АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження №11кп/791/269/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховки, Каховського району Херсонської області, громадянина України з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженого за вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 01 квітня 2013 року за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

за апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 21січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

Засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України на 11 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Каланчацького районного суду Херсонської від 01 квітня 2013 року, ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 6 місяців з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання обчислюється з моменту затримання з 11 лютого 2013 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без зміни.

Вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 08 лютого 2013 року близько 18.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом злому вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_9 , проник до вказаного будинку, де умисно, з метою заподіяння смерті останній, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, невстановленим предметом наніс ОСОБА_9 декілька ударів тупим предметом по голові, тулубу та кінцівкам, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - тріщини зовнішньої кісткової пластини склепіння черепа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, набряку і набухання головного мозку, крововиливів в м`які покриви голови, забійних ран волосистої частини голови, закритої травми грудей, прямого лінійного переламу 6-го ребра ліворуч по середній ключичній лінії, забою м`яких тканей грудей, синців та саден на голові, кінцівках, від яких згідно висновку судово-медичної експертизи № 20/К-к від 28 лютого 2013 року настала смерть ОСОБА_9 на місці події.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість ухваленого щодо нього вироку. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що при розгляді даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було надано жодного прямого доказу його вини в заподіянні смерті потерпілої. В основу обвинувачення покладені лише докази його можливої присутності на місці злочину в час вчинення злочину. Однак, в суді не було доведено, що саме в момент скоєння злочину він був присутній в будинку потерпілої, не доведено, що саме він наніс потерпілій удари, від яких вона померла на місці злочину та не доведено, що він зробив підпал її будинку. Судом також не були усунуті протиріччя в показаннях свідків, жоден з яких його на місці злочину не бачив. У зв`язку з чим просить вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 21 січня 2014 року щодо нього скасувати.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 посилається на неналежність та недопустимість доказів, покладених судом в основу обвинувального вироку. Зазначає, що всі докази по справі отриманні внаслідок істотного порушення вимог КПК України. Окрім того, посилається на порушення права на захист у зв`язку з проголошенням вироку в його відсутність. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати його невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, звільнивши його з-під варти.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судове провадження здійснювалося за участю ОСОБА_8 та інших учасників провадження. Однак після виходу суду з нарадчої кімнати було проголошено оскаржуваний вирок за відсутності засудженого, внаслідок чого йому не було роз`яснено змісту рішення, порядку та строку його оскарження. Зазначені порушення вплинули на законність та обґрунтованість вироку щодо ОСОБА_8 . У зв`язку з чим просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданих апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу з підстав викладеній у ній, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу заступника прокурора області та частково підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого в частині скасування вироку, в судових дебатах сторони залишились на попередніх позиціях, в останньому слові обвинувачений зазначив, що злочин він не скоював, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити повністю, а апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для зміни або скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

При цьому згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обґрунтовуючи мотиви, з яких суд прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 , суд навів перелік доказів, відповідно до яких було встановлено винуватість засудженого, однак оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості чи достатності не дав.

Як видно з матеріалів провадження суд, як на ряд доказів винуватості ОСОБА_8 у вчиненні убивства ОСОБА_9 послався на дані, що містяться у протоколі огляду місця події від 08 лютого 2013 року, а також на дані, що містяться в ряді висновків проведених у ході слідства експертиз, предметом яких були речі, вилучені в ході проведення зазначеної слідчої дії від 08 лютого 2013 року.

Разом із тим, посилаючись на такі докази для обґрунтування винуватості ОСОБА_8 , суд не дав оцінки щодо їх допустимості.

Так, відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому ст. 104 КПК України встановлено, що вступна частина протоколу, в якому фіксується хід та результати проведення процесуальної дії, має містити дані особи, яка проводить цю процесуальну дію, та всіх осіб, присутніх під час її проведення.

Усупереч наведеним положенням процесуального закону, як видно з матеріалів провадження, у протоколі огляду місця події від 08 лютого 2013 року у проведенні слідчої дії не відображено участі судово-медичного експерта ОСОБА_10 , який проводив огляд трупу на місці події, та спеціаліста ОСОБА_11 , який здійснював фотозйомку.

Однак ці факти залишилися поза увагою суду, унаслідок чого протокол огляду місця події від 08 лютого 2013 року, а також усі інші докази, отримані в ході проведення цієї слідчої дії або на підставі речей, вилучених під час її проведення, не отримали належної оцінки з точки зору допустимості та належності, а також можливості врахування таких доказів при ухваленні обвинувального вироку.

Також суд не дав оцінки допустимості речового доказу недопалку цигарки „Столичні, а також інших доказів, здобутих на його підставі, з огляду на спосіб та процедуру його виявлення, а саме на те, що недопалок було отримано у ході проведення процесуальної дії огляду місця події (кабінету слідчого) від 10 лютого 2013 року у ОСОБА_12 , в ході якого ця особа пояснила, що недопалок виявили під час прибирання будинку де було вбито ОСОБА_9 , тобто його виявили після проведення працівниками міліції огляду місця вчинення злочину.

Окрім того, згідно з положеннями ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, після чого головуючий роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Як видно з матеріалів провадження, судове провадження здійснювалося за участю самого ОСОБА_8 та інших учасників провадження, однак після виходу суду з нарадчої кімнати було проголошено оскаржуваний вирок за відсутності засудженого, унаслідок чого йому не було роз`яснено змісту рішення, порядку та строку його оскарження.

Зазначена обставина, на думку колегії суддів, істотно вплинула на законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 .

Оскільки апеляційною інстанцією встановлені такі істотні порушення судом вимог КПК при судовому розгляді, які у положеннях Кримінального процесуального кодексу не врегульовані в частині направлення справи на новий судовий розгляд, то колегія суддів вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження.

При цьому апеляційний суд виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися принципу законності.

А у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).

Отже, значення загальних засад кримінального провадження як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Оскільки судом при розгляді справи порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суд повинен урахувати наведене в цій ухвалі, перевірити всі доводи, наведені в поданих апеляційній та касаційній скаргах, оцінити кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність із точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

Враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і ці ризики на момент розгляду кримінального провадження в суді не зменшились, колегія суддів вважає необхідним продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 08 квітня 2015 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 6, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області задовольнити повністю, а апеляційну скаргу з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Скадовського районного суду Херсонської області від 21 січня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати, по справі призначити новий судовий розгляд в тому ж суді в іншому складі суддів.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без зміни на строк 60 днів, починаючи з 08 квітня 2015 року.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно,
Суддя: ОСОБА_2