ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0005048 від 14 червня 2014 року, стосовно,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, українець, гр-н України, освіта вища, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (1998, 2008, 2010 р.н.), матір пенсіонера інваліда, працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони провадження: прокурори - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисники - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:
За невстановлених обставин ОСОБА_11 без передбаченого законом дозволу придбав вогнепальну зброю - пістолет системи «ТТ» з маркуванням « НОМЕР_1 » і написом «МАКЕТ» та бойові припаси до неї шість патронів, які залишив без передбаченого законом дозволу зберігати за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

14 червня 2014 року близько 11 год 40 хв ранку поблизу перехрестя вулиць Котельникова та Шепетівської навпроти буд. № 111/2 по вул. Котельникова в м. Києві ОСОБА_11 був затриманий, а під час його особистого огляду виявлено в нього і вилучено вказану вище вогнепальну зброю та бойові припаси, які він носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Вилучені у ОСОБА_12 пістолет системи «ТТ» з маркуванням « НОМЕР_1 » і написом «МАКЕТ» та шість патронів до нього є відповідно короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, придатною для стрільби, та бойовими припасами до неї, вільний обіг яких заборонено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у висунутому звинуваченні не визнав і, повідомивши власну версію вказаних подій, пояснив наступне.

Дійсно, 14 червня 2014 року близько 11 години ранку навпроти буд. АДРЕСА_2 його було затримано, як він пізніше дізнався, працівниками СБУ. Разом з тим, його затримання та особистий огляд, крім того, що були безпідставними, проводилися з порушенням закону (з перевищенням застосування сили, фальшуванням результатів огляду та у спосіб, що мав ознаки катування). Більш того, на початку затримання, коли співробітники СБУ збили його з ніг та повалили на землю обличчям до низу, невідома особа підкинула йому, засунувши за ремінь штанів за спиною, пістолет системи «ТТ» з написом «МАКЕТ» з патронами невідомого походження. Очевидцями його затримання були ОСОБА_13 з сином, дружиною та товаришем ОСОБА_14 , які майже перед цим під`їхали на своїх автомобілях «Мерседес ВІТО», д.н.з. НОМЕР_2 та «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_3 до місця його, ОСОБА_12 проживання для вирішення особистих питань.

При цьому ОСОБА_11 уточнив, що з початку до нього підбігли в масках двоє співробітників СБУ, які під`їхали на автомобілі «Шевролет» зеленого кольору. Вони збили його з ніг, заламали руки і притиснули до асфальту, хоча він опору не чинив, лише просив, щоб йому попустили руку. Потім під`їхав інший автомобіль, з якого також вискочило двоє і поклали на землю ОСОБА_13 біля його автомобіля «Мерседес». Після цього один з нападників щось взяв із салону автомобіля «Шевролет», підбіг до нього, ОСОБА_12 , і засунув невідомий предмет йому за пояс брюк. Він, ОСОБА_11 , не міг зрозуміти, що саме йому засунули за брюки, а тому крикнув: «Що ви мені засовуєте?». Його продовжували тримати у кайданках, епізодично наносячи удари по різних частинах тіла. Поруч зібралися люди, які спостерігали за цими подіями. Коли втрутилася його цивільна дружина ОСОБА_15 , їй вдалося вмовити підняти його із землі, адже починався дощ, та надати медичну допомогу як хворому на діабет.

Як далі показав обвинувачений, предмет, який йому засунули за пояс брюк, у нього згодом витягнули, але через хвилин 10 знову засунули і у такому стані він представ перед слідчим ОСОБА_16 , який у присутності спеціаліста та двох понятих витягнув в нього із-за штанів підкинутий предмет. Тільки тоді він, обвинувачений, побачив, що це був пістолет. Вилучений в нього пістолет системи «ТТ» з написом «МАКЕТ» поклали на пакет, витягли обойму, витягнули патрони. Слідчому він пояснив, що це не його пістолет. Далі цей пістолет та набої, які порахували, сфотографували і поклали до темного пакету. Загалом, крім вказаного пістолету «ТТ» з набоями, в нього вилучили мобільний телефон, що належав ОСОБА_15 , травматичний пістолет «ВІЙ» з набоями та дозволом на нього, а за результатами обшуку місця проживання - мисливську рушницю «САЙГА» з дозволом на неї, інші особисті речі повернули дружині.

Далі його доставили до приміщення СБУ, де опитали, і лише після цього у приміщення Святошинського РУ ГУ МВС України в місті Києві, де після тривалого очікування був оформлений протокол затримання, було надано медичну допомогу і був допущений захисник.

Як наполягав ОСОБА_11 , йому не було сенсу зберігати вдома та носити при собі зброю без передбаченого законом дозволу, оскільки володів на законних підставах мисливською рушницею та травматичним пістолетом. Що ж стосується підкинутого йому пістолета «ТТ», то це є наслідком провокації щодо нього з боку співробітників СБУ. Крім того, обвинувачений ОСОБА_11 , якого підтримали його захисники, поставив під сумнів об`єктивність висновку експерта про належність вказаних вище пістолета «ТТ» та патронів відповідно до зброї та бойових припасів, до того ж припустив і те, що експерт досліджував інші предмети, ніж ті, що фактично вилучалися під час його затримання. З урахуванням викладеного сторона захисту просила суд постановити у даній справі виправдувальний вирок.

Не дивлячись на повне невизнання ОСОБА_17 своєї вини, та його захисну версію, його винуватість у придбані, зберіганні та носінні без передбаченого законом дозволу за викладених вище обставин вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, підтверджується крім власне його показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні інших доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Так, як вбачається з протоколу огляду місця події від 14 червня 2014 року та додатків до нього, проведеного слідчим ОСОБА_16 в порядку ст. ст. 223 та 237, ч. 3 ст. 208 КПК України у період з 12 год 30 хв по 13 год 30 хв за участю понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , спеціаліста ОСОБА_20 , на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 111/2 по вул. Котельникова в м. Києві між автомобілями «Мерседес ВІТО», д.н.з. НОМЕР_2 та «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_3 ближче до останнього перебував затриманий ОСОБА_11 , в ході поверхового огляду якого за ременем штанів за спиною виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет системи «ТТ» з маркуванням « НОМЕР_1 » і написом «МАКЕТ», в магазині якого виявлено шість предметів, схожих на патрони без маркування. Крім того, в ОСОБА_12 виявлено і вилучено інші його особисті речі, окремі з яких того ж дня, а інші пізніше були повернуті ОСОБА_15 . Під час огляду прилеглої території також виявлено сумку, де знаходився травматичний пістолет «ВІЙ» з патронами, а також дозвіл ОСОБА_12 на цю зброю (т. 1 а. 75-82).

Як також видно з вказаного протоколу огляду і не оспорювалося обвинуваченим під час його дослідження, він був ознайомлений із змістом цього документу, який до того ж оголошувався слідчим, про що свідчить його, обвинуваченого, підпис, який він ідентифікував як свій, будь-яких зауважень до змісту вказаного протоколу всі учасники слідчої дії, в тому числі ОСОБА_11 не мали, хоча можливість це зробити існувала.

