УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 19 » червня 2007 р. колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого Гончарука
Г.М.

суддів Колотило
О.О., Підгорної С. П.

за
участю прокурора Воловідника
Р.І.

та
засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької
області від 29 березня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець села Верхні
Станівці, Кіцманського району.
Чернівецької області,
українець, громадянин
України, з неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимий: вироком Кіцманського
районного суду від 13.03.1987 року за
ст. ст. 140 ч.3,
42 КК України 1960 року на три роки шість місяців позбавлення волі;
вироком Кіцманського районного суду від 17.06.1991 року за ст.
140 ч. 2 КК України 1960 року на два роки позбавлення волі з конфіскацією
майна; вироком Вижниць­кого районного суду від 26.04.1994 року за ст.
ст. 140 ч. 3, 26 п. 2 КК України
1960 року на чотири роки позбавлення волі; вироком Заставнівського районного
суду від 22.12.1998 року за ст. 196-1 ч. 2 КК України на один рік шість
місяців

Справа №
11-230/2007р. Головуючий
у І інстанції

Категорія: ст.
185 ч.3 КК Пилип
'юк І.В.

України Доповідач:
Колотило О.О.

позбавлення
волі; вироком Сторожинець-кого районного суду від 12.04.2002 року за ст.
ст. 15, 185 ч.3 КК України 1960 року на три роки
позбавлення волі, звільнений 04.01.2005
року, -

засуджений за
ст. 185 ч.3 КК України на три роки
позбавлення волі.

Запобіжний
захід засудженому залишено утримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 23
травня 2006 року.

Вирішено питання
про речові докази.

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 визнаний винним в
тому, що 30 жовтня 2005 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, в селі Вали,
Каралчівської сільської Ради,
Вижницького району, повторно, зірвавши навісні замки, проникнув в приміщення магазину № 172
Вашківецького сільського споживчого товариства,
звідки таємно викрав гроші в сумі 280 гривень, а також цигарки, цукерки та інше майно на загальну суму 664
гривні 90 коп.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду скасувати, посилаючись на те, що в судовому засіданні не була доведена його
вина у вчиненні злочину.

Зокрема, в апеляції зазначено, що у справі немає доказів вчинення з магазину
крадіжки, відсутня довідка сільської
Ради про його перебування на момент вчинення злочину в Одеській області і що
суд неправильно в основу вироку поклав протоколи впізнання його ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, оскільки воно було проведено з
порушенням чинного кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку
суду без змін, перевіривши матеріали
справи в межах поданої апеляції та обговоривши її доводи, колегія судців вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Вина
ОСОБА_1 у вчиненні крадіжки чужого майна,
повторно, з проникненням у
приміщення, при обставинах наведених у
вироку, повністю доведена дослідженими
судом доказами, яким дана правильна
юридична оцінка.

Так, представник Вашківецького сільського
споживчого товариства Вірста Н.І. та свідок ОСОБА_4 пояснили суду (а.с. №№ 333-336),
що в ніч на 31 жовтня 2005 року з магазину № 72 в селі Вали, Вижницького району було викрадено 280
гривень, а також велика кількість
цигарок та запальничок. В ході проведеної інвентаризації виявили нестачу
товарів на загальну суму 494 гривні 01 коп.

Свідок
ОСОБА_2 показав суду, що ввечері 30
жовтня 2005 року разом з ОСОБА_3 біля магазину в селі Вали, Вижницького району побачили невідомого
чоловіка з мішком, який біг. Це викликало
у них підозру і вони його затримали. Чоловік зізнався, що вчинив крадіжку товару з магазину, просив відпустити і коли вони вирішили
доставити його в міліцію зумів від них втекти. Про це вони повідомили
дільничного інспектора міліції, товар
повернули магазину, в

ході впізнання
по фотографіям впізнав
засудженого, впевнений, що
саме ОСОБА_1 вони затримали ввечері ЗО жовтня 2005 року (а.с. №№ 337-339).

Свідок
ОСОБА_3 в суді (а.с. №№ 339-341)
повністю підтвердив ці покази ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_5
(а.с. № 342) пояснив суду, що вранці 31 жовтня 2005 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 повідомили його, що ввечері
30.10.2005 року затримали в лісі невідомого чоловіка, який вчинив крадіжку з магазину в селі
Вали, Вижницького району. Чоловік за їх
словами зумів втекти, викрадений товар
вони повернули магазину.

