Справа № 1-216/2008 р.
В И Р О К

Іменем України

12 серпня 2008 року.
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: судді Кобзія Б.І., при секретарі Герасименко
Л.М.,

з участю прокурора Мацко
О.М., адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Кременчуці кримінальну справу за
скаргою приватного обвинувачення ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3
про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за скоєння злочину,
передбаченого ст.125 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08 квітня
2007 року біля 20 години 30 хвилин в районі каналу біля середньої школи №
23 в м. Кременчуці в ході сварки
ОСОБА_4 наніс неповнолітньому ОСОБА_3, 1994 року народження, удар головою в обличчя, чим, згідно акту судово-медичного
обстеження № 603 від 09.04.2007 року та акту судово-медичного обстеження №
603/1 від 31.06.2007 року, завдав останньому тілесні пошкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми, викликавшої струс головного мозку, які
відносяться до легких тілесних пошкоджень, що потягнули за собою короткочасний
розлад здоров”я.

В судовому
засідання підсудний ОСОБА_4 вину визнав
повністю і пояснив, що 08.04.2007 року
довідався від своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_5, що її зобидили хлопці з її
школи. Пішов в район школи № 23, де зустрів раніше незнайомого йому неповнолітнього
ОСОБА_3. Хотів вияснити обставини сварки хлопців з дочкою, але ОСОБА_3 не став відповідати на його запитання, тоді
він не зміг стриматися і наніс ОСОБА_3
удар головою в обличчя, від якого той упав. Свідомість ОСОБА_3 не втрачав,
після отримання удару зразу підвівся. Більше він ударів ОСОБА_3 не наносиі і з
дочкою пішов додому.

Неповнолітній ОСОБА_3. в судовому засіданні пояснив, що 08.04.2007 року
близько 20 години він разом з іншими дітьми, учнями цієї ж школи, гуляли біля каналу в районі школи № 23. Один із хлопців учень 8-го класу ОСОБА_6
посварився з ученицею 7 класу ОСОБА_5.
Що було причиною сварки між ними йому невідомо. ОСОБА_5. розплакалася і
побігла додому за своїм батьком. Всі стали розходитися. ОСОБА_3 і ОСОБА_7
провели дівчинку по імені ОСОБА_8 і йшли додому, коли їх наздогнав батько
ОСОБА_5. Він став виясняти хто з них ОСОБА_6, і довідавшись що того тут немає,
став випитувати де живе ОСОБА_6. При
цьому він нецензурно лаявся, шарпав ОСОБА_3 і
ОСОБА_7 за одяг, погрожував їм, і коли вони не змогли назвати адресу
ОСОБА_6, вдарив ОСОБА_3 головою в
обличчя. Від удару ОСОБА_3 упав і на деякий час втратив свідомість. Потім хтось із дітей відвів його додому до його
однокласника ОСОБА_9.

Представник
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 його мати ОСОБА_2 суду показала, що після того, як сина побив ОСОБА_4, учениця
8-го класу ОСОБА_10 допомогла йому піднятися і провела його додому до його
однокласника ОСОБА_9, будинок якого знаходився неподалік. Мати ОСОБА_9 надала
сину допомогу і зателефонувала
батькові ОСОБА_11, який забрав сина. Син почував себе дуже погано, його нудило,
голова паморочилася, скаржився на сильний біль, не міг ходити. На слідуючий
день син був доставлений бригадою
швидкої медичної допомоги в Кременчуцьку дитячу лікарню, де знаходився на
стаціонарному лікуванні з 9 по 24 квітня з диагнозом : Закрита черепно-мозкова
травма. Струс головного мозку.

В подальшому був виписаний із лікарні,
але надалі його стан погіршився і він
18.05.2007 року знову був госпіталізований і знаходився у лікарні до 31.05.2007
року з диагнозом: Посттравматична енцефалопатія.Лікворо-гіпертензивний синдром.
На даний час дитина знаходиться на диспансерному обліку, потребує постійного
лікування. На лікування дитини були затрачені значні матеріальні кошти. Під час
перебування дитини на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні
Кременчуцької міської дитячої лікарні з 09 квітня по 24 квітня 2007 року
(історія хвороби №1949/165) медикаментів придбано на суму 128 гривень 69 копійок.
Під час перебування на стаціонарному лікуванні у тій же лікарні з 18 травня по
31 травня 2007 року (історія хвороби № 2723/195) придбано медикаментів на
загальну суму 91 гривна 99 копійок, що підтверджується
довідкою за №5/02 від 02.01.2008 року. За
призначеннями невролога дитині проведено лікування з придбанням медикаментів на
загальну суму 735 грн. 43 коп., що підтверджується відповідними медичниими
документами. В результаті цього на лікування було затрачено 1052 грн. 93 коп.
Крім того, за рекомендаціями лікарів дитині необхідно було пройти курс
реабілітації у дитячому клінічному спеціалізованому санаторії «Іскра» МОЗУ у
м.Євпаторія в період з 14.03.2008 року по 04.04.2008 року. Затрати на медичне
обстеження та на придбання проїздних документів склали 489 грн. 31 коп. Таким
чином, сума матеріальних збитків, пов»язаних з лікуванням дитини склала 1542 грн. 24 коп. і підлягає стягненню
з підсудного.