Всебічно оцінюючи всі обставини справи, зокрема й ті, які можуть бути використані на користь обвинуваченого, судом була ретельно перевірена версія захисту про фальшування в зазначеному протоколі результатів огляду місця події, який проводився за участю ОСОБА_12 , проте ця версія захисту спростована сукупністю досліджених судом доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що 14 червня 2014 року як понятий приймав участь в огляді місця події в районі вул. Котельникова, під час якого в ОСОБА_12 був вилучений предмет, схожий на пістолет системи «ТТ» з патронами. Саме затримання КОЛИЧЕВА не бачив, останній стояв біля легкового автомобіля світлого кольору, покладений на капот обличчям, і тримав руки ззаду в наручниках. Коли слідчий у його, свідка, та іншого понятого присутності, проводячи поверхневий огляд КОЛИЧЕВА, підняв на останньому куртку зі спини, було виявлено позаду майже по центру за штанами рукоятку предмета, схожого на пістолет системи «ТТ» з написом «МАКЕТ», який було вилучено і покладено на кульок, що лежав на землі. КОЛИЧЕВ при цьому скарг не висловлював, протестів та зауважень не заявляв. Чи то з обойми вказаного пістолета, чи то з карманів КОЛИЧЕВА, точно він, свідок, не пам`ятає, були вилучені патрони, а також був вилучений, як він пригадує, один крупнокаліберний патрон. Пізніше з барсетки КОЛИЧЕВА був вилучений також травматичний пістолет з набоями, на якій був дозвіл. Всі вилучені предмети фіксувалися на фото, поміщалися окремо у прозорі кульки, які опечатувались та підписувалися ним разом з іншим понятим. Слідчий склав протокол огляду, який всі підписали після ознайомлення, зауважень ніхто не мав. Пізніше, коли з`явилася молода жінка - дружина КОЛИЧЕВА, той просив зняти відбитки пальців з вилученого пістолета, а також просив послабити кайданки, що відразу було зроблено, проте і тоді КОЛИЧЕВ будь-яких скарг не заявляв, в тому числі й про те, що вилучені в нього пістолети йому не належить.

Свідок ОСОБА_22 другий понятий, що приймав участь в огляді місця події 14 червня 2014 року, будучи допитаним судом, повністю підтвердив наведені показання свідка ОСОБА_23 , уточнивши, що: - перед початком огляду місця події, йому роз`яснили його права та обов`язки як понятого, потім у його присутності під час поверхневого огляду затриманого КОЛИЧЕВА, який у кайданках (руки назад) був схилений правоохоронцями обличчям до багажника легкового автомобіля, в останнього із-за спини (правіше від центру) під куркою із за ременя штанів був вилучений предмет, схожий на пістолет ТТ, який поклали на якійсь матеріал на землі (брезент чи клейонка); - вилучений пістолет та набої в ньому слідчий оглядав в присутності КОЛИЧЕВА та понятих, склав їх у кульок, який опечатав і підписав разом з ними, при цьому затриманий жодних скарг не висловлював, протестів та зауважень не заявляв, починався дощ, всі поспішали; - саме затримання КОЛИЧЕВА він не бачив; - під час огляду КОЛИЧЕВА були люди в цивільному, в масках і без масок з маркуванням на одязі «СБУ»; - також був вилучений, як він пам`ятає, газовий пістолет із дозволом, а тому на нього уваги звертали менше, вилучені в КОЛИЧЕВА інші особисті речі були повернуті його дружині.

Суд бере до уваги, що описаний свідками САХНО та ЛУК`ЯНЧУК порядок проведення вказаної слідчої дії в деталях узгоджується з даними про хід та результати її проведення, які містить досліджений вище протокол огляду місця події від 14 червня 2014 року та додатки до нього, в тому числі і щодо фотофіксації вилучених в КОЛИЧЕВА предметів. При цьому суд критично оцінює припущення САХНО про те, що серед виучених в КОЛИЧЕВА предметів нібито був крупнокаліберний патрон, оскільки, по-перше, ця обставина об`єктивно спростована даними, котрі мітить сам протокол огляду місця події, по-друге, це лише було припущення з боку свідка, який намагався пригадати далекі за давністю події.

Оглянувши в судовому засіданні вказаний протокол огляду місця події та додатки до нього, свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ідентифікували цей документ як такий, що був складений у їх присутності, за їх участі і за результатами вказаної і описаної ними вище слідчої дії, прямо вказали на фото з пістолетом, який має маркування « НОМЕР_1 » та напис «МАКЕТ», як такий, що був при них вилучений із-за ременя штанів за спиною КОЛИЧЕВА, доповнень, заяв та уточнень до цього протоколу як вони, так і затриманий, не мали, що і засвідчили підписами.

