Провадження № 11-кп/780/516/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 04.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
02 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого- судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

за участю прокурора : - ОСОБА_6

захисника : - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001796 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року, яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 200 000 (двісті) тисяч гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят) тисяч гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, за наступних обставин.

29 січня 2011 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з однієї сторони та ОСОБА_8 і ОСОБА_11 з іншої сторони на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, та з метою реалізації вказаного умислу, став штовхати обома руками в груди ОСОБА_9 , виштовхуючи його за межі подвір`я. Відступаючи, ОСОБА_9 оперся спиною на дерев`яний паркан та, проломивши його, впав на землю, а ОСОБА_8 , переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , скориставшись тим, що останній лежав на землі, сів йому на груди та, обхопивши своїми долонями голову ОСОБА_9 великими пальцями рук став давити на очі останнього, від чого ОСОБА_9 втратив свідомість. В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №219/Д від 17.08.2011 року відносяться до категорії тяжких за критерієм стійкої втрати працездатності не менш ніж на одну третину.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.02.2015 року та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції у зв`язку із порушенням норм процесуального та матеріального права. Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було допущено чимало порушень прав обвинуваченого, що призвело до позбавлення прав останнього на неупереджений та справедливий суд, позбавило права на захист та доведення своєї позиції, оскільки клопотання обвинуваченого про виклик в судове засідання в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які безпосередньо були присутні на місці події, залишилось судом поза увагою. Крім того, зазначає, що під час розгляду справи захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про виклик в судове засідання судово медичного експерта з метою з`ясування механізму отримання потерпілим тілесних ушкоджень, яке теж було відхилене. При цьому, як вбачається з висновку спеціаліста №102/15 від 26.03.2015р., при складанні висновку експерта №219/Д від 17.08.2011 року судово- медичним експертом не було дотримано вимог п.2.1.4 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р. та «Інструкції про порядок організації та проведення медично страхової експертизи» від 08.01.1986р. Вказані порушення призвели до завідомо неправильного висновку експерта щодо визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим та ставить під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

Крім того, вказує на те, що у висновку спеціаліста міститься слушне зауваження щодо залучення до проведення такого роду експертиз і фахівців в галузі офтальмології.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить зменшити йому строк покарання, оскільки він щиро кається у скоєному та повністю визнає свою вину, є особою похилого віку та має інвалідність у зв`язку з хворобою очей. Також вказує на те, що судом першої інстанції залишилось поза увагою суду його клопотання щодо виклику та допиту в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які були безпосередніми свідками подій.

Заслухавши доповідь судді, думку сторін кримінального провадження: захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого підзахисного і просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вимоги вказаної норми закону повністю дотримані судом першої інстанції при постановленні вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи і грунтуються на повно та об`єктивно досліджених у судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, а саме, показах потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновках експерта №219/Д від 17.08.2011 року та №256/Д від 14.09.2011 року, протоколах проведення очних ставок від 15.08.2011 року, протоколах відтворення обстановки і обставин події з фото таблицями до них від 08.09.2011 року за участю потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 та інших доказах, досліджених в судовому засіданні.

Так, з показів потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що 29.01.2011р. він підвозив ОСОБА_16 додому, поруч з яким проживав ОСОБА_8 . Коли він чекав ОСОБА_16 біля свого автомобіля, то раптом почув крики ОСОБА_17 та повернувшись до двору, побачив, як ОСОБА_18 лежить в крові на землі, а поруч стояли незнайому йому раніше чоловіки, як потім він дізнався, це були ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Він вирішив зупинити конфлікт між ними та на зауваження отримав удар невідомим йому предметом по голові від ОСОБА_11 . Від удару він впав на землю, ОСОБА_11 тримав його за ноги, а ОСОБА_8 в цей час сів зверху на нього та почав давити йому пальцями рук на очі, від чого він втратив свідомість. Через деякий час, коли конфлікт припинився, його на автомобілі відвезли до лікарні в м. Боярка.

Вказані покази потерпілого були підтверджені ним під час проведення відтворення обстановки та обставин події 08.09.2011р. та підтверджуються висновком експерта №219/Д від 17.08.2011 року, з якого вбачається, що виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді контузії ІІІ ступеня правого ока, контузії ІІІ ступеня лівого ока, гіфема, гемофтальм, відшарування сітківки правого та лівого ока, гематоми повік, сукон`юктивальні крововиливи обох очей, гемосинус лівої верхнє щелепної пазухи, перелом нижнього краю лівої орбіти відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм стійкої втрати працездатності не менш ніж на одну третину, закрита черепно мозкова травма у вигляді субарахноїдального крововиливу та саден лоба справа відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; та висновком експерта №256/Д від 14.09.2011р., з якого вбачається, що виявлені у ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження могли утворитись від дії великих пальців рук нападника, за механізмом, вказаним ОСОБА_9 під час відтворення обстановки та обставин події 08.09.2011р. та не могли утворитись за механізмом, вказаним обвинуваченим ОСОБА_8 під час відтворення обстановки та обставин події 08.09.2011р.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновки експерта №219/Д від 17.08.2011 року та №256/Д від 14.09.2011 року не можна вважати обґрунтованими та такими, що підтверджені об`єктивними судово медичними даними, є безпідставними, оскільки, як вбачається з вказаних висновків, вони були складені на підставі даних медичної документації хворого ОСОБА_9 , викладених в акті судово медичного обстеження №157 від 31.05.2011р., на підставі висновків консультантів рентгенолога та офтальмолога КОБ СМЕ та фактичних обставин справи.

Так, з акту судово медичного дослідження №157/д від 11.07.2011р. (т.1 а.с.63-65) вбачається, що наявність, давність та ступінь тяжкості заподіяних потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень визначалась з урахуванням, у тому числі, даних медичної картки №930 стаціонарного хворого ЦРЛ-Києво Святошинського району ОСОБА_9 , який проходив лікування у вказаній лікарні з 29.01.2011р. по 31.01.2011р., даних медичної картки №4200195 стаціонарного хворого очного відділення Олександрівської КЛ, де ОСОБА_9 проходив лікування з 31.01.2011р. по 08.02.2011р., даних медичної картки №2262 стаціонарного хворого, з якої вбачається, що ОСОБА_9 проходив лікування у Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 21.02.2011р. по 23.02.2011р., де йому була проведена операція, даних медичної картки №4206 стаціонарного хворого, з якої вбачається, що ОСОБА_9 проходив лікування у Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 11.04.2011р. по 13.04.2011р., де йому була проведена операція, даних медичної картки №5199 стаціонарного хворого, з якої вбачається, що ОСОБА_9 проходив лікування у Київській міській клінічній офтальмологічній лікарні «Центр мікрохірургії ока» з 11.05.2011р., та з урахуванням висновку консультанта окуліста КОБ СМЕ від 24.06.2011р.

Крім того, в ході розгляду справи судом першої інстанції ні обвинуваченим ОСОБА_8 ні його захисником клопотання про проведення додаткової чи повторної судово медичної експертизи не заявлялось.

Також не ґрунтуються на матеріалах провадження доводи обвинуваченого та його захисника щодо не вирішення судом клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Як вбачається з журналу судового засідання від 27.11.2014р. (т.2 а.с. 130) судом відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про виклик вказаних свідків в зв`язку з тим, що воно заявлено передчасно. В подальшому, ні ОСОБА_8 , ні його захисник не заявили повторно клопотання про допит вказаних свідків.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно і обґрунтовано надав оцінку доказам, належним чином перевірив їх у сукупності в ході судового розгляду та прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, правильно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст.121 КК України.

Зі змісту вироку вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд повністю дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання та позитивно характеризується за місцем роботи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, думку потерпілого з приводу міри покарання, також враховано відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та вірно призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого. Підстав для призначення більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає, а тому вимоги апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині задоволенню не підлягають.

Підстав, передбачених ст. 415 КПК України для призначення нового розгляду в суді першої інстанції апеляційна скарга захисника не містить.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта.

Як вбачається з апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_8 оскаржує вирок суду першої інстанції щодо нього лише в частині призначеного покарання. При цьому вказує, що свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому. З апеляційної скарги захисника вбачається, що він оскаржує вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині правильності кваліфікації його дій, що суперечить вимогам апеляційної скарги обвинуваченого і є неприпустимим.

З огляду на викладене, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає вирок без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 лютого 2015 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Судді:
_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_19 ОСОБА_4