В И Р О К
іменем України
13.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурора: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, реєстраційний номер платника податків: НОМЕР_1

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

04.11.2014 року о 08 годині ОСОБА_6 з корисливих мотивів, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей „Отчий дім, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Петровського, 118, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов до вітальної кімнати та таємно викрав мобільний телефон марки „Iphone 4, вартістю 3473 грн., що належав неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 . Після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник. Викраденим розпорядився за власним розсудом, чим завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 3473 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та суду пояснив, що він проживає в КОЦСПР дітей „Отчий дім. 04.11.2014 року біля 08 години він зайшов до вітальні КОЦСПР дітей „Отчий дім, де зберігались декілька мобільних телефонів вихованців реабілітаційного центру. Побачивши мобільний телефон марки „Iphone 4, він вирішив його викрасти. Поклавши його до кишені, він вийшов з вказаної кімнати, після чого поїхав з реабілітаційного центру по своїм справам. Того ж дня він продав викрадений мобільний телефон наглядно знайомому хлопцю.

У скоєному щиро розкаявся. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі. З обвинувальним актом погодився в повному обсязі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав вину у повному обсязі, визнавав її в ході досудового слідства, повністю погодився з обвинувальним актом, суд на підставі ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого, роз`яснивши при цьому йому права, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_6 давав правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тому, оцінивши зібрані та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_6 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, крім обставин, що пом`якшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини скоєного злочину, а також особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вчинив злочин середньої тяжкості, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має нормальний стан здоров`я та рівень розвитку, виховується без батьків, має хороші житлово-побутові умови, наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення в ході досудового розслідування та в судовому засіданні не встановлено, тому з урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, у скоєному щиро розкаявся, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, тому суд на підставі ст.ст. 75; 104 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на цього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75; 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком один рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.

Зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили застосувати у виді особистого зобов`язання проживати за вказаним місцем проживання, не виїжджати із вказаного місця проживання без дозволу судді та з`являтись по першій вимозі судді, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Речовий доказ: мобільний телефон марки „Iphone 4, переданий на зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_8 залишити ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1