АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/781/508/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , поданою на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2015 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, такого, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

· 19.05.2014 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців,

відмовлено у застосуванні ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення на підставі вказаного Закону від відбування покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженому, суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 у минулому неодноразово судимий, за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України. Останній злочин вчинив під час іспитового строку, тому, зважаючи на положення ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», не належить до кола осіб, щодо яких застосовується означений Закон.

У апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2014 році», звільнивши від відбування покарання на підставі ст. 6 зазначеного Закону.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що щиро кається у вчиненому, бажає стати на шлях виправлення, має батька похилого віку, котрий потребує його фінансової допомоги, оскільки хворіє, позитивно характеризується, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Крім того, зазначає, що злочин, за який його засуджено, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, не є тяжким.

Заслухавши доповідача, у дебатах засудженого ОСОБА_7 , котрий підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, застосувавши щодо нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII, амністія застосовується на підставі ст. 92 Конституції України, положень Кримінального кодексу України і Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Положеннями ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», зокрема, її п. в), амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як встановлено, ОСОБА_7 14 лютого 2014 року засуджений вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік.

У подальшому, під час іспитового строку, ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, за яке засуджений вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 травня 2015 року.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин до закінчення визначеного судом іспитового строку за попереднім вироком.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що Закон України «Про амністію у 2014 році» не може бути застосований до засудженого ОСОБА_7 .

Відтак, вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні, тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року № 1185-VII, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, і її може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: /підписи/
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .
Відповідає оригіналу:
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2