Справа № 1 - 77 / 2004р.
В И Р О К

І М ' Я М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2008 р.

Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі:

головуючого - судді

В.С. КСЕНОФОНТОВА

при секретарі

В.І. ОКОЛІТА

з участю прокурора -

М.В. КЛИМЕНКА

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Бендери, Молдавської РСР, жителАДРЕСА_1 громадянина України,
росіянина, освіта середня спеціальна, не працюючий, не одружений, раніше
судимого Уманським міжрайонним судом Черкаської області по ст. 309 ч. 1 КК
України, засудженого до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік,
за ст.ст. 15 ч. 3, 199 ч. 1, 199 ч. 1КК України, суд

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1. в середині жовтня 2007 року, в денний час, на території
центральному автовокзалі м. Умань Черкаської області, знайшов гаманець, в якому
знаходилися дві банкноти номінальною вартістю 50 грн. кожна, серії АЗ номер
8215158 та серії АЗ номер 8215158, які
згідно висновку судово-технічної експертизи документів № 187 від 10.06.2008
року, виготовлені не підприємством, що здійснює випуск грошових знаків для
Національного банку України, а плоским друком, струменево-крапельним способом.
29 травня 2008 року ОСОБА_1 на пероні залізничного вокзалу ст. Поташ Одеської
залізниці попрохав жителя с. Поташ Маньківського району Черкаської області,
ОСОБА_2, розміняти йому гроші, при цьому пред'явивши одну підроблену банкноту
Національного банку України номінальною вартістю 50 грн. серії АЗ номер
8215158, а іншу фальшиву банкноту номінальною вартістю 50 грн. серії АЗ номер
8215158, залишив на зберігання при собі з метою подальшого збуту, але не довів
свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як
ОСОБА_2 помітив, що дана купюра має явні ознаки підробки і відмовив ОСОБА_1 у
розміні купюри та повернув її останньому. В цей же день поточного року, близько
12 години, ОСОБА_1 із автобусної зупинки с. Поташ Маньківського району Черкаської
області був доставлений працівниками міліції в приміщення зали очікування
залізничного вокзалу ст. Поташ Одеської залізниці, де 29.05.2008 року близько
12 години 10 хвилин під час його особистого огляду було виявлено та вилучено
вище вказану підроблену купюру, яку він придбав, зберігав при собі та перевіз
на ст. Поташ Одеської залізниці, де намагався збути.

Він же, перебуваючи 29 травня 2008
року близько 12 години на автобусній зупинці с. Поташ Маньківського району
Черкаської області, та зберігаючи при собі банкноту номінальною вартістю 50
грн. серії АЗ номер 8215158, яка згідно висновку судово-технічної експертизи
документів №187 від 10.06.2008 року, не була виготовлена підприємством, що
здійснює випуск грошових знаків для Національного банку України, плоским
друком, струменево-крапельним способом, завідомо знаючи, що ця купюра є
підробленою, зберігав з метою її подальшого збуту; був затриманий і доставлений
працівниками міліції в приміщення зали очікування залізничного вокзалу ст.
Поташ Одеської залізниці Маньківського району Черкаської області, де тоді ж,
близько 12 години 20 хвилин під час його особистого огляду було виявлено та
вилучено вище вказану підроблену купюру, яку він придбав, зберігав при собі та
перевіз з метою збуту.

Вина підсудного в скоєному ним злочині доведена в судовому засіданні такими
доказами:

