УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №272/888/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , секретаря ОСОБА_7 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
у с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_6 засуджено: за ч. 2 ст. 309 КК - на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2012 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків, - 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у зв`язку з проведенням експертизи в сумі 244, 72 грн. та знищити речові докази - наркотичні засоби.
Згідно вироку, ОСОБА_6 за невстановлених слідством обставин незаконно придбав та переніс до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_2 наркотичний засіб канабіс (марихуану) загальною масою 45,147 гр. у висушеному стані та незаконно зберігав у будинку за вказаним місцем проживання для власних потреб без мети збуту до моменту виявлення та вилучення його під час обшуку працівниками міліції в період часу з 19 год. 50 хв. до 21 год. 55 хв. 17 лютого 2014 року.
В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження за недоведеністю його винності у вчиненні злочину. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту та однобічність судового розгляду. Твердить про незаконність проведення обшуку та одержання доказів за місцем його проживання.
До початку апеляційного розгляду 24 липня 2015 року до апеляційного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про закиття кримінального провадження щодо нього внаслідок застосування до нього п.п. в, є ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році".
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, обгрунтований аналіз яких наведено у вироку.
Зокрема, суд першої інстанції обгрунтовано визнав недостовірними показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочину, з врахуванням даних про виявлення та вилучення 17 лютого 2014 року за місцем його проживання у різних місцях особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани) загальною кількістю 45,147 гр. під час законного обшуку з дозволу суду; показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про обставини проведення обшуку та поведінку матері та дружини обвинуваченого безпосередньо перед проведенням обшуку в їх будинку; висновку судово-наркологічної експертизи від 6 травня 2014 року про психічні та поведінкові розлади ОСОБА_6 внаслідок вживання канабіноїдів, а також даних про те, що в аналізі сечі цього обвинуваченого, відібраного 3 липня 2014 року, було виявлено канабіноїди (а. с. 142, 143).
З врахуванням тих обставин, що обшук за місцем проживання обвинуваченого було проведено на підставі обгрунтованої ухвали слідчого судді Андрушівського районного суду Житомирської області від 17 лютого 2014 року, суд першої інстанції законно та обгрунтовано визнав допустими докази щодо виявлення та вилучення наркотичних засобів за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 .
Судовий розгляд даного кримінального провадження проведено достатньо повно без істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Дані про відсутність обвинуваченого за місцем проживання на час проведення обшуку та вилучення наркотичних засобів не спростовують правильності висновків суду першої інстанції з врахуванням сукупності всіх доказів у справі, яким у вироку дано належну оцінку.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України та йому обгрунтовано було призначеного покарання за сукупністю вироків, оскільки новий злочин було вчинено під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання за ст. ст. 309 ч. 2, 310 ч. 1 КК України за попереднім вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2012 року.
За своїм видом та розміром призначене обвинуваченому покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
Тому доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.
Обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 є законним та обгрунтованим. Підстав для його скасування або зміни немає.
Разом з тим, заявлене обвинуваченим після постановлення вироку клопотання про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2014 році" підлягає частковому задоволенню, а обвинувачений - звільненню від покарання, оскільки на день набрання чинності цим законом він вчинив злочин середньої тяжкості та має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не позбавлений батьківських прав. Ці обставини підтверджуються даними повторного свідоцтва про народження дитини НОМЕР_1 від 05.05.2015р. та довідок Зарубинецької сільської Ради Андрушівського району Житомирської області від 07.05.2015р. та служби в справах дітей Андрушівської РДА від 03.08.2015р.
Клопотання щодо застосування п. є) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" є необгрунтованим, оскільки обовязковою умовою застосування цього закону є відсутність інших працездатних дітей у батьків, що долягли 70-річного віку, а згідно пояснень обвинуваченого у судовому засіданні апеляційного суду, у нього є рідний старший брат, який є працездатним та сумісно з ним утримує матір ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Перешкоди, передбачені ст. 4 Закону України "Про амністію у 2014 році", для застосування амністії щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні. Згідно довідки про попередні судимості раніше до нього амністія не застосовувалася.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, ст. ст. 1, 9 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 8 квітня 2014 року, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Андрушівського районного суду Житомирської області від 30 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.
Звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання за цим вироком на підставі п. в). ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 8 квітня 2014 року.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді: