overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Єдиний унікальний номер193/837/15-к
Провадження №1-в/193/218/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
30 червня 2015 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника КВІ: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання інспектора Софіївського МРВ кримінально - виконавчої інспекції про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель: АДРЕСА_1 , -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 згідно вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2015 року засуджений по ч.1 ст.289 КК України до 3 років обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік

За час відбування покарання характеризується посередньо. До адміністративної та кримінальної відповідальності за період відбування покарання не притягувався, громадського порядку не порушує, по характеру спокійний, врівноважений,тимчасово не працює, алкогольними напоями не зловживає, до обов"язків покладених на нього судом не завжди ставився добросовісно, а саме 12 вересня 2014 року без поважної причини не з"явився на періодичну реєстрацію до КВІ, скарг від жителів села та сусідів на поведінку ОСОБА_5 до Кам"янської сільської ради не надходило, в зв`язку з чим кримінально-виконавча інспекція клопоче про звільнення ОСОБА_5 від покарання в зв`язку із закінченням іспитового строк у та не вчинення нового злочину.

Засуджений ОСОБА_5 будучи належним чином увідомленим про дату та час розгляду справи в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не увідомив.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника інспекції, прокурора, який підтримав подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню із наступних підстав:

Зібраними матеріалами встановлено, що на час внесення подання до суду ОСОБА_5 відбув призначений йому іспитовий строк 1 рік, на протязі якого не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, характеризується посередньо, покладені на нього обов`язки судом виконував сумлінно, з`являючись на реєстрацію до КВІ та звітуючи про свою поведінку, тим самим довівши своє виправлення (а.с. 5-7).

Відповідно до ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

На підставі ст.78 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
1. Подання інспектора Софіївського МРВ кримінально - виконавчої інспекції задовільнити.

2. Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного Софіївським районним судом Дніпропетровської області 20 червня 2014 року в зв`язку із закінченням іспитового строку та не вчинення нового злочину.

3. На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення.

Суддя:
Справа № 215/2893/15-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу подання Саксаганського МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області від 03.06.2015 р. про звільнення від відбування покарання з випробуванням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2014 р. ОСОБА_4 був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи.

Саксаганський МВ КВІ зазначає у поданні, що у зв`язку з тим, що іспитовий строк закінчився, засуджений не вчиняв нового злочину, обов`язки покладені на нього судом виконував, тому він підлягає звільненню від покарання.

Представник Саксаганського МВ КВІ та засуджений у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд подання за їх відсутності.

Прокурор проти звільнення засудженого від покарання не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Як встановлено судом, засуджений протягом іспитового строку, що закінчився, не вчинив нового злочину, обов`язки покладені на нього виконував.

Таким чином, суд вважає можливим подання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Подання Саксаганського МВ КВІ УДПтС України в Дніпропетровській області - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від покарання, призначеного вироком від 03.06.2014 р. Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 днів, шляхом подачі апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя:
ПОСТАНОВА Справа №4-239/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2010 року Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Крушевської Л.Л., прокурора Білецького ОТ., слідчого Ковальчука А.Л., обвинуваченого, адвоката ОСОБА_1, розглянувши подання слідчого СВ ЛВ на ст..Козятин УМВС України ОСОБА_2, погодженого з Коростенським транспортним прокурором про поміщення обвинуваченого ОСОБА_3, 30.10.1988року народження, уродженця ОСОБА_4, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, судимого 17.06.2005року Бердичівським міськрайсудом за cm.. 185 ч.2,128 КК України на 4роки 2 місяці позбавлення волі, в вартове судово-психіатричне відділення № 9 Вінницької обласної психіатричної лікарні для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, -

Встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 02.07.2009 року в спільно з ОСОБА_5 на пероні залізничного вокзалу cm..Бердичів відкрито викрали майно ОСОБА_6 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров 'я потерпілого.

02.07.2009 року кримінальну справу порушено за cm.. 186 ч.2 КК України.

Обвинуваченому обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд.

В поданні слідчого порушено питання про поміщення обвинуваченого у вартове відділення психіатричної лікарні з метою проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Слідчий та прокурор подання підтримали.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення подання не заперечили.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд дійшов висновку про задоволення подання.

Згідно з витягом з протоколу медико-педагогічної комісії від 20.01.2004 року ОСОБА_3 має легку розумову відсталість з порушенням поведінки та емоцій. Постановою слідчого від 04.10.2010 року призначено судово-психіатричну експертизу. За повідомленням міжобласного центру судово-психіатричної експертизи від 14.10.2010 року обвинувачений ОСОБА_3 потребує детального обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару, тобто проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи для визначення його індивідуально-психологічних особливостей і їх впливу на характер вчинених злочинів.

Відповідно до cm..205 КПК України якщо при проведенні судовомедичної або судовопсихіатричної експертизи виникає необхідність тривалого спостереження за обвинуваченим або дослідженням його, суд за поданням слідчого, погодженого з прокурором поміщає його у відповідний медичний заклад.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 потребує тривалого спостереження, судовопсихіатрична експертиза має бути проведена в умовах спеціального медико-психіатричного стаціонару.

Керуючись 165-2, 205 КПК України, Законом України „Про психіатричну допомогу", -

Постановив :

Помістити обвинуваченого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в вартове судово-психіатричне відділення № 9 Вінницької обсласної психіатричної лікарні ім..ОСОБА_7 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

На постанову може бути подана апеляція протягом 3 діб до апеляційного суду Житомирської області.

Суддя:
справа № 274/3083/15-к
П О С Т А Н О В А
30.06.2015 року суддя Бердичівського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві подання начальника Бердичівського МВВС про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз засудженого 19.08.2011 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, -
встановив:
начальник Бердичівського МВВС звернувся до суду з поданням, в якому просить встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд та певні обмеження. Своє прохання мотивує тим, що ОСОБА_3 раніше судимий, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, продовжує надалі порушувати громадський порядок, на попередження органів внутрішніх справ не реагує.
В судовому засіданні представник Бердичівського МВВС подання підтримав.
Засуджений ОСОБА_3 не заперечив проти встановлення відносно нього адміністративного нагляду.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що подання є підставним і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 19.08.2011 року Бердичівським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 позбавлення волі. Після звільнення ОСОБА_3 не зробив для себе вірних висновків, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушує громадський порядок та вчиняє правопорушення, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме:
23.06.2015 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17 грн.;
25.06.2015 року за ст. 175-1 ч. 2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 170 грн.;
26.06.2015 року за ст. 178 ч. 2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 51 грн.
Незважаючи на профілактичні заходи з боку Бердичівського МВВС, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став.
За таких обставин, суддя приходить до висновку про необхідність встановлення адміністративного нагляду відносно ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 3 п. "в" 5 ч. 2 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі, суддя,
постановив:
встановити відносно ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на один рік з наступними обмеженнями:
1. заборона виходу з будинку (квартири) за місцем проживання з 22 години до 06 години наступного дня;
2. реєстрація в органах внутрішніх справ один раз на місяць.
На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд на протязі 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1
Справа № 5-897/10
Постанова

Іменем України

24.12.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря Бакалович І.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Райківської виправної колонії № 73 по факту вилучення мобільного телефону у засудженого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

встановив:

18 листопада 2010 року о 17 годині 35 хвилин під час проведення обшуку у засудженого ОСОБА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон «НОКІА-6020», код 0520320, чорно-сірого кольору, бувший у використані, з батареєю живлення та сім-карткою мобільного оператора «МТС».

Як вбачається з письмових пояснень, засуджений ОСОБА_1, факт вилучення у нього мобільного телефону не заперечив.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 КВК України зберігання засудженим при собі грошей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях не допускається, а виявлені речи за рішенням суду можуть бути передані в дохід держави.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол вилучення № 103 від 18 листопада 2010 року, рапорти працівників колонії, письмове пояснення засудженого, суд приходить до висновку про необхідність передання вилученого предмета в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 102 ч. 7 КВК України, суд, -

постановив:

Вилучений працівниками Райківської виправної колонії № 73 у засудженого ОСОБА_1 мобільний телефон «НОКІА-6020», код 0520320, чорно-сірого кольору, бувший у використані, з батареєю живлення та сім-карткою мобільного оператора «МТС», передати в дохід держави.

Суддя:
ПОСТАНОВА Справа №1-п-25/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2009 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в

складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря Гурковської Н.В., прокурора

- ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві кримінальну

справу № 1656/93, порушену по факту крадіжки майна з приміщення магазину № 105,

розташованого в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, за ст. 81 ч. З КК України (в редакції 1960

року) з постановою слідчого СВ Бердичівського МВВС про направлення кримінальної

справи до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку з закінченням строків

давності,

встановив:

13 грудня 1993 року дізнавачем Бердичівського МВВС порушено кримінальну справу по факту крадіжки майна з приміщення магазину № 105, розташованого в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, за ст. 81 ч. З КК України ( в редакції 1960 року). Особа, яка скоїла злочин, ,проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами не встановлена.

В постанові слідчий ставить питання про можливість закриття кримінальної справи в

зв'язку із закінченням строків давності.

Потерпілий в судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу

у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні постанову підтримав.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення постанови.

Судом встановлено, що в ніч з 06 на 07 грудня 1993 року невідома особа скоїла крадіжку особистого майна з приміщення магазину № 105, розташованого в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, в м. Бердичеві на загальну суму 3754620 купонів. 13 грудня 1993 року дізнавачем Бердичівського МВВС по даному факту порушено кримінальну справу.

11 февраля 1994 року постановою слідчого СВ Бердичівського МВВС досудове слідство по справі зупинено до встановлення особи, причетної до скоєння злочину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення нею тяжкого злочину.

З дати події вчинення даного злочину минув зазначений термін.

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 11-1 ч. З, 282 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальну справу № 1656/93, порушену по факту крадіжки майна з приміщення магазину № 105, розташованого в м. Бердичеві по вул. К.Лібкнехта, за ст. 81 ч. З КК України (в редакції 1960 року) закрити у зв'язку із закінченням строків давності.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайоннийсуд протягом 7 діб з дня її винесення.

Головуючий:
ПОСТАНОВА Справа №1-п-19/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2009 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Заїки Г.М., за участю секретаря Гурковської Н.В., прокурора Дубцова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві кримінальну справу № 929/93, порушену по факту крадіжки майна ОСОБА_1, за ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) з постановою слідчого СВ Бердичівського МВВС про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку з закінченням строків давності,

встановив:

22 квітня 1993 року в.о. слідчого СВ Бердичівського МВВС порушено кримінальну справу по факту крадіжки особистого майна ОСОБА_1 з гаража в гаражному кооперативі № 5 по вул. Чуднівській, 143 в м. Бердичеві за ознаками злочину, передбаченого ст. 140 ч. 2 КК України ( в редакції 1960 року). Особа, яка скоїла злочин, проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами не встановлена.

В постановҐ слідчий ставить питання про можливість закриття кримінальної справи в

зв'язку із закінченням строків давності. '

Потерпілий в судове засідання не з'явився. Суд вважає можливим розглянути справу

у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні постанову підтримав.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення постанови.

Судом встановлено, що в ніч на 21 квітня 1993 року невідома особа скоїла крадіжку майна ОСОБА_1 з гаража в гаражному кооперативі № 5 по вул. Чуднівській, 143 в м. Бердичеві на загальну суму більше 500 тис. крб. 22 квітня 1993 року в.о. слідчого СВ Бердичівського МВВС по даному факту порушено кримінальну справу.

1 червня 1993 року постановою в.о. слідчого СВ Бердичівського МВВС досудове слідство по справі зупинено до встановлення особи, причетної до скоєння злочину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення нею тяжкого злочину.

З дати події вчинення даного злочину минув зазначений термін. -

На підставі наведеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. 11-1 ч. З, 282 КПК

України, суд, -

постановив:

Кримінальну справу № 929/93, порушену по факту крадіжки майна ОСОБА_1 за

ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року) закрити у зв'язку із закінченням строків

давності.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Житомирської області

через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її винесення.

