Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 439/838/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2015 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Броди обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000033 від 16.03.2015 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Скала-Подільська, Борщівського району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
20 червня 2014 року згідно Указу Президента України № 454 від 6 травня 2014 року «Про часткову мобілізацію» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі наказу військового комісара № 33 від 20 червня 2014 року призваний на військову службу та направлений до військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) для подальшого проходження військової служби.

У відповідності до наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 20 червня 2014 року № 162 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номеру обслуги взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі.

Натомість солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Відповідно до списку військовослужбовців військової частини пп НОМЕР_1 , звільнених від виконання службових обов`язків за станом здоров`я, номеру обслуги взводу охорони роти охорони батальйону охорони солдата ОСОБА_4 була надана відпустка за станом здоров`я на період з 13 по 17 лютого 2015 року. Відпустку останній мав проводити по місцю постійного проживання: АДРЕСА_1 та 18 лютого 2015 року повернутися до розташування військової частини та приступити до виконання службових обов`язків.

Однак, 18 лютого 2015 року солдат ОСОБА_4 до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не повернувся та о 7 годині 50 хвилин під час проведення контрольного шикування особового складу військової частини, в тому числі і батальйону охорони, встановлено відсутність у строю останнього.

19 лютого 2015 року тимчасово виконуючим обов`язки командира батальйону охорони майором ОСОБА_5 складено рапорт на ім`я ТВО командира військової частини полковника ОСОБА_6 із зазначенням факту неприбуття із відпустки за станом здоров`я солдата ОСОБА_4 .

За даним фактом відповідно до наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 70 від 19 лютого 2015 року призначено службове розслідування, у ході якого встановлено, що солдат ОСОБА_4 не прибув до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Причиною свого нез`явлення в телефонному режимі пояснив як необхідність вирішення особистих питань по місцю постійного проживання.

22 травня 2015 року об 11 годині 30 хвилин військовослужбовець військової частини пп НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Тернопільського гарнізону Західного регіону України.

Увесь період із 7 год. 50 хвилин 18 лютого 2015 року по 11 годину 30 хвилин 22 травня 2015 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби у військовій частині пп НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини пп НОМЕР_1 , нез`явившись у визначений строк до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) після закінчення відпустки за станом здоров`я, службові обов`язки не виконував. При цьому, не вживаючи жодних заходів задля повернення в розташування військової частини, проводив час на власний розсуд по місцю постійного проживання: АДРЕСА_1 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 умисно, о 7 год. 50 хв. 18 лютого 2015 року не з`явившись до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) із відпустки за станом здоров`я до 11 години 30 хвилин 22 травня 2015 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього, вчинив нез`явлення вчасно на службу (у розташування військової частини пп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) без поважних причин тривалістю один місяць.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому.
Судом встановлено, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.
Суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому враховано, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції. Цим особам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, на думку суду, наведене вище дає підстави зробити висновок про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 407 КК України, так як останній не з`явився вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину вчинив злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченого вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, характеризується з позитивної сторони.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований злочин.
Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Отже, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро кається у вчиненому діянні, усвідомлює протиправність своїх дій, активно сприяв розкриттю злочину, вчинений злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Цивільних позовів у справі не заявлено.
Процесуальних витрат у справі немає.
Заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначити іспитовий строк тривалістю один рік.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Бродівський районний суд Львівської області.
Якщо апеляційну скаргу не було подано, то вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для її подання. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження -на їх вимогу.

26.06.2015

Суддя ОСОБА_1