Справа № 383/193/15-к
Провадження № 1-кс/383/12/15
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
04 березня 2015 року м. Бобринець

Слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилово Новоархангельського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, страждає на гіпертонію, має ішемічну хворобу серця, поганий зір, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ст. 115 КК України, а саме замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, незакінчене з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Бобринецького району Кіровоградської області ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення дієвості кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15, ст. 115 КК України за наступних обставин.

13 січня 2015 року близько 11 години ОСОБА_3 , маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 , прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , та зайшов до середини двору, де на порозі будинку його зустріла господарка ОСОБА_7 , якій він повідомив, що приніс для її чоловіка невстановлений слідством предмет, який знаходився в білому поліпропіленовому мішку. Увійшовши до приміщення коридору будинку ОСОБА_3 та господарка будинку ОСОБА_7 на протязі 10 хвилин розмовляли між собою, під час чого ОСОБА_3 розпитав господарку про присутність сторонніх осіб в приміщенні її дому. Після розмови, в той час як ОСОБА_7 ставила до котельні принесений ОСОБА_3 предмет, що знаходився в білому поліпропіленовому мішку, останній скориставшись тим, що ОСОБА_7 відволіклась та знаходилась до нього лівим боком, обома руками, що були складені між собою в єдиний кулак, з силою наніс щонайменше два удари зверху до низу по голові ОСОБА_7 , в результаті чого повалив її на підлогу в коридорі, таким чином, що потерпіла опинилась в положенні лежачи на спині. Далі він обома колінами став їй на грудну клітину та живіт, тим самим притиснувши тіло до підлоги, а правою рукою почав тиснути за горло. На вказані дії потерпіла ОСОБА_7 пручалась та просила ОСОБА_3 припинити свої злочинні дії, на що він не реагував. В подальшому ОСОБА_3 накинув їй на шию ззаду мотузку, яку почав стискати, при цьому знову не реагуючи на прохання потерпілої припинити свої злочинні дії, відповівши їй «тихо-тихо». Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на умисне позбавлення життя ОСОБА_7 в приміщенні коридору, ОСОБА_3 не скидаючи мотузку з шиї останньої, перевернув її в положенні лежачи на живіт та продовжив стискати мотузку, яка опинилась на передній частині шиї ОСОБА_7 , та яка намагаючись уникнути удушення, обома руками схопила за мотузку в районі гортані та тримала мотузку, тим самим заважаючи ОСОБА_3 реалізувати свій злочинний умисел, який в цей час правою рукою намагався зачинити з середини вхідні двері на замок, але не зміг, оскільки для зачинення дверей з середини необхідно приділити зусилля обох рук. В подальшому, не змігши зачинити вхідні двері на замок, ОСОБА_3 за допомогою мотузки, якою душив ОСОБА_7 , зробив навколо її шиї ще одне кільце та продовжив стискати краї мотузки, тим самим душачи потерпілу. Під час стискання мотузки, якою ОСОБА_3 душив потерпілу, вона потрапила до рота останньої, і остання зубами стискала один край мотузки, не даючи її затягнути, щоб уникнути удушення. Після цього потерпіла ОСОБА_7 внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 щодо її удушення втратила свідомість. Під час удушення ОСОБА_7 на крик допомоги потерпілої прийшов її сусід ОСОБА_8 , який помітивши ОСОБА_3 , що в цей час намагався задушити ОСОБА_7 , своєю присутністю завадив ОСОБА_3 довести свій злочин до кінця. Після того як потерпіла прийшла до свідомості, ОСОБА_8 допомігши їй підвестися на ноги, дав можливість втекти з приміщення власного будинку, де також на той час ще перебував ОСОБА_3 та побігти до сільської ради, де вона розповіла про спричинені їй ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

По даному факту 13.01.2015 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000012, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ст. 115 КК України.

03 березня 2015 року ОСОБА_3 , оголошено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України.

Слідчий вважає, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України оскільки підозрюваний має родинні зв`язку у Новоархангельському районі Кіровоградської області, скориставшись якими ОСОБА_3 зможе ухилитися від слідства та суду, враховуючи заяву потерпілої про погрози з боку підозрюваного, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , та санкції інкримінованої статті, у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на свідків і змушувати їх змінювати покази чи взагалі відмовитися від показів, а також, на думку слідчого, у підозрюваного є можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у разі не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, при цьому вказав на наявність підстав визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме норм ст. 177 КПК України. Заслухавши покази підозрюваного, прокурор заявив, що такі покази взагалі не співпадають з доказами, здобутими у кримінальному провадженні, що свідчить, на думку прокурора про неправдивість підозрюваного та намагання ухилитися від слідства та суду.

Слідчий підтримав заявлене клопотання і з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, просив задовольнити клопотання з підстав, викладених у клопотанні та враховуючи надані докази.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання слідчого, пояснив, що будь-яких насильницьких дій відносно потерпілої не вчиняв, до її будинку зайшов тому що почув стогін, чи крик і хотів допомогти. В будинку біля вхідних дверей побачив простоволосу потерпілу, яка стояла з опушеною головою, тремтіла, впала на підлогу, розбила голову, кров розмазала по своєму обличчю. Потім прийшов ОСОБА_8 , потерпіла вибігла з будинку і підозрюваний з ОСОБА_8 вийшов з будинку.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання слідчого, зазначив, що підстави обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надуманими та необґрунтованими, будь які ризики відсутні і є припущеннями слідчого, без будь-яких доказів, фактів ухилення підозрюваного від слідства та/або наявності інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим не наведено, тому, враховуючи, попередню поведінку підозрюваного, дані про особу підозрюваного, вік, стан здоров`я просив суд обрати інший запобіжний захід, менш суровий, зокрема, домашній арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного,захисника, слідчого приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Підставою до внесення клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим стало те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, і існує необхідність забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого правопорушення, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Фактичною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність сукупності неспростовних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Згідно ч. 3 Постанови Верховного Суду України
від 25 квітня 2003 р. № 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 (ст. 176) КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 (ст. 194) КПК, і його належної поведінки.
Треба мати на увазі, що взяття під варту на стадіях дізнання і досудового слідства застосовується лише у випадку, коли особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, і коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.
Крім того, виходячи зі практики ЄСПЛ суд зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

У ході розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до висновку, про відсутність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченомузалишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Відповідно до наведеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав обрання підозрюваному ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При обранні запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_3 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, підозрюваний раніше не судимий, підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, ОСОБА_3 є особою похилого віку, має хронічні захворювання, підозрюваний одружений, має усталений спосіб життя, постійне місце проживання, і суд прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати цілодобово власне домоволодіння крім випадків виконання обов`язків підозрюваного, обвинуваченого, пов`язаних з викликом до слідчого, суду, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та попередження виникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176 178, 181, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід домашній арешт.

Визначити строк дії домашнього арешту ОСОБА_3 у кількості 60 днів до 16 години 50 хвилин 02 травня 2015 року.

Заборонити цілодобово ОСОБА_3 залишати власне домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , крім випадків виконання ним обов`язків підозрюваного, обвинуваченого, пов`язаних з викликом до слідчого, суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала суду втрачає чинність з закінченням строку домашнього арешту.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1