справа № 1309/2212/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2013 року
Залізничний районний суд
міста Львова

в складі :

головуючого - судді Ліуша А.І.

при секретарі Спанчак
О.Г.

за участю прокурора Топій
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Львова, українця, громадянина України,
безпартійного, з середньою спеціальною
освітою, неодруженого, на утриманні
малолітня дочка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4,
непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1,
раніше судженого 16 червня 2000 року
Перемишлянським районним судом
Львівської області за ст. 206 ч.2, 43 КК
України на три роки шість місяців
позбавлення волі, 27 лютого 2002 року
Перемишлянським районним судом
Львівської області за ст. 296 ч.3 КК
України на два роки шість місяців
позбавлення волі, 24 жовтня 2005 року
Перемишлянським районним судом
Львівської області за ст.ст. 121 ч.1, 296 ч.3,
185 ч.3 КК України на п'ять років
позбавлення волі, покарання відбув
повністю,

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185
КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.
Магадан, Російська Федерація, українця,
громадянина України, з середньою
саеціальною освітою, розлученого,
непрацюючого, проживаючого у АДРЕСА_1,
раніше не судженого згідно ст. 89 КК
України

за ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2010 року о 23.00 год., підсудний
ОСОБА_4, за попередньою змовою групою
осіб з підсудним ОСОБА_5, перебуваючи на
АДРЕСА_2, з метою

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1,
змінивши покази дані ним на досудовому
слідстві, свою вину у скоєному визнав
частково та пояснив, що

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5,
змінивши покази дані ним на досудовому
слідстві, свою вину у скоєному визнав
частково та пояснив, що

Незважаючи на часткове заперечення
своєї вини підсудними суд вважає, що
факт скоєння злочинів та винність
підсудних у вчиненні злочинних дій
стверджується наступними доказами.

Показами потерпілого

Показами свідка

Оцінюючи покази потерпілих та свідків,
суд надає їм віри, оскільки вони
знаходяться у об'єктивному
взаємозв'язку з іншими матеріалами
справи, нічим не спростовані,
доповнюються іншими доказами.

Часткове заперечення своєї винності
підсудними суд відхиляє, оскільки вони
спростовуються об'єктивними доказами у
справі, є способом захисту підсудних та
мають мету переконати суд у
непричетності підсудних до скоєних
злочинів та уникнення ними
відповідальності за скоєне.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд
вважає, що факт скоєння злочинів та
винність підсудних у вчиненні
злочинних дій доведені повністю.

Дії підсудного ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК
України, оскільки він вчинив замах на
таємне викрадення чужого майна за
кваліфікуючою ознакою - повторно.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1
слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 185 КК
України на ч. 2 ст. 185 КК України,
оскільки, матеріали справи не містять
доказів вчинення підсудним злочинів з
кваліфікуючою ознакою проникнення і
інше приміщення чи сховище.

На основі наведеного суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати
за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він
вчинив таємне викрадення чужого майна
за кваліфікуючими ознаками - повторно
та за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що з обвинувачення
підсудного ОСОБА_1 слід виключити
обвинувачення підсудного у вчиненні
таємного викрадення чужого майна, що
мало місце 07 квітня 2012 року о 09.00 год. в
приміщенні супермаркету «Арсен-7» на
вул. Патона 37 у м. Львові за
недоведеністю вини підсудного у
вчиненні даного злочину, оскільки таке
звинувачення не знайшло свого
ствердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3
слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 185 КК
України на ч. 2 ст. 185 КК України,
оскільки, матеріали справи не містять
доказів вчинення підсудним злочинів з
кваліфікуючою ознакою проникнення і
інше приміщення чи сховище.

На основі наведеного суд вважає, що дії
підсудного ОСОБА_3 слід кваліфікувати
за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він
вчинив таємне викрадення чужого майна
за кваліфікуючими ознаками - повторно
та за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1,
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його наслідки,
обставини та мотиви скоєння злочину,
думку потерпілих, які не вимагають
призначення підсусудному суворого
покарання, незначну вартість
викраденого майна та повернення
викраденого потерпілим, особу
підсудного, який раніше неодноразово
суджений, зокрема за злочини проти
власності, часткове визнання вини,
добре характеризуються за місцем
проживання, на обліках у
наркологічному та психоневрологічному
диспансерах не перебуває, обставини,
які пом'якшують покарання - відсутні,
обставинами, які обтяжують покарання є
рецидив злочинів та вчинення злочинів
у стані алкогольного сп'яніння,
покарання підсудному слід обрати в
межах санкцій статей за якими
кваліфіковано злочини у виді
позбавлення волі з конфіскацією майна
із визначенням покарання, за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим
відповідно до ст. 70 КК України оскільки
таке покарання є необхідним і
достатнім для його виправлення,
попередження нових злочинів та
виправлення підсудного не можливе без
ізоляції від суспільства.

Так як підсудний ОСОБА_1, засуджений 30
грудня 2011 року Залізничним районним
судом м.Львова за ч. 2 ст. 185 КК України на
2 роки позбавлення волі та на підставі
ст. 75 КК України звільнений від
відбуття покарання з визначенням 2
років іспитового строку, покарання
повністю не відбув, скоїв новий злочин
у іспитовий строк, суд вважає, що
невідбуте покарання за попереднім
вироком слід приєднати.

Принцип обрання остаточного покарання
підсудному ОСОБА_1 відповідно до ст. 71
КК України, за сукупністю вироків,
враховуючи характер та співвідношення
тяжкості злочинних діянь, їх наслідки,
ступінь суспільної небезпечності
скоєних злочинів, слід обрати часткове
приєднання.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_3,
суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину,
його наслідки, обставини та мотиви
скоєння злочину, думку потерпілих, які
не вимагають призначення підсусудному
суворого покарання, незначну вартість
викраденого майна та повернення
викраденого потерпілим, застосування
щодо підсудного запобіжного заходу у
виді взяття під варту та перебування
підсудного в умовах ізоляції від
суспільства протягом 08 місяців 08 днів,
особу підсудного, який на обліках у
психоневрологічному та наркологічному
диспансерах не перебуває, добре
характеризуються за місцем проживання,
обставини, які пом'якшують або
обтяжують покарання - відсутні.

На основі наведеного суд вважає, що
покарання підсудному слід обрати в
межах санкції статті за якою
кваліфіковано злочини у виді
позбавлення волі із звільненням від
відбуття покарання у виді позбавлення
волі з випробуванням відповідно до ст.
75 КК України, оскільки суд,
застосовуючи принцип індивідуалізації
покарання, переконаний, що таке
покарання є справедливим, необхідним і
достатнім для виправлення підсудного
ОСОБА_3, попередження нових злочинів, та
виправлення підсудного можливе без
ізоляції від суспільства, але в умовах
здійснення контролю за його поведінкою
під час звільнення від відбування
покарання з випробуванням з
покладенням на нього обов'язків,
передбачених ст. 76 КК України та саме за
таких обставин буде досягнута мета
покарання.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 до
вступу вироку в законну силу,
враховуючи особу та тяжкість злочинних
діянь, слід залишити тримання під
вартою.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3, до
вступу вироку в законну силу,
враховуючи тяжкість та обставини
злочинного діяння, слід змінити з
тримання під вартою на підписку про
невиїзд, звільнивши його з-під варти в
залі судового засідання.

Речові докази залишити потерпілим. /а.с.
197/

Керуючись ст.ст. 321, 323-324 КПК України,
суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочинів передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.
185, ч. 2 ст. 185 КК України та обрати
покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - 2
/два/ роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 /три/
роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим остаточно обрати
покарання ОСОБА_1 3 /три/ роки
позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України
засудженому ОСОБА_1 частково приєднати
невідбуте покарання за вироком
Залізничного районного суду міста
Львова від 30
ОСОБА_6отерпілимдсусудникладаються на
розсудуочинувикрадення чужого майна
оди підсудного не досліджені у
судовому засіданні 2011 року, та
остаточно, за сукупністю вироків,
обрати покарання - 4 /чотири/ роки 6
/шість/ місяць позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
злочинів передбачених ч. 2 ст. 185 КК
України та обрати покарання 3 /три/ роки
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України
засудженого ОСОБА_3 звільнити від
відбуття покарання у виді 3 /трьох/
років позбавлення волі із визначенням 3
/трьох/ років іспитового строку.

Згідно ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_3 обов'язок
періодично реєструватись в органах
кримінально - виконавчої системи та
повідомляти їх про зміну місця роботи
та проживання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1,
до вступу вироку в законну силу,
залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому
ОСОБА_1 рахувати з моменту фактичного
затримання 08 серпня 2012 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3,
до вступу вироку в законну силу,
змінити з тримання під вартою на
підписку про невиїзд, звільнивши його
з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази - залишити потерпілим.
/а.с. 197/

На вирок може бути подана апеляція до
Апеляційного суду Львівської області
протягом 15 діб з моменту проголошення,
засудженими, які перебувають під
вартою, у цей же термін, з моменту
вручення копії вироку.

Суддя:

А.І.Ліуш