Головуючий:
ПОСТАНОВА Справа №1-п-53/10

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого - судді Вельмик А. Є., при секретарі Слабик О. М., з участю прокурора Дубцова О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева постанову про направлення кримінальної справи № 1806/94 до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку із закінченням строків давності,-

Встановив:

23 грудня 1994 року слідчим Бердичівського МРВВС порушена кримінальна справа по факту грабежу гр. ОСОБА_1, за ознаками злочину, передбаченого ст. 141 ч. 2 УК УРСР (в редакції Закону 1960 року). Особа, що скоїла даний злочин не встановлена. Згідно постанови від 06.02.1995 року, попереднє слідство по справі було зупинено.

Слідчий вважає, що дана кримінальна справа підлягає закриттю відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки з дня вчинення винною особою тяжкого злочину минуло 10 років.

Прокурор не заперечив щодо закриття справи з підстав, вказаних в постанові.

Потерпіла в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно ч. З ст. 11 КПК України, якщо в ході дізнання та досудового слідства протягом строків, зазначених в ч. 1 ст. 49 КК України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду для вирішення питання про її закриття у зв'язку із закінченням строків давності.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що 09.12.1994 року близько 18 год. 00 хв. двоє невідомих осіб поблизу будинку № 14 по вул. Леніна м. Бердичева відкрито викрали у гр. ОСОБА_1 шапку з хутра, чим заподіяли їй матеріальної шкоди на загальну суму 6 млн. крб.

Під час дізнання та досудового слідства особа, що вчинила даний злочин не встановлена.

Враховуючи, що вчинений злочин кваліфіковано за ст. 141 ч. 2 КК України (в редакції Закону від 1960 року), а згідно Кримінального кодексу України від 05.04.2001 року даний злочин слід кваліфікувати за ст. 186 ч. 2 КК України, який відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, з дня його вчинення минуло більше як 10 років, суд приходить до висновку про можливість закриття кримінальної справи у зв'язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. ст. 7-1, 11-1 ч. З КПК України, 49 КК України, суд, -

Постановив:

Кримінальну справу № 1806/94 по факту грабежу гр. ОСОБА_1 закрити у зв'язку із закінченням строків давності.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб після проголошення.

Головуючий
Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 1/0612/43/11
П О С Т А Н О В А

про призначення справи до розгляду

10.06.2011м. смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Бичківської К.Г.

при секретарі Стужук Н.М.,

за участю прокурора Волкова С.М.

розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 364 ч. 2, ст. 382 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дана кримінальна справа підсудна Лугинському районному суду Житомирської області.

Порушень прав обвинуваченого на захист при проведенні досудового слідства не встановлено. Підстав для закриття, звільнення осіб від кримінальної відповідальності або зупинення провадження по справі немає. Порушення вимог КПК України під час проведення дізнання, попереднього слідства та порушення кримінальної справи, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, не встановлено. Обвинувальний висновок складено у відповідності з вимогами КПК України. Підстав для зміни або скасування запобіжного засобу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 237, 240, 244, 245 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст. 364 ч. 2, ст. 382 ч. 2 КК України прийняти до провадження Лугинського районного суду Житомирської області.

Справу призначити до слухання у відкритому судовому засіданні о 10.00 годині 17 червня 2011 р.

Запобіжний захід відносно підсудної залишити підписку про невиїзд.

В судове засідання викликати прокурора, осіб, зазначених у списку до обвинувального висновку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2
Справа № 0616/5244/12
П О С Т А Н О В А

23 листопада 2012 р. року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Сусловець М. Г.,

при секретарі Климець В.І.,

з участю прокурора Лівіної В.О.,

розглянувши при попередньому судовому розгляді матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 186 ч.3 КК України, -

встановив :

Справа підсудна Новоград-Волинському міськрайонному суду. Підстав для закриття або її зупинення немає. Обвинувальний висновок складено відповідно до вимог КПК України. Під час перевірки не було допущено таких порушень вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду. Беручи до уваги, що по справі є достатньо підстав для розгляду в судовому засіданні, керуючись ст.ст. 237, 240, 241, 244, 245 КПК України, -

постановив :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 186 ч.3 КК України прийняти до провадження Новоград-Волинського міськрайонного суду.

Запобіжний захід щодо підсудного ОСОБА_1 залишити попередньо обраний - взяття під варту .

Справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.12.2012 о 10:00 год.

Про час слухання справи повідомити прокурора, викликати учасників процесу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий: