У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого
судді

Федченка О.С.,

суддів

Косарєва В.І., Філатова В.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 13 лютого 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від
22 серпня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина
України,

раніше неодноразово судимого:26.01.1994р. за

ч.1
ст.229-6,ч.1 ст.190,42 КК України на 3 роки

позбавлення волі; 13.03.1997р. за ч.3 ст.140, ч.2

ст.141,42,14 КК України на 5 років позбавлення

волі;11.07.2002р. за ч.4 ст.185,ст.69 КК України

на 3
роки позбавлення волі, звільненого

24.03.2005р. у зв'язку з відбуттям покарання,

засуджено

- за ч.2 ст. 309 КК України
на 3 роки позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 27
жовтня 2005 року вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1
визнано винним і засуджено за те, що він
10.05.2005р., знаходячись біля
зупинки громадського транспорту “Ринок колос”, розташованої на проспекті Миру в
м. Миколаєві, повторно, незаконно
придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій в кількості
4.4 мл, який в перерахунку на суху речовину складає 0.1628 г, і який зберігав
при собі без мети збуту.

У касаційній скарзі, як видно з її
змісту, засуджений ОСОБА_1 порушує
питання про перегляд судових рішень у зв'язку з тим, що справу щодо нього
сфальсифіковано. Посилається на те, що під час попереднього розгляду справи і в
судовому засіданні його клопотання і заяви були необґрунтовано відхилені судом,
чим було порушено відповідно до ст.45 КПК України його право на захист. Вважає,
що судом не було застосовано до нього ст.69 КК України, хоча для цього були
підстави. Просить скасувати вирок, а справу направити на додаткове
розслідування, а також надати йому захисника під час розгляду справи в
касаційній інстанції.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини вчиненого засудженим злочину. Висновки суду щодо винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 309 КК України за обставин, викладених у вироку
ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, яким суд дав належну
оцінку.

Як видно із протоколу судового
засідання від 22.08.2005р. ОСОБА_1 як підсудному були роз'яснені передбачені
законом процесуальні права, які йому були зрозумілі і будь-яких клопотань в нього не було (а.с.75).
Щодо надання послуг захисника, то ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив, що свої
інтереси буде захищати сам (а.с.74).

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням характеру і ступеня
тяжкості вчиненого ним злочину,
даних про його особу та обставин, що пом'якшують покарання і за своїм розміром
є близьке до мінімального. При цьому, як видно із вироку суд врахував те, що засуджений раніше
притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного
злочину.

Доводи у скарзі засудженого щодо порушення його права на захист
перевірялись судом апеляційної інстанції
і обґрунтовано визнані такими,
що не відповідають матеріалам справи.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону та прав засудженого, які могли б вплинути на
правильність постановлених судових рішень в матеріалах справи не виявлено.

Підстав до перегляду судових
рішень, з мотивів викладених у скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 394
КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційної
скарги ОСОБА_1 про перегляд вироку
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 серпня 2005 року та ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2005 року
щодо нього - відмовити.

Судді:

Федченко О.С. Косарєв В.І. Філатов В.М.