Крім
матеріальної шкоди потерпілому було завдано і моральну шкоду, яка полягає в психічних переживаннях дитини,
пов»язаних з переляком, перенесеннням
фізичного болю, психологічною травмою, пов»язаною з несправедливістю дій
підсудного стосовно нього, тривалим знаходженням на стаціонарному лікуванні,
втраті фізичних можливостей організму
дитини, що потягли за собою обмеження у веденні повноцінного активного життя, спілкування з однолітками,
ускладненні моральної атмосфери в сім»ї,
погіршенні матеріального стану сім»ї. Шкоди було завдано і їй, як матері
неповнолітнього потерпілого, оскільки
страждання і хвилювання за свою дитину, які їй довелося пережити,
бігаючи з сином по лікарнях і лікарях за наявності на руках немовляти, яке
знаходилося на грудному вигодовуванні, негативно відобразилися і на її
здоров»ї. Постійні хвилювання за стан здоров'я сина негативно вплинули на
кількість грудного молока і відповідно на стан здоров'я немовляти. А тому моральну шкоду оцінює в сумі 10000
і просить їх стягнути з підсудного. Крім того, стягненню з підсудного
підлягають затрати на юридичну допомогу та судові витрати. Просить притягнути
ОСОБА_4 до передбаченої кримінальної відповідальності та стягнути з нього
завдані ним матеріальні та моралльні збитки.

Неповнолітні
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_12, будучи допитаними в судовому
засіданні, підтвердили факт нанесення ОСОБА_4 умисного удару головою в
обличчя неповнолітньому ОСОБА_3.

Суд, вислухавши
пояснення підсудного, неповнолітнього
потерпілого, представника неповнолітнього потерпілого, сідків, дослідивши
матеріали даної кримінальної справи, відмовний матеріал № 116/-07, приходить до
переконання , що вказаними доказами вина підсудного ОСОБА_4 у спричиненні
тілесних пошкоджень ОСОБА_3. знайшла своє підтвердження в судовому засіданні
.

Кваліфікація
дій підсудного по ст. 125 ч.2 КК України є вірною, так як він завдав потерпілому легкі тілесні ушкодження,
що спричинили короткочасний розлад здоров»я.

Призначаючи
покарання, суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, який вину визнав,
розкаявся, характеризується позитивно,
має на утриманні двоє неповнолітніх дитей, і суд визнає ці обставини
пом»якшуючими відповідальність.

Обтяжуючих
відповідальність обставин суд не знаходить, але, враховуючи обставини справи,
вважає за доцільне призначити ОСОБА_4
покарання у вигляді обмеження волі.

Відповідно до
п.б ст.1 Закону України «Про амністію»
від 09.06.2007 року повинні бути звільнені від покарання у вигляді
позбавлення волі на певний строк та від
інших покарань, не пов»язаних з позбавленням волі особи, засуджені за умисні
злочини, за які заоном передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі
на строк не більше п»яти років, та за злочини, вчинені з необережності, за які
за законом передбачене покарання менш суворе,
ніж позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо ці особи не
позбавлені батьківських прав і на день набрання цим Законом чинності мають
дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від віку.

Підсудний
ОСОБА_4 має двох неповнолітніх дітей, вину в скоєному визнав, просить
застосувати до нього акт амністії.

При таких
обставинах суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 вимоги закону
Україхни «Про амністію» від 09.06.2007 року.

Цивільний
позов представника неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_2 суд вважає
обгрунтованими і підлягаючити задовільненню в повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК україни, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 ККУкраїни і призначити йому
покарання у вигляді обмеження волі на
строк 1 (один) рік.

На підставі
ст.1 п. б Закону України «Про амністію» від
09.06.2007 року звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного йому покарання.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити підписку про невиїзд.

Цивільний
позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_2
задовільнити в повному обсяці.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в інтересах її неповнолітнього сина потерпілого
ОСОБА_3 заподіяні в результаті скоєння злочину матеріальні збитки в сумі 1542
грн. 24 коп. та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Вирок може
бути окаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтаської області
на протязі 15 діб з дня його проголошення.

Суддя: