АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/2016/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/428/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу прокурора на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року, за яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

16.04.1999 року Дніпропетровським обласним судом за ст.ст. 86-1, 222 ч. 1, 142 ч. 3, 193 ч. 3, 42 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.06.2008 року за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 1 день;

29.09.2014 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 1, 263 ч. 1, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком 3 роки,

зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 75 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, і покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, звільнивши його від відбування призначеного покаpання з випpобуванням стpоком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України суд зобов`язав ОСОБА_6 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Питання з речовими доказами вирішено згідно ст. 100 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
захисник, адвокат ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації, просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, що має підвищену суспільну небезпечність, та особі обвинуваченого.

Просить ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним за ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України і ст. 75 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням строком на 3 роки.

Крім того, апелянт просив вважати судимість ОСОБА_6 за вироком Дніпропетровського обласного суду від 16.04.1999 року погашеною.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, у травні 2014 року та у невідомої йому особи незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», повторно, придбав без мети збуту порошкоподібну речовину вагою, не менше 1,647 г., яка містить наркотичні засоби «морфін» та «кодеїн», та зберігаючи при собі, переніс за місцем свого мешкання - в квартиру АДРЕСА_2 , де продовжив повторно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», зберігати без мети збуту.

01.09.2014 року в період часу з 23 год. 30 хв. до 03 год. 40 хв. під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з фіксатором з порошкоподібною речовиною вагою 1,647 г., яка згідно висновку експерта містить наркотичні засоби, обіг яких обмежено морфін і кодеїн (маса морфіну складає 0,7678 г., маса кодеїну складає 0,0326 г.), який ОСОБА_6 незаконно, повторно, придбав та зберігав без мети збуту.

При апеляційному розгляді прокурор підтримав апеляційну скаргу, обвинувачений ОСОБА_6 покладався на розсуд суду, а його захисник, адвокат ОСОБА_8 вважав вирок суду законним та обгрунтованим.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на розглянутих в судовому засіданні та наведених у вироку доказах, вірно кваліфіковані, та сторонами не оскаржуються.
Між тим, суд першої інстанції, визнавши обвинуваченого винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначаючи покарання, не в повній мірі врахував особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, та він не залучений до суспільно-корисної праці.

Тому, застосовуючи ст. 75 КК України при призначенні покарання, згідно ст. 65 КК України, слід це врахувати, посилаючись на пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, які були встановлені судом першої інстанції.
Згідно ст. 55 КК України (в редакції 1960 року), судимість ОСОБА_6 за вироком від 16.04.1999 року Дніпропетровського обласного суду за ст.ст. 86-1, 222 ч. 1, 142 ч. 3, 193 ч. 3, 42 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який був звільнений 02.06.2008 року за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 7 місяців 1 день, не є погашеною.

Зважаючи на ч. 2 ст. 404 КК України, судова колегія вважає за можливе задовольнити частково апеляційну скаргу прокурора та посилити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , застосувавши ст. 75 КК України.

Виходячи з наведеного, вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає скасуванню, і відповідно до ст. 420 КПК України, колегія суддів ухвалює свій вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_6 , якого було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст.75 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, і покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.09.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши його від відбування призначеного покаpання з випpобуванням стpоком на 3 (три) роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В іншій частині вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4