Справа № 399/629/15-к
Провадження № 1-кп/399/101/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Багнувате Турківського району Львівської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України
Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила підкуп виборців, тобто висловила пропозицію надати їм неправомірну вигоду у якості грошових коштів за голосування на виборах народних депутатів України за окремого кандидата за таких обставин.
В першій половині дня 26 жовтня 2014 року, тобто в день голосування на виборах народних депутатів України, обвинувачена ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 неподалік виборчої дільниці виборчого округу № 102 у розмові з виборцями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 висловила пропозицію надати їм неправомірну вигоду у якості грошових коштів в сумі 200 гривень кожному, що перевищує 3 % розміру мінімальної заробітної плати, за голосування на виборах народних депутатів України за кандидата у народні депутати України ОСОБА_8
17 липня 2015 року між прокурором та обвинуваченою укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Зазначеною угодою визначено покарання, яке підлягає призначенню обвинуваченій.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.ваченим.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 160 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є середньої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені пунктами 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою, призначення обвинуваченій узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, а речові докази та судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з виборами, на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинувачену звільнити від відбування основного покарання: у виді позбавлення волі на строк один рік, з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Вирок в частині додаткового покарання у виді позбавленням обвинуваченої права займатися діяльністю, пов`язаною з виборами, на строк три роки підлягає реальному виконанню.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинувачену наступні обов`язки: впродовж іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Судя Онуфріївського
районного суду ОСОБА_1