Справа № 4-134/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011 року м. Кіровоград

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В., розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову відділу дізнання Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 03.03.2011 року про порушення кримінальної справи за фактом шахрайського заволодіння невстановленою особою коштами ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду зі скаргою на постанову відділу дізнання Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 03.03.2011 року про порушення кримінальної справи за фактом шахрайського заволодіння невстановленою особою коштами ОСОБА_3 у сумі 290000 грн. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, звернувся адвокат ОСОБА_1, у якій просить скасувати вказану постанову.

Вказує, що кримінальну справу порушено прокурором без достатніх підстав, з ігноруванням вимог ст.94 КПК України і хоча порушено кримінальну справу за фактом вчинення злочину, а не відносно конкретної особи, але порушена справа стосується інтересів ОСОБА_2, оскільки кримінальна справа використовується для спричинення шкоди його бізнесу та останній переслідується працівниками міліції.

Попередньо вивчивши матеріали скарги вважаю, що у відкритті провадження за нею має бути відмовлено виходячи з наступного.

Скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину може бути подана до суду особою, інтересів якої вона стосується, її захисником чи законним представником з достатнім обґрунтуванням порушення прав та законних інтересів відповідної особи (ч.3 ст.2367 КПК України). Терміни, які вжито в КПК України, мають значення, викладені в ст.32 цього Кодексу, коли немає окремих вказівок.

Щодо статусу захисника у ст.44 зазначеного Кодексу маються окремі вказівки, згідно з якими право захищати інтереси підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, а також свідка, виникає після допуску особи до участі у справі у порядку, встановленому законом. Згідно з ч.5 зазначеної статті, такий порядок полягає у винесенні особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором, суддею постанови про допуск захисника до участі в справі.

При цьому, повноваження адвоката у якості захисника на участь у справі стверджується ордером відповідного адвокатського об'єднання, а адвоката, який не є членом адвокатського об'єднання, - угодою.

Між тим підтвердження свого процесуального статусу захисника ОСОБА_2, тобто ордер або угоду, особа, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_1, не надав.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови №6 від 04.06.2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи» розяснив, що суддя має відмовити у прийнятті скарги на постанову про порушення кримінальної справи, якщо скаргу подано не уповноваженою особою.

Таким чином, вважаю, що перевірка правомірності порушення кримінальної справи за скаргою особи, яка не наділена правом оскарження постанови про порушення кримінальної справи, суперечила б як основним положенням досудового слідства, закріпленим у главі 11 КПК України, так і порядку оскарження дій слідчого і прокурора, закріпленому главою 22 зазначеного Кодексу, а тому у відкритті провадження за скаргою має бути відмовлено, що не позбавляє права осіб, перелік яких наведений у частинах 2, 3 ст.236-7 КПК України, звернутись за вирішенням зазначеного питання у загальному порядку.

Крім цього, згідно з ч.3 ст.236-7 КПК України, у разі визнання суддею обґрунтування порушення прав та інтересів особи, якою подано скаргу на постанову про порушення кримінальної справи за фактом вчинення злочину, недостатнім, суддя має прийняти рішення про відмову у відкритті провадження з розгляду скарги. Відмова у відкритті провадження не позбавляє права повторно звертатися до суду.

З поданої до суду скарги не вбачається, чи порушені права та законні інтереси ОСОБА_2 порушенням кримінальної справи та яким чином, чи проводились стосовно нього слідчі дії та які саме, а також обмежувались у звязку цим його права та свободи. На обґрунтування цього жодні належні доводи у скарзі не зазначені, а самі по собі загальні твердження щодо перешкоджання ОСОБА_2 у здійсненні підприємницької діяльності працівниками міліції, посади і місце роботи яких навіть не вказано, а також не зазначено яким саме чином при цьому використовувалась порушена кримінальна справа, не можуть бути визнані достатніми відповідно до змісту ч.3 ст.236-7 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 236-7 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження з розгляду скарги адвоката ОСОБА_1Ю, в інтересах ОСОБА_2 на постанову відділу дізнання Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 03.03.2011 року про порушення кримінальної справи за фактом шахрайського заволодіння невстановленою особою коштами ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Розяснити, що відмова у відкритті провадження за скаргою не перешкоджає повторному зверненню до суду у порядку, встановленому законом.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4