Той факт, що огляд місця події 14 червня 2014 року проводив безпосередньо слідчий Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_16 автор протоколу про огляд місця події, а також обставини безперешкодного (навіть без перевірки документів про ступень родинного зв`язку) повернення особистих речей ОСОБА_12 , підтверджено даними, дослідженої судом розписки ОСОБА_15 від 14 червня 2014 року, яка назвалася дружиною затриманого, а також дозволу від імені ОСОБА_12 на обшук його житла (т. 1 а. 90, 91).

Більш того, і сам ОСОБА_11 під час судового розгляду не оспорював обставин проведення вказаного огляду місця події у присутності слідчого, спеціаліста та вказаних понятих, складання за його результатами протоколу, факт ознайомлення з яким засвідчив своїм підписом, обставин свого перебування під час поверхневого огляду між вказаними автомобілями та вилучення у нього слідчим особисто із-за штанів ззаду пістолету системи «ТТ» з маркуванням « НОМЕР_1 » і написом «МАКЕТ», в магазині якого виявлено шість патронів. До того ж фактично підтвердив показання свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 про те, що в їх присутності він не заявляв про те, що вилучений в нього пістолет «ТТ» підкинули працівники СБУ.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисту свідок ОСОБА_24 показав, що став випадковим очевидцем затримання ОСОБА_12 14 червня 2014 року в районі вул. Котельникова в місті Києві. За цими подіями продовжив спостерігати з вікна сусіднього житлового будинку, прийшовши за декілька хвилин до додому. Спостерігаючи, як КОЛИЧЕВА утримують на землі невідомі особи в масках (прижимали коліном у спину), об 11 год 50 хв викликав з телефону (093…-608) міліцію, наряд якої прибув хвилин через 20 і майже відразу поїхав, тоді він спустився на вулицю і з близької відстані спостерігав за подіями протягом 5 хвилин. У цей час бачив, як одна людина з написом на спині «СБУ» тримала КОЛИЧЕВА у кайданках, коли той почав «брикатися», миттєво була застосована сила (однією рукою прижимали корпус затриманого біля шиї до низу, а іншою піднімалися його руки за спиною, ноги широко розставлені), побиття не було, скарг з боку КОЛИЧЕВА він не чув. Коли КОЛИЧЕВ заспокоївся, його почали утримувати вже на капоті легкового автомобіля, обличчям в напрямку до вул. Котельникова, він, свідок, бачив з декількох метрів оголену спину КОЛИЧЕВА з середини та лівого боку (задрана куртка), оскільки людина, яка тримала КОЛИЧЕВА, своїм корпусом закривала задній правий бік затриманого ніяких предметів за штанами затриманого він не бачив. Як далі показав ОСОБА_24 , після цього він знову за подіями спостерігав з вікна своєї квартири, хвилин через 10 приїхала слідчо-оперативна група, яка працювала на місці не менше 30 хв, проводила огляд КОЛИЧЕВА і складала біля нього документи, починався дощ.

Як також уточнив свідок ОСОБА_24 : - за вказаними подіями він спостерігав не постійно спочатку з вікна квартири біля 30 хв, потім, коли через декілька хвилин був на вулиці біля 5 хв, потім знову через декілька хвилин, поки повернувся додому, спостерігав за цими подіями біля години; - предметів, які вилучалися, не бачив. Свідок також надав для дослідження особисто ним зроблені дві фотографії з вікна своєї квартири описаних ним подій затримання ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 186), зображення на яких обвинувачений під час дослідження ідентифікував як обстановку свого затримання, уточнивши, що на цих фото зображено, як біля капоту світлого легкового автомобіля «Мерседес» затримано ОСОБА_13 , навпроти перебуває дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_25 , його, КОЛИЧЕВА, утримують на землі біля заднього лівого колеса головою до цього автомобіля, позаду якого стоїть автомобіль «Мерседес Віто», на цих автомобілях до нього приїхали в той ранок друзі.