З
протоколу огляду місця події (а.с. № 6)
видно, що навісні замки дверей магазину
пошкоджені.

З акту
інвентаризації (а.с. №№ 11-17), проведеної у зв'язку з крадіжкою
вбачається, що в магазині № 72 села Вали
Вашківецького сільського споживчого товариства виявлено нестачу товарів на
загальну суму 494 гривні 01 коп.

У
відповідності до довідки Верхньостанівецької сільської ради, Кіцманського району, Чернівецької області засуджений у жовтні та
листопаді 2005 року проживав у цьому селі.

Суд
правильно в основу вироку поклав протоколи впізнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3
(а.с. №№ 27-28) засудженого, оскільки ця слідча дія була проведена у
відповідності до вимог ст. 174 КПК України і в суді свідки підтвердили, що саме ОСОБА_1 вони затримали 30 жовтня 2005
року.

Вірно
суд першої інстанції дав критичну оцінку і наявним у справі заявам від імені
родичів ОСОБА_1 (а.с. №№ 116-119), ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що
засуджений у жовтні-листопаді 2005 року знаходився в Одеській області, оскільки зазначені заяви не засвідчені в
установленому законом порядку , надійшли
до суду в конвертах без відповідних штемпелів поштового зв'язку і вказані у них
дані повністю спростовуються довідкою Верхньостанівецької сільської ради, що засуджений в цей період в Одеську область
не виїжджав.

З
матеріалів справи видно, що засуджений з
самого початку досудового слідства відмовився від дачі показів на підставі ст. 63
Конституції України, 10 травня 2007 року
(а.с. № 377) відмовився засвідчити акт
про ознайомлення його з протоколом судового засідання та матеріалами
кримінальної справи, всі доводи наведені
ним у скаргах адресованих різним державним органом та в апеляції повністю
спростовуються зібраними у справі доказами.

За таких
обставин, написання ОСОБА_1 великої
кількості скарг про непричетність його до злочину та застосування до нього
незаконних методів ведення слідства апеляційний суд розцінює як зловживання
своїми процесуальними правами та спосіб захисту від пред'явленого обвинувачення
з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Досліджені
судом докази у своїй сукупності свідчать про те, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні крадіжки чужого майна, повторно,
з проникненням у приміщення, тому
його дії правильно кваліфіковані за ст.
185 ч.3 КК України.

Що
стосується міри покарання, то вона
обрана засудженому у відповідності до вимог
ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного

злочину, даних
про особу винного і обставин справи,
які пом'якшують та обтяжують покарання, зокрема, що
він раніше судимий,
негативно характеризується ,
вчинив один тяжкий злочин
викравши майна на загальну суму 664 гривні 90 коп.

Взявши
до уваги ці обставини, суд призначив
ОСОБА_1 за ст. 185 ч.3 КК України мінімальну міру покарання
передбачену санкцією цього закону у виді трьох років позбавлення волі, тому колегія суддів не знаходить підстав для
пом'якшення йому призначеного судом покарання.

Суд
першої інстанції невірно у вступній частині вироку визнав засудженого раніше
судимим 02.09.2005 року Сторожинецьким районним судом за ст.
ст. 15 ч. 2, 185 ч.3 КК
України, оскільки цією постановою
(а.с. 50) ОСОБА_1 було звільнено від
кримінальної відповідальності за цим законом за відсутністю в його діях складу
здочину, тому ця вказівка суду підлягає
виключенню з вироку.

Також
суд, в порушення вимог ст.
338 КГЖ України, не зарахував
ОСОБА_1 в строк відбуття покарання час його утримання під вартою на досудовому
слідстві в період з 23.12.2005 року по
26.12.2005 року (а.с. 61).

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КІЖ України, колегія суддів судової палати з кримінальних
справ апеляційного суду Чернівецької області,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На
підставі ст. 373 п. 4 КПК України вирок Вижницького
районного суду Чернівецької області від 29 березня 2007 року щодо ОСОБА_1
змінити, виключити з його вступної
частини вказівку про судимість ОСОБА_1 02.09.2005 року Сторожинецьким районним
судом Чернівецької області за ст. ст. 15
ч. 2 185 ч.3 КК України.

Зарахувати
в строк відбуття покарання ОСОБА_1 час його утримання під вартою на досудовому
слідстві в період з 23 грудня 2005 року по 26 грудня 2005 року.

В решту
частині вирок залишити без змін.