Справа № 1-533/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 11
травня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Клока О.М.

за участю
секретаря Мартинюк О.Г.

прокурора Балас
К.В.

потерпілої ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, народився в с
Червоний Перекоп Каховського району Херсонської області, проживає АДРЕСА_1,
громадянин України, освіта вища, працює на ВАТ «Енко», неодружений, судимий вироком
Луцького міськрайонного суду від 14.04.2005 року за ст. 125 ч. 1 КК України до
покарання у виді штрафу в розмірі 600грн.,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 починаючи з 06.09.2006 року по 01.02.2007 року злісно
ухилявся від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду від 22
березня 2005 року аліментів в користь потерпілої ОСОБА_1 на утримання
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку
щомісячно. Упродовж вказаного періоду підсудний не сплачував аліменти, в
зв'язку з чим заборгованість станом на 01.02.2007 року склала 1552 грн. 28 коп.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у інкримінованому діянні визнав
частково, та показав, що йому дійсно відомо про рішення суду, згідно якого йому
потрібно сплачувати аліменти на утримання дітей. Коли він працював на ПП
«Крук», то аліменти сплачував регульрно до вересня 2006 року. Коли ж в серпні
2006 року отримав травму ноги і лікувався орієнтовно до перших чисел вересня
2006 року на денному стаціонарі, то звільнився з роботи. Влаштувавшись по
договору з листопада 2006 року на ВАТ «Енко» і отримуючи заробітну плату,
офіційно аліментів не сплачував, про свою роботу і доходи державного виконавця
не повідомляв, але допомагає дітям матеріально, а саме дає кишинькові гроші,
придбав велосипед. Ствердив, що дійсно зареєстрований як підприємець, однак
доходи має невеликі і не декларує. Вину визнає частково тому, що допомагає
дітям. Суму заборгованості по аліментах не заперечує. Окрім того, не заперечує
той факт, що його попереджала виконавча служба про необхідність сплати
аліментів та можливу кримінальну відповідальність.

Зважаючи на часткове визнання вини самим підсудним, його винуватість у
вчиненні інкримінованого діяння повністю підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_1 повідомила, що підсудний з вересня
2006 року і по теперішній час не сплачував встановлених за рішенням суду коштів
на утримання дітей. Аліменти ОСОБА_2 відмовляється сплачувати тому, що вона
влаштувала сина не в ту школу, в яку хотів підсудний. Підтвердила, що дійсно
ОСОБА_2 придбав велосипед, та дає дітям якісь гроші, які ті витрачають на
придбання різноманітних дрібничок. Вказала, що

несплата підсудним аліментів суттєво погіршує матеріальне становище сім'ї,
оскільки витрати на утримання дітей є значними, а сама вона отримує заробітну
плату орієнтовно 600 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 22 березня 2005 року вирішено
стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, в
розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, (а.с.10-11).

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово
попереджувався Державною виконавчою службою, що у випадку ухилення від сплати
аліментів, буде вирішуватись питання про притягнення до кримінальної
відповідальності (а.с.16-18). Даний факт не заперечується і самим підсудним.

Згідно довідки про нарахування аліментів вбачається, що заборгованість
ОСОБА_2, починаючи з 06.09.2006 року по січень 2007 року включно, становить
1552 грн. 28коп. (а.с.7). З даним розрахунком підсуний згідний.

Як вбачається з повідомлення начальника відділу державної реєстрації
суб'єктів господарювання, ОСОБА_2 зареєстрований підприємцем з 20.10.1999 року
(а.с.30).

За таких обставин, враховуючи те, що підсудний, знаючи про необхідність
сплати аліментів за судовим рішенням, будучи підприємцем та працездатним,
працючи і отримуючи доходи, не сплачував кошти на утримання дітей упродовж
тривалого часу, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні
злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дітей і кваліфікує його дії за ст. 164 ч.І КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який
відноситься до невеликої тяжкості, особу винного та обставини справи, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що
обтяжують чи пом'якшують покарання підсудного, суд не вбачає.

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується задовільно, раніше судимий,
разом з тим потерпіла настоювала на суворому покаранні.

З урахуванням наведеного суд призначає ОСОБА_2 покарання у виді громадських
робіт в межах санкції ст. 164 ч. 1 КК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду
від 14.04.2005 року до покарання у виді штрафу і дане покарання не виконане
(а.с.21-22) суд не застосовує положення ст. 71 КК України, оскільки призначає
за даним вироком покарання у виді громадських робіт, а згідно ст. 72 КК України
основне покарання у виді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами
покарань не підлягає і виконуються самостійно.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч.І КК
України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120(сто
двадцять) годин.

Обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з постійного
місця проживання до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через
Луцький міськрайонний суд.