікарні. Він відразу пішов до матері ОСОБА_2, вона повідомила, що син не приїздив додому. І зателефонувала до невістки в м. Київ, та повідомила, що ОСОБА_2 приїхав додому випивший, вони посварились і він поїхав в с. Нову Басань до своєї матері. Слідчий приїздив до нього додому і говорив, що ОСОБА_2 повністю винен в ДТП і з його вини загинув син. ОСОБА_2 до судового засідання збитки не відшкодував і навіть не пропонував.

Показами свідка ОСОБА_7 про те, що він працюючи слідчим в складі оперативної групи виїжджав на місце ДТП, яка трапилась на автошляху Київ-Суми. На тій ділянці шляху дорога мала заокруглення. На обочині знаходився автомобіль «Деу Ланос», який був перевернутий на криші. Поряд з автомобілем лежав труп чоловіка. В автомобілі знаходився ще один потерпілий. Водія автомобіля «Деу Ланос» не було, працівники патрульної служби сказали, що його забрала швидка допомога. Він приїхав у Баришівську лікарню і допитував водія ОСОБА_2, який говорив, що він з односельчанами заїжджав на автозаправочну станцію і там з невідомими особами у них виник конфлікт і сварка. І коли вони їхали то той автомобіль наздогнав їх і ударив автомобіль, яким керував ОСОБА_2 у задню частину. Від цього удару він втратив керування автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху. При дачі цих пояснень марки того автомобіля він не називав. Свідок ОСОБА_7 підсудному не повірив. При огляді місця події на проїзжій частині дороги нічого не було виявлено, ні фрагментів деталей, ні краски. Деталі від автомобіля знаходились за межами проїзжої частини дороги, в кюветі і по траєкторії руху автомобіля на обочині. ОСОБА_3 видно, що автомобіль з»їхав з дороги плавно, не різко. На заокругленні дороги ОСОБА_2 можливо задрімав і не помітив незначний поворот.

Показами свідка ОСОБА_8 про те, що він перебуваючи на чергуванні як водій службового автомобіля разом із слідчим виїжджав на місце ДТП на автошляху Прилуки-Київ. Автомобіль «Део Ланос» знаходився перевернутим на узбіччі, в кюветі. Огляд він не проводив, водія автомобіля не бачив.

Показами свідка ОСОБА_9 про те, що того дня вона перебувала на чергуванні в Перемозькій сільській лікарні. Вночі виїздили на місце дорожньо-транспортної пригоди за с. Перемога. На місці пригоди були вже працівники міліції, підсудний був біля автомобіля, перебував у шоковому стані. Неподалік лежало два чоловіка. Водія автомобіля ОСОБА_2 забрали і відвезли в Баришівську лікарню. Запаху алкоголю від нього не відчула.

Показами свідка ОСОБА_10 про те, що того дня перебувала на чергуванні в лікарні і бригадою робили виїзд на місце дорожньої пригоди на автодорогу Київ-Суми. Бачила перевернутий автомобіль. Водія вони відвезли до Баришівської лікарні. Від нього вона не чула запаху алкоголю.

Показами експерта ОСОБА_11 про те, що при огляді іншого транспортного засобу по іншій справі по приїзду в Баришівський РВ ГУ МВС України, він оглядав автомобіль"DAEWOO LANOS 1,5" темно-синього кольору. Під час ДТП автомобіль перевертався, на ньому були сліди від перевертання, земля та трава. На автомобілі не було заднього бампера, слідчий шукав цей бампер. Згодом на експертизу надійшла постанова і він робив заключення. При огляді автомобіля не було виявлено ніяких ознак, характерних для контакту з іншим автомобілем, бампер був відсутній, заключення робив по фотознімках, а сам автомобіль оглядам раніше. На наданих фотознімках чітко видно, що в місцях де кріпиться задній бампер відсутністє зміщення металу ззаду наперед. Із вихідних даних постанови про призначення експертизи зазначено, що водій автомобіля від удару іншим автомобілем у задню частину відчув сильний удар і навіть закинув голову назад. При такому ударі бампер повинен був деформуватись і на місцях кріплення бампера повинні деформуватись металеві частини його кріплення та підсилювач. Але дана деформація відсутня, що свідчить про відсутність такого удару у задню частину бампера іншим автомобілем. Якщо це був незначний удар, то автомобіль свою курсову стійкість не міг втратити.

Крім показів потерпілих, свідків, експерта винність підсудного ОСОБА_2 в скоєнні інкримінованих злочинних дій підтверджується:

-рапортом працівника міліції про те, що 27.10.2007 року в 03 години 15 хвилин до чергової частини Баришівського РВ по телефону надійшло повідомлення про те, що на автошляху Бровари-Прилуки сталося ДТП з потерпілими особами ( а.с.23);

-протоколом огляду місця дорожно-транспортної пригоди від 27.10.2007 року та схемою пригоди, згідно яких на 62 км автодороги Київ-Прилуки сталась дорожно-транспортна пригода, на відстані 198 метрів від знака 63 км в кюветі на криші знаходиться автомобіль «Део Ланос», на відстані 13 м від заднього лівого колеса знаходиться труп невідомого громадянина (а.с. 24,26);

-протоколом огляду транспорту від 27.10.2007 року, згідно якого в автомобілі НОМЕР_4 деформовано повністю кузов, розбито передні блок фари та задні фари, габарити ( а.с.25);

-протоколом додаткового огляду місця події від 18.01.2008 року, згідно якого на відстані 180 метрів від кілометрового показника 63 км та 3,5 м від краю обочини виявлені частини переднього бампера автомобіля, поруч із частинами бамперу знаходяться два пластмасові ковпаки колес автомобіля, виявлені частини пінопластового підсилювача пластмасового бампера, частини корпуса та скла фари автомобіля ( а.с.36);

-протоколом огляду речових доказів від 12.09.2007 року, згідно якого оглянуто автомобільНОМЕР_4, який має механічні пошкодження, а саме: пошкоджено кузов автомобіля, лобове скло, фари, дверки та кришку багажника, диски колес ( а.с.37);

-висновком експерта № 53 від 29.01.2008 року та актом № 309 від 16.11.2007 року, згідно яких при дослідженні трупа ОСОБА_3 виявлені слідуючі пошкодження: лінійні та смугасті садна на правій боковій поверхні тулуба, крововилив у м»які тканини лобної області голови, масивні крововиливи під м»яку мозкову оболонку та в речовину та шлуночки головного мозку, перелом 1-3 ребер справа, перелом 3-го грудного хребця з пошкодженням спинного мозку, забій верхівок обох легень, крововилив в праву олегеневу порожнину; всі пошкодження могли бути причинені пасажиру правого бокового сидіння автомобіля під час ДТП; смерть ОСОБА_3 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась крововиливом на лобі, масивними крововиливами під оболонки та в речовину та шлуночки головного мозку і відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечних для життя (а.с.76, 77);

-актом судово-токсологічного дослідження № 2660 , згідно якого в крові та сечі трупа ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в крові-2,64%, в сечі 3,2% (а.с.78);

-висновком експерта № 54 від 29.01.2008 року та актом № 320 від 01.11.2007 року, згідно яких при дослідженні трупа ОСОБА_4 виявлені численні пошкодження: крововилив в м»які тканини лоба, масивні крововиливи під м»яку мозкову оболонку навколо обох півкуль та в речовину в обох лобних та на основі обох скроневих долей головного мозку, перелом 3-го ребра справа, 1-4 ребер зліва по середнєаксилярній лінії та 6-10 по лопаточній лінії; всі пошкодження могли бути причинені пасажиру легкового автомобіля під час ДТП від удару головою об внутрішні деталі його салона; смерть ОСОБА_4 настала від закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась масивними крововиливами під оболонки та забоєм речовини головного мозку і відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень, як небезпечних для життя ( а.с.82, 83);

-висновком експерта № 139 від 29.01.2008 року, згідно якого система робочого гальма автомобіля НОМЕР_5 на момент огляду знаходиться в непрацездатному, технічно несправному стані із-за розриву лівого переднього гальмівного шланга, яка виникла в момент ДТП. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено ( а.с.90-91);

-фототаблицями до висновку № 139 від 29.01.2008 року із виглядом наданого автомобіля «Део Ланос» та наявними пошкодженнями ( а.с. 94-98);

-висновком експерта № 604 А від 13.09.2010 року, згідно якого механічних пошкоджень в задній частині автомобіля НОМЕР_6, характерних для контакту з іншим транспортним засобом не виявлено ( а.с.131-133);

-іншими матеріалами справи.

