Справа № 1-75/2010
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2010 року. Броварський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого - судді Батюка В.В.,

при секретарі Коробовій І.О.

з участю : прокурора Щербини С.А..

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, 25.03Л988 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, в злочині, передбаченому ст. 185 ч.З КК України

встановив:

9 жовтня 2009р. близько 17 год. підсудний ОСОБА_2 з метою таємного викрадення чужого майна прибув на територію домоволодіння ОСОБА_1, розташованого по вулиці Коцюбинського,32,в с. Семиполки Броварського району Київської області. Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, підсудний шляхом вийняття скла в вікні приміщення будинку проник в приміщення будинку, де таємно викрав вироби з металу ,які належали ОСОБА_1, а саме : 10 штук швелерів № 12, довжиною Ім.11см. кожен,вартістю 56 грн.79 коп. за один погонний метр, всього на суму 630 грн.37 коп,, 48 штук арматури круглої ф.2(Хдовжиною 1 м.36см.кожна.вартістю 14грн.29 коп.за один погонний метр, всього на суму 456 грн.82 коп., а всього на загальну суму 1087 грн.19 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на вказану суму. Викрадене ОСОБА_2 перекинув через вікно і впослідуючому по черзі переніс з території домоволодіння ОСОБА_1, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В пред'явленому обвинуваченні в таємному викраденні чужого майна при викладених обставинах , ОСОБА_2 повністю визнав себе винним. Показав, що 9 жовтня 2009р близько 17-ї години він проходив по вулиці Коцюбинського с.Семиполки і помітив, що господарі домоволодіння № 32, розташованого по вулиці Коцюбинського в с.Семиполки відсутні. На територію вказаного домоволодіння він зайшов через хвіртку загорожі. Він вийняв руками скло з вікна, а сам через утворений отвір заліз в приміщення будинку. Всередині він виявив металеві вироби, які вирішив викрасти. Він переніс металеві вироби до отвору в вікні, перекинув через отвір, потім сам через віконний отвір залишив приміщення будинку. Коли стемніло він знову прибув до території вказаного домоволодіння і за декілька разів переніс викрадені металеві вироби в приміщення сараю по місцю свого проживання, де заховав.

На слідуючий день він разом з батьком металеві вироби продав . Гроші він витратив на свої потреби. В скоєному щиро розкаюється.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудний відмовився, визнавши свою вину повністю в пред'явленому обвинуваченні. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин споави, які ніким не оспорюються, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та матеріалів справи, які його характеризують.

З цього приводу підсудному та учасникам судового розгляду судом роз'яснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд, оцінюючи вищевикладене, вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_2 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло і його дії суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Речові докази: металеві вироби - повернути потерпілому.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується негативно, конкретні обставини справи.

До обставин, що пом'якшують покарання суд відносить щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не виявлено.

Тому, враховуючи всі вищевикладені обставини , суд вважає , що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства, а міра покарання йому повинна бути обрана у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 323,324,.328, 331, 332 КПК України, суд

засудив:

визнати ОСОБА_2 винним у злочині, передбаченому ч.З ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк З (три) роки 6 місяців .

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного основного покарання з трирічним строком випробовування і покладенням на нього обов'язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання роботи та навчання, періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід засудженого ОСОБА_3 залишити без змін у виді підписки про невиїзд.

Речові докази: 2 штуки швелерів N° 12 та 12 штук арматури круглої ф.20,довжиною їм.36см , всього на суму 240, 94 грн- вважати переданими потерпілому ОСОБА_1

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Батюк В.В.