- показами підсудного, який вину визнав і показав, що в середині жовтня
2007 року на території автовокзалу м. Умань, на землі знайшов гаманець чорного
кольору, в ньому знаходились дві купюри номінальною вартістю 50 грн. кожна. 29
травня 2008 року близько 11 години 30 хвилин на станції Поташ попрохав
незнайомого йому чоловіка розміняти одну банкноту номінальною вартістю 50 грн.,
при цьому пояснивши, що в касира в якого він хотів придбати квиток, немає здачі
з 50 грн., хоча насправді до касира він не підходив. Взявши гроші, незнайомий
чоловік почав розглядати їх, після чого повернув підсудному її та сказав, що
вона несправжня і відмовився розмінювати. Цього ж самого дня близько 12 години
до нього підійшли незнайомі чоловіки, які представилися працівниками міліції і
попрохали пройти з ними в приміщення залізничного вокзалу ст. Поташ, при цьому
пояснивши, що до них щойно із усною заявою звернувся житель ст. Поташ, який
розповів що він намагався розміняти одну купюру номінальною вартістю 50 гривень, яка має явні ознаки
підробки. Спочатку він заперечував даний
факт, але потім погодився пройти з працівниками міліції в приміщення вокзалу та
дати правдиві свідчення. Там у нього було вилучено вищезгадані фальшиві купюри.

- вина підсудного підтверджена в суді і іншими зібраними, по цій справі
доказами дослідження яких, відповідно до вимог ст. 299 КПК України, учасниками
судового процесу було визнано за
недоцільне, про що було роз'яснено всім, під час судового слідства з занесенням
до протоколу судового засідання і сумнівів в добровільності та істинності їх
позицій у суді не виникло.

Аналізуючи зібрані по
справі докази, суд дії підсудного кваліфікує за ст.ст. 15 ч. 3, 199 ч. 1 КК
України як замах на збут підробленої національної валюти України у вигляді
банкноти та за ч.1 ст.191 КК України - зберігання, придбання, перевезення з
метою збуту національної валюти України.

Переходячи до обрання міри покарання, суд враховує ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують їх
відповідальність - це щиросердне каяття в скоєному злочині, визнання ним своєї
вини і той факт, що підсудний має ІІ групу інвалідності, в даний час перебуває
на лікуванні; обставини, що обтяжують його відповідальність це те, що він
вчинив злочин не відбувши попереднє покарання. Крім того, враховуючи що ч.1
ст.78 КК України не заборонено повторне застосування ст.75 КК України до осіб,
які в період іспитового строку вчинили новий злочин суд, а також враховуючи
роз'яснення які Пленум Верховного Суду України дав у п.10 Постанови від
24.10.2003р. №7 «Про практику призначень судами покарань», тому суд вважає за можливе застосувати до підсудного
ст.ст.75,76 КК України, оскільки є
можливість виправити та перевиховати підсудного без ізоляції від суспільства.

Судові витрати в сумі 912,81 грн. за проведення судової експертизи стягнути з підсудного.

Керуючись ст.ст.323,324
КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 15
ч. 3, 199 ч. 1, 199 ч. 1КК України і призначити покарання:

- за ст. 15 ч. 3, 199 ч.1 КК України призначити покарання у вигляді 3 років
позбавлення волі.

- за 199, ч. 1 КК України призначити покарання у вигляді 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання
більш суворим призначити до
ОСОБА_1покарання у вигляді чотири роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до чотирьох років позбавлення волі , призначеного за даним вироком, частково
приєднати не відбуту частину покарання за вироком Уманського міжрайонного суду,
Черкаської області від 20.02.2008 р. у вигляді 8 місяців позбавлення волі та
остаточно визначити ОСОБА_1
покарання у вигляді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1, від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з
випробуванням, установивши іспитовий строк терміном на два роки, і згідно ст.
76 КК України зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, обрати підписку про не виїзд.

Іспитовий термін відраховувати з 26.08.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1 912,81
грн. судових витрат за проведення судової експертизи на користь НДЕКЦ
при УМВС України на транспорті, ГУДКУ в Київській області.

Речові докази: дві банкноти номінальною вартістю 50 гривень серії АЗ №
8215158 і гаманець переданих на зберігання в камеру зберігання речових доказів
ЛВ на ст. Христинівка - ЗНИЩИТИ.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської
області через Маньківський районний суд на протязі 15 діб з часу його
проголошення.

СУДДЯ В.С. КСЕНОФОНТОВ