Оцінюючи добуті по справі докази в їх совокупності, суд вважає їх достовірними.

Суд не приймає як доказ по справі висновок спеціаліста за результатами дослідження механізму ДТП, яка сталась 27.10.2007 року на автодорозі Київ-Прилуки, так як дана експертиза не призначалась ні органами досудового слідства, ні судом і експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України.

Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_2 за ст. 286 ч. 3 КК України вірна, поскільки підсудній порушив правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, керуючи транспортним засобом, що спричинили загибель двох осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

При цьому суд критично відноситься до показів підсудного ОСОБА_2 про те, що автомобіль, яким він керував під час ДТП вдарив в задню частину інший автомобіль. Дані покази спростовуються показами свідка ОСОБА_7 про те, що при огляді місця події на проїзжій частині дороги не було виявлено ні фрагментів деталей, ні краски, які б свідчили про зіткнення автомобілів. При опитуванні слідчим у лікарні ОСОБА_2 не називав який автомобіль штовхнув його автомобіль, не називав марки. Деталі від автомобіля знаходились за межами проїзжої частини дороги, в кюветі і по траєкторії руху автомобіля на обочині. ОСОБА_3 видно, що автомобіль з»їхав з дороги плавно, не різко. На заокругленні дороги ОСОБА_2 можливо задрімав і не помітив незначний поворот. Свідок ОСОБА_7 при опитуванні ОСОБА_2 не повірив в його свідчення, що його автомобіль вдарив інший автомобіль.

Спростовуються дані покази підсудного ОСОБА_2 показами експерта ОСОБА_11 в судовому засіданні про те, що на наданих на експертизу фотознімках чітко видно, що в місцях де кріпиться задній бампер відсутністє зміщення металу ззаду наперед. Із вихідних даних постанови про призначення експертизи зазначено, що водій автомобіля від удару іншим автомобілем у задню частину відчув сильний удар і навіть закинув голову назад. При такому ударі бампер повинен був деформуватись і на місцях кріплення бампера повинні деформуватись металеві частини його кріплення та підсилювач. Але дана деформація відсутня, що свідчить про відсутність такого удару у задню частину бампера іншим автомобілем. Якщо це був незначний удар, то автомобіль свою курсову стійкість не міг втратити, що спростовує покази підсуднього про удар взагалі його автомобіля іншим автомобілем.

Невизнання вини підсудним ОСОБА_2 та покази про те, що автомобіль, яким він керував під час ДТП вдарив в задню частину інший автомобіль, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний злочин.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь скоєного злочину, особу підсудного, що позитивно характеризується по місцю попередньої та даної роботи, що на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, повне відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди обом потерпілим. Як пом,якшуючу вину обставину підсудному ОСОБА_2 суд враховує сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючі вину обставини підсудному ОСОБА_2 судом не встановлені. Суд також враховує думку обох потерпілих по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про обрання підсудному міри покарання не пов»язаної з позбавленням волі. І вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2 можливе без позбавлення волі. Суд вважає за можливе застосувати до підсудного ОСОБА_2 ст. ст. 75, 76 КК України.

З урахуванням того, що підсудним ОСОБА_2 порушено правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортними засобами, що спричинили смерть двох осіб, суд вважає за необхідне позбавити підсудного ОСОБА_12 прав керування транспортними засобами.

Речовий доказ по справі автомобіль НОМЕР_7 повернуто власнику ОСОБА_2 ( а.с. 38,39).

Цивільні позови потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заявляли. Лише на досудовому слідстві подавали заяви про визнання їх цивільними позивача, по яких слідчий прийняв відповідні рішення.

По справі проведено експертизу технічного стану автомобіля, вартість якої становить 304 гривні 24 копійки, також проведено транспортно-трасологічну експертизу , вартість якої становить 1671 гривня 84 копійки, які необхідно стягнути з підсудного ОСОБА_2 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області.

Керуючись ст. 323 324 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п»ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст.76 КК України ОСОБА_2 зобов"язати періодично з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 304 гривні 24 копійки вартості експертизи технічного стану автомобіля та 1671 гривню 84 копійки вартості транспортно-трасологічної експертизи.

Речовий доказ по справі автомобіль НОМЕР_7 повернуто власнику ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений на протязі 15 діб до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області засудженим з часу проголошення вироку.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_13