У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г. і Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянувши в судовому
засіданні 13 вересня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним
поданням прокурора на вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області
від 14 грудня 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого судимості,

за ч. 1 ст. 296 КК
України на два роки обмеження волі, за ст. 297 КК України на один рік шість
місяців обмеження волі, на підставі ст. 42 КК України 1960 р. за сукупністю
злочинів йому призначено два роки обмеження волі, а на підставі ст. 75 КК
України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік і
покладено обов'язок, передбачений п. 3 ст. 76 КК України,

установила:

Суд визнав ОСОБА_1 винуватими в тому, що він 24 березня
2000 року у нетверезому стані разом з ОСОБА_2 і ОСОБА_3, звільненими від
кримінальної відповідальності за амністією, та невстановленими слідством
особами на пр-ті Радянському в м. Сєверодонецьку з хуліганських спонукань
руками і ногами побили неповнолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і заподіяли
потерпілим легкі тілесні ушкодження.

На початку листопада 2000 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_7 і
ОСОБА_8 учинили крадіжку з могили ОСОБА_9, що на старому кладовищі м.
Сєверодонецька. Вартість викраденого складає 223 грн.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок і направити справу
на новий судовий розгляд. Твердить, що засудження ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 296 КК
України є безпідставним, а призначене йому покарання за інший злочин суперечить
вимогам ст. 98 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, прокурора, який
підтримав касаційне подання і просив скасувати вирок, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
дійшла до наступного.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296 і
ст. 297 КК України, суд послався на докази, які містяться в матеріалах
справи. Призначаючи засудженому
покарання, суд допустився помилки у правозастосуванні.

Йдеться про те, що суд, як видно з вироку, призначив неповнолітньому
ОСОБА_1 за вчинені злочини обмеження волі, а це суперечить вимогам ч. 3 ст. 61
КК України, згідно з якою щодо неповнолітніх не застосовується такий вид покарань.

Тому доводи прокурора про необхідність скасування вироку є слушними і
підлягають задоволенню, вирок скасуванню, а справа - направленню на новий
судовий розгляд.

При новому розгляді справи суд має належно перевірити всі докази у справі,
проаналізувати їх у сукупності, при цьому звернути увагу на допущені недоліки,
усунути їх і прийняти щодо ОСОБА_1 таке рішення, яке б точно відповідало
вимогам закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія
суддів

ухвалила:

касаційне подання прокурора задовольнити частково.

Вирок Сєверодонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2006
року щодо ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу - направити на новий судовий
розгляд.

Судді:

Жук В.Г. Редька
А.І.
Лавренюк М.Ю.