Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 1-36/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Бродівський районний суд Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І.,

при секретарі Скорик І.Б.,

з участю прокурора Вайда С.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Бродівського районного суду Львівської області кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 14.07.1994 р. н., уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина Україна, учня ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, раніше не судимого,

✓ у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 7 травня 2011 року близько 19 год. 20 хв., при здійсненні висадки з пасажирського поїзду № 612 сполученням Львів - Сарни - Рафалівкана ст. Броди, проходячи по вагону № 6, шляхом вільного доступу, таємно та з корисливих спонукань, з метою самозбагачення, вчинив крадіжку мобільного телефону марки ОСОБА_2 К-310 І, сірого кольору, з карткою мобільного оператора Київстар№ НОМЕР_1 вартістю 25 гривень, на рахунку якої знаходились гроші в сумі 3 гривні, який знаходився на столі з лівої сторони по ходу поїзда, що прилягає до пасажирських місць № 53 та 54, чим завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 178,00 грн.

У предявленому обвинувачені за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_1 визнав себе винним повністю, у вчиненому щиро кається. Він суду пояснив, що протягом двох років ходить на тренування по волейболу, що знаходиться в м. Бродах та часто він разом з командою їздить на тренування по Львівській області. Так, 07.05.2011 року він разом з тренером ОСОБА_4 та хлопцями поверталися із змагань, які проходили в м. Львові. На ст. Львів вони здійснили посадку на пасажирський поїзд № 612 сполученням Львів - Сарни - Рафалівка. Вагон був плацкартного типу. При під'їзді до ст. Броди вони почали збиратись та готуватись до виходу. Проходячи по вагону, ОСОБА_1 помітив, що на столику з лівої сторони по ходу поїзда лежить мобільний телефон. Біля даного столу ОСОБА_1 не бачив чужих речей та вирішив його взяти, тому що подумав, що його хтось забув із пасажирів та вирішив забрати його собі. А саме, ОСОБА_1 зупинився біля даного столу, подивився, що ніхто не підходить та забрав телефон зі столу, після чого направився в сторону виходу. Про те, чи бачив хтось із його друзів, що він забрав телефон, ОСОБА_1 не зауважив. Показав ОСОБА_5 Мар'яну даний телефон та повідомив, що знайшов його в поїзді. Після цього Мар'ян сказав, щоб він дав йому телефон подивитися. Коли телефон знаходився в Мар'яна ОСОБА_1 не пам'ятає, щоб хтось телефонував на даний телефон. Після цього вони направилися в центральну частину м. Броди, де ОСОБА_5 попросив його, щоб він віддав мобільний телефон йому для користування, оскільки в нього взагалі не має мобільного телефону. Як пояснив ОСОБА_1, раніше з ОСОБА_5 він зв'язувався по мобільному зв'язку, через його брата, на даний час номера його телефону не знає, оскільки вже давно з ОСОБА_6 не спілкується. Перед тим, як віддати йому мобільний телефон, він вийняв сім-картку, яка знаходилась в телефоні для того, щоб в подальшому користуватись нею, оскільки на рахунку знаходились гроші в сумі приблизно 3 (три) гривні та в даному пакеті були безкоштовні хвилини акція 25 мільйонів. Даною карткою ОСОБА_1 користувався періодично протягом місяця часу, а потім її загубив. На даний номер приходили CMC на ім'я власника, проте, ОСОБА_1 на дані CMC ніяк не відреагував. Через деякий час ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_1 під час розмови, щоб даний телефон, який він йому віддав, він його побив та викинув.

Вину свою у вчиненні крадіжки мобільного телефону ОСОБА_1 не визнає, оскільки думав, що даний телефон забув хтось із пасажирів.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд відповідно до положень ст.299 КПК України визнав не доцільним подальше дослідження доказів по справі, оскільки ніким не оспорюються фактичні обставини справи і кваліфікація інкримінованого протиправного діяння. Інші учасники судового засідання не заперечують, щоб не досліджувати ті обставини справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, на думку суду, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, так як останній вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують та обтяжують покарання, зокрема, судом враховуються суспільна небезпечність та наслідки вчиненого злочину, мотив, мета та спосіб вчинення злочинного діяння. Каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків суд визнає як обставини, які помякшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не здобуто.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання про доцільність призначення ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано інкримінований йому злочин.

В силу ст.1 п. аЗакону України Про амністію у 2011 році, враховуючи заяву підсудного ОСОБА_1 про застосування щодо нього акту амністії, а також те, що підсудний ОСОБА_1 являється неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину середньої тяжкості, відсутність підстав для відмови підсудному у застосуванні акту амністії щодо нього, суд вважає можливим заяву задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд, на думку суду, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 323 324 КПК України суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк шість місяців.

В силу ст. 1 п. аЗакону України Про амністію у 2011 роцізасудженого ОСОБА_1 звільнити від призначеного покарання.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_1 - скасувати

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_7