Справа №345/1537/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуша кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець м.Калуша, українець, громадянин України, не одружений, не працює, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не судимий,
за ст.122 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 умисно наніс тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст..121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.
Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.
Так, 03.01.2015 року близько 22.00 год. за місцем спільного проживання у АДРЕСА_2 , під час конфлікту між ОСОБА_4 та його співжителькою ОСОБА_5 , що виник на побутовому грунті, ОСОБА_4 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс кілька ударів кулаками по тілу, обличчю, руках і ногах потерпілої ОСОБА_5 , у результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи проксимальної фаланги III пальці лівої кисті, що згідно висновку судово-медичного експерта № 52/3-Д від 23.02.2015 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а також забою м`яких тканин з травматичним набряком та синця в ділянці лівої кисті; синців в ділянці обличчя, обох плечей, лівого стегна, що згідно указаного висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину свою визнав частково та суду пояснив, що 03.01.2015 року близько 21.30 год. він прийшов додому, а потерпіла ОСОБА_5 перебувала в нетверезому стані та почала з`ясовувати з ним відносини. В ході конфлікту почала його душити та наносити кухонним ножем удари в ділянку правої руки, лівої ноги та в живіт. Обороняючись, він заломив її руки та відштовхнув, від чого потерпіла впала та втратила свідомість. Тоді він вийшов з квартири та зателефонував її брату ОСОБА_6 , щоб він забрав її.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його винуватість у вчиненому підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами: показаннями потерпілої, свідка, письмовими доказами, що є в матеріалах кримінального провадження.
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснювала, що з обвинуваченим протягом одного року проживали разом. 03.01.2015 року вона повернулася з роботи та займалась господарськими справами. Близько 21.30 год. повернувся додому ОСОБА_4 і між ними виник конфлікт. Вона зателефонувала братовій ОСОБА_7 і обвинувачений почав кричати та вибив телефон з рук. Після цього почав наносити удари кулаками в ділянки обличчя, голови грудної клітки та заломив пальці рук. Від ударів вона втратила свідомість і ОСОБА_4 відливав її водою, після чого втік з квартири. Потім приїхав брат з жінкою та викликали працівників міліції.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснювала, що 03.01.2015 року ввечері зателефонувала потерпіла та повідомила, що ОСОБА_8 вчинив з нею скандал. Почувши між ними розмову, обвинувачений почав кричати на ОСОБА_9 , після чого телефон був вимкнутий. Приблизно через пів години зателефонував ОСОБА_8 до її чоловіка ОСОБА_6 та сказав що потерпіла хоче щось з собою зробити. Близько 22.30 год., приїхавши з чоловіком у гуртожиток до ОСОБА_9 , вони побачили її побитою, синці на обличчі, біля очей, пальці лівої руки були поломані. Після побаченого, вони відразу викликали міліцію. Зазначає, що того дня, вона з потерпілою поверталася разом з роботи і жодних тілесних ушкоджень вдень у неї не було.
Винуватість обвинуваченого доводиться також письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Висновком експерта № 52/3-Д від 23.02.2015 року, згідно якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основи проксимальної фаланги III пальці лівої кисті, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а також забою м`яких тканин з травматичним набряком та синця в ділянці лівої кисті; синців в ділянці обличчя, обох плечей, лівого стегна, що згідно указаного висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с.24-25)
У зазначеному висновку потерпіла повідомляла про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень і це повідомлення за своїм змістом ідентичне її показанням у суді.
Наведені докази не дають підстав сумніватися у їх достовірності та спростовують доводи самого обвинуваченого ОСОБА_4 про його непричетність до заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, вказаних у висновку судово-медичної експертизи.
Твердження обвинуваченого про те, що він оборонявся від потерпілої, яка наносила йому ножові поранення в ділянки правої руки, лівої ноги та в живіт не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Так, висновком експерта №57 від 25.03.2015 року встановлено, що тілесні ушкодження : рани в ділянці правої руки утворилися в термін біля 7-18 місяців до моменту судово-медичної експертизи, подряпини в ділянці лівої ноги утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею в термін біля 1 доби до моменту судово-медичної експертизи (а.с.26-28).
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України, так як він вчинив умисне нанесення тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.
Дані обставини повністю доведено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують та пом`якшуть покарання обвинуваченому суд не знаходить.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує особу винного, те, що він позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності не притягався, та приходить до приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції ст.122 ч.1 КК України у виді обмеження волі і на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити покарання один рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши іспитовий строк один рік.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід, особисте зобов`язання, залишити без зміни до вступу вироку у законну силу.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Івано-Франківської через Калуський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
СУДДЯ: