Справа № 477/930/14-к
Провадження № 1-кп/477/10/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, без дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
24 грудня 2013 року, у громадянина ОСОБА_3 , який перебував в гостях у своєї бабусі ОСОБА_6 за місцем її постійного проживання в
АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення її грошових коштів.
В той же день, близько 21:30, ОСОБА_3 , дочекавшись коли
ОСОБА_6 лягла спати, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, оскільки вже 17 вересня 2013 року та 21 грудня 2013 року вчинив таємні крадіжки майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за що був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2014 року, таємно викрав з-під подушки ОСОБА_6 гаманець, вартістю 60 грн. з грошовими коштами в сумі 700 грн.
З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник і розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 760 грн.
Зазначене діяння підлягає кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину спочатку не визнав, вказавши, що кошти у ОСОБА_6 не крав, а вона їх надала йому у борг. Проте під час розгляду справи змінив позицію і свою вину у крадіжці визнав повністю, але покази надати відмовився. При висловлені промови у судових дебатах знову не погодився із пред`явленим йому обвинуваченням.
В той же час, вина ОСОБА_3 підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 від 25 грудня 2013 року до Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області про викрадення ОСОБА_3 її гаманця з грошима з домоволодіння по АДРЕСА_2 ;
- протоколом від 25 грудня 2013 року огляду місця події (з фототаблицями) домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки було викрадено майно ОСОБА_6 ;
- протоколом слідчого експерименту (з фототаблицями) від 21 лютого 2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , згідно з яким він на місці показав яким чином викрав гаманець з грошима у своєї бабусі, за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того його вина також підтверджується показами свідка
ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що працюючи в магазині в с. Мішково-Погорілове була знайома з громадянкою ОСОБА_6 . В грудні 2013 року вона з її слів дізналася, що її онук ОСОБА_3 викрав у неї всю пенсію. Крім того вона була присутня в якості понятої при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 . Під час цієї слідчої дії він самостійно і без примусу розповів та показав як викрав кошти ОСОБА_6 у її будинку.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні також підтвердив, що в кінці грудня 2013 року у бабусі ОСОБА_6 пропали кошти, які як потім з`ясувалося, викрав ОСОБА_3 , який часто так вчиняв.
Оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Тобто його вина в пред`явленому обвинуваченні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, як наркозалежна особа. Проведеною судово-психіатричною експертизою (акт № 132 від 18 березня 2014 року) встановлено, що психічними захворюваннями не страждає, виявляє синдром залежності від опіодіїв, канабіноїдів і алкоголю; в період часу, до якого відноситься інкримунуєме діяння, міг віддавати значення своїм діям та керувати ними.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують його покарання, судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані щодо його особи, суд прийшов до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримуніємої статті та з його реальним відбуттям.
Враховуючи, що злочин за цим вироком ОСОБА_3 вчинив до постановлення відносно нього вироку Ленінськогом районного суду
м. Миколаєва від 4 грудня 2014 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України до остаточного покарання у виді п`яти років і шести місяців позбавлення волі, тому остаточне покарання йому слід визначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип часткового складання покарань.
Цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду, оскільки на час винесення вироку вона померла, а її спадкоємці до судового засідання не з`явилися, що не позбавляє їх права на подання позову в порядку цивільного судочинства.
Процесуальні витрати відсутні.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 необхідно обраховувати з дня його затримання, здійснене 23 вересня 2014 року в зв`язку із засудженням його вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2014 року, який потім був врахований за правилами ч. 4 ст. 70 КК України при його засудженні вироком цього ж суду від 4 грудня 2014 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за сукупності злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за даним вироком та ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 грудня 2014 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 23 вересня 2014 року.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області, на протязі 30 днів з дня проголошення.
Суддя ОСОБА_1