Під час дослідження цих фотографій, свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , кожний окремо, також ідентифікували місце проведення за їх участю огляду та місце перебування у цей час затриманого ОСОБА_12 між темним автомобілем «Мерседес ВІТО» та світлим легковим автомобілем «Мерседес», схиленого до багажника останнього.

Як видно з довідок штабу ГУ МВС України в м. Києві від 30 липня та 21 серпня 2014 року, по спеціальній лінії «102» до чергової частини штабу 14 червня 2014 року об 11 год 53 хв надійшло повідомлення від невідомого громадянина (АВН визначив номер 093…-608) про те, що по вул. Верховинна в м. Києві на проїзній частині невідомі особи в масках поклали на землю двох чоловіків та обшукують, для перевірки цієї інформації на місце події був відправлений наряд міліції та згодом слідчо-оперативна група в складі слідчого ОСОБА_16 , спеціаліста ОСОБА_26 та оперуповноваженого ОСОБА_27 (т. 1 а.с. 139, 177).

Звертає на себе увагу узгодженість в деталях даних про часові межі огляду слідчим місця події 14 червня 2014 року за участю ОСОБА_12 , про які повідомив свідок ОСОБА_24 та які зафіксовані у протоколі огляду місця події від 14 червня 2014 року, що вказує на достовірність викладеної в останньому інформації з цього приводу.

Оцінюючи за таких умов на предмет достовірності як в сукупності, так і окремо наведені вище дані, які містить протокол огляду місця події від 14 червня 2014 року разом з додатками до нього, показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_24 , суд бере до уваги, крім того, що вказані докази повністю узгоджуються між собою та з іншими наведеними вище документальними доказами, маючи взаємодоповнюючий характер, також і те, що отримані вони з незалежних один від одного носіїв інформації, якими є вказані безпосередні очевидці подій, котрі жодним чином не підтримували стосунків ні між собою, ні з обвинуваченим, який це підтвердив, відтак об`єктивно не мають підстав для обмови ОСОБА_12 , не вказав на такі підстави і сам обвинувачений.

Крім того, всі вказані свідки щиро свідчили і на користь обвинуваченого: ОСОБА_21 про те, що другий понятий мав легкий запах від невідомо коли вжитого спиртного, хоча не міг стверджувати, що той був нетверезий, КОЛИЧЕВ дійсно просив зняти відбитки пальців з вилученої в нього зброї; ОСОБА_22 що на передодні, в п`ятницю, можливо вживав спиртні напої, а тому в суботу 14 червня міг бути запах «перегару», проте у стані сп`яніння не перебував; ОСОБА_24 вважав застосовану силу надмірною тощо.

Що стосується окремих протиріч в показаннях цих свідків з приводу: - кольору куртки, яка була на обвинуваченому під час затримання темна або світла; - кількості присутніх під час слідчої дії осіб - 6 або 8, біля десяти; - особи, яка піднімала куртку КОЛИЧЕВА, коли був виявлений пістолет слідчий чи спеціаліст; - типу другого вилученого у ОСОБА_12 пістолета - газовий або травматичний; - характеру покриття, на яке складалася вилучена в ОСОБА_12 зброя кульок чи брезент, то вони є дрібними і стосуються незначних деталей, а тому не впливають на оцінку показань вказаних осіб в цілому, оскільки логічно пояснюються давністю подій, більш того, свідчать про відсутність ймовірної змови вказаних осіб між собою.

Разом з тим, суд критично оцінює припущення свідка ОСОБА_21 про те, що пістолет системи «ТТ» був вилучений в ОСОБА_12 майже по центру зі спини, оскільки ці дані крім того, що є неконкретні, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_19 щодо точного місця