справа № 1-83/08
ВИРОК

Іменем України

20 жовтня 2008 року
Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді
Снігурського В. В.

при секретарі Біловус С. В.

з участю прокурора Гулкевича Ю. Д.,

підсудного ОСОБА_1., захисника підсудного ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, на
утриманні четверо неповнолітніх дітей, не працює, раніше не судимий, -

обвинувачується
у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

підсудний
ОСОБА_1, 21 червня 2008 року біля 23.00
год., на вулиці АДРЕСА_1, під час суперечки, яка виникла між
ним та потерпілим ОСОБА_2, умисно, шляхом нанесення удару ногою в праву ногу
потерпілого, спричинив йому тілесні ушкодження у виді травми правої гомілки у
вигляді переломів великогомілкової і малогомілкової кісток та синця на передній
поверхні гомілки, які згідно висновку судово - медичної експертизи відносяться
до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний підсудний ОСОБА_1 вину у
вчиненому визнав повністю та надав покази про те, що 21 червня 2008 року
близько 23 год. він, проходячи по вулиці села Славна побачив біля господарства
ОСОБА_3 своїх односельчан: неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також
ОСОБА_7. Підійшовши до них, він почав розмову з ОСОБА_4., але його слова вона
сприйняла за образу, тому вона подзовонила по мобільному телефону до свого
батька - потерпілого у справі. Через кілька хвилин потерпілий ОСОБА_2. підійшов
до місця події, між ними виникла сварка. Він відштовхнув потерпілого та вдарив
його ногою в нижню частину його ноги, так як той образливо висловлювався про
його дружину. Від удару ОСОБА_2. впав, почав кричати і сказав, що не може
піднятися. Він допоміг йому піднятися та пішов додому. Завдавати потепілому
такої важкої травми він наміру не мав, щиро розкаявся у вчиненому, повністю
відшкодував ОСОБА_2. завдані збитки.

Згідно показів потерпілого ОСОБА_2. (а.с.40-41), який надав суду заяву про
розгляд справи без його участі у зв'язку зі
станом здоров'я, 21 червня 2008
року близько 23 год. до нього на мобільний телефон зателефонувала донька
ОСОБА_4 і повідомила, що до неї на вулиці, неподалік їх господарства,
чіпляється ОСОБА_1 ОСОБА_2. вийшов на
вулицю, щоб захистити доньку. Між ним і ОСОБА_1 виникла суперечка та сварка,
вони почали шарпатися за одяг і ОСОБА_1 вдарив його ногою у нижню частину
правої ноги. Від болю він впав на землю, самостійно йому пересуватися було
важко, зайти додому допомогли дружина і син. Близько 06 год. ранку наступного
дня швидка медична допомога доставила його у лікарню, де було діагностовано
перелом обох кісток гомілки.

Свідок ОСОБА_4. надала покази про те, що 21 червня 2008 року близько 23
год. вона сиділа на лавці у с. Славна разом зі своїми друзями, коли до неї підійшов
ОСОБА_1 і почав до неї чіплятися, тобто ображати, висловлюючись грубою
нецензурною лайкою, а тому вона подзвонила до свого батька і той вийшов з дому,
щоб захистити її. Свідок підтвердила факт бійки між ОСОБА_1. удару ногою в
гомілку ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6. не були безпосередніми очевидцями бійки, однак
підтвердили факт конфлікту між підсуднім та ОСОБА_4.

Крім цього вина підсудного доводиться матеріалами кримінальної справи, а
саме:

протоколом огляду місця події (а.с.10-14), який засвідчує місце та
обстановку події;

висновком експерта №1735 від 04 вересня 2008 року
(а.с.30-32), згідно якого при лікуванні ОСОБА_2. з 22 червня по 24 липня 2008
року була встановлена травма правої гомілки увигляді закритих переломів
діафізів (тіл) кісток (великогомілкової на межі середньої та нижньої третини і
малогомілкової у верхній третині) та синця на передній її поверхні (в ділянці
перелому великогомілкової кістки), яка утворилася від дії тупих предметів
незавдовго до поступлення потерпілого на лікування і винекнення даної травми не
виключається від удару ногою;

протоколом відтворення обстановки та обставин події
(а.с.55-58) згідно якого встановлено обставини, обстановку події, спосіб
вчинення злочину, так як ОСОБА_1 детально показав місце і спосіб нанесення
удару потерпілому, від учасників зауважень щодо відтворення не поступало.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина підсудного
є доведеною

Підходячи до кваліфікації дій підсудного, суд вважає, що
його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, тобто умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за
собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

При призначенні виду покарання підсудному ОСОБА_1. суд у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК
України враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, його особу,
а саме те, що він раніше не судимий, згідно ст.89 КК України (а.с.62), по
місцю проживання характеризується
позитивно (а.с.63), перебуває на обліку у лікаря - психіатра (а.с.64). Згідно
висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи (а.с.70-71) ОСОБА_1
страждає на легку розумову відсталість,
міг давати звіт своїм діям та керувати ними як у час вчинення
інкримінованого йому злочину так і у даний час. Згідно висновку спеціальної
медичної наркологічної експертної комісії (а.с.78) алкоголізмом не хворіє.

Враховуючи, крім вказаного вище, щире розкаяння підсудного у вчиненому та
активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні 4-х неповнолітніх
дітей, відшкодування потерпілому
завданої шкоди, позицію потерпілого, який просить ОСОБА_1. суворо не карати,
суд вважає, що призначаючи підсудному покарання виді позбавлення волі, його слід
звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК
України.

В порядку ст.28 КПК України прокурором Зборівського
району в інтересах держави в особі Зборівської центральної районної лікарні
заявлено цивільний позов до відповідача ОСОБА_1
в сумі 2286,63 грн. про відшкодування витрат на лікування потерпілого
від злочину. В
судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю. Відповідач позов визнав. Суд
вислухавши сторони, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного: відповідно до
ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього
злочину. Сума витрат 2286,63 грн. підтверджена довідкою - розрахунком Зборівської центральної районної лікарні.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 322-325 КПК України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у
скоєні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання
у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст.75
КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно ст.76 КК України, зобов'язати
ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця
проживання, обраний ОСОБА_1, скасувати
після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов
задовольнити. Стягнути з з ОСОБА_1 в користь Зборівської центральної районної
лікарні 2286,63 грн. витрат, пов'язаних з лікуванням потерпілого ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржено
до Апеляційного суду Тернопільської області на протязі 15 діб
через Зборівський
районний суд.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного
суду В.
В. Снігурський