Справа № 703/291/15-к р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
у вчиненні злочину, що передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, з угодою про визнання винуватості укладеною 15 січня 2015 року, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 восени 2014 року в невстановлений досудовим слідством день та час перебуваючи поблизу молочної ферми, розташованої неподалік від вул. Чмиренка в с. Плоске Смілянського району Черкаської області, та в подальшому біля кафе-бару «Корона», що в м. Сміла на перехресті вулиць Леніна та Мікояна, незаконно, без передбаченого законом дозволу для власного вживання, без мети збуту придбав, зірвавши рослини конопель, які висушив та переніс зберігаючи при собі до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_3 де перетерши, виробив тим самим, особливо небезпечний наркотичний засіб який згідно висновку судово-хімічної експертизи №2/1834 від 26.11.2014 року є канабісом - обіг якого заборонений, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 47,543 г. Яку незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту. А 19 листопада 2014 року під час проведення обшуку домоволодіння, що в АДРЕСА_3 , працівники міліції виявили та вилучили вказану речовину рослинного походження.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виробництво та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Згідно положень ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого особа визнала свою винуватість, є злочином середньої тяжкості. Шкода, внаслідок вчинення зазначеного злочину, була завдана лише державним інтересам, тому відповідно до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим та його захисником.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі пред`явленого обвинувачення беззастережно визнати свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повиннен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме штраф у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав, виробив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.
Оскільки по справі була призначена і проведена судово-хімічна експертиза то її вартість згідно з ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити на підставі п.3 ч.9 ст..100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 15 січня 2015 року між прокурором Смілянської міжрайонної прокуратури юристом 3 класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 січня 2015 року покарання штраф в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 гривень.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи в сумі 307 гривень 45 копійок.
Речові докази по справі: листя та верхівкові частини рослини зеленого кольору знищити як таке що не має матеріальної цінності.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити дотеперішній особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1