Справа № 152/1155/15-к
Провадження1-кп/152/73/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000253 02.07.2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм в ФГ "Слобідське" с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 28 червня 2015 року біля 03 години 30 хвилин, підбурюваний жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, умисно автомобілем марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , приїхав в урочище "Три верби", що знаходиться біля села Клекотина Шаргородського району Вінницької області, де, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, за допомогою привезених з собою ключів, відкрутив з металевої конструкції вантажного причепа, який належить ОСОБА_6 , чотири металевих диска з кругами до них вартістю 1000 гривень кожен та чотири ступиці в комплектуванні вартістю 3000 гривень кожна, а всього майна ОСОБА_6 на загальну суму 16000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що вночі 28 червня 2015 року з метою крадіжки автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , приїхав в урочище "Три верби", що знаходиться біля села Клекотина Шаргородського району Вінницької області, де, скориставшись відсутністю людей, а також, усвідомлюючи, що за його діями ним ніхто не спостерігає, за допомогою привезених з собою ключів відкрутив з металевої конструкції вантажного причепа, який належить ОСОБА_6 , чотири металевих диска з кругами до них та чотири ступиці в комплектуванні. Викрадені запчастини перевіз до себе додому і мав намір використати для виготовлення вантажного причепа, але на наступний день повернув власнику ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно сторони судового провадження розуміють зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , який подав заяву про розгляд справи в його відсутності, у суду немає. Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що у такому разі він позбавляється права оскаржувати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується по місцю постійного проживання і роботи, викрадене майно повернув потерпілому. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

З урахуванням цих обставин, особи винного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе в умовах застосування до нього покарання у виді виправних робіт за місцем роботи.

Відповідно до правил ст. 100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню - чотири ступиці в комплектуванні та чотири металевих диска з кругами підлягають поверненню власнику - ОСОБА_6 ; два металевих ключа розміром 19 х 12 та 17х19 підлягають знищенню.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.ст. 368,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді виправних робіт за місцем його роботи в ФГ "Слобідське" с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області строком на один рік з відрахуванням щомісяця 20 відсотків його заробітку в дохід держави.

Речові докази: чотири ступиці в комплектуванні та чотири металевих диска з кругами до них залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ; два металевих ключа розміром 19 х 12 та 17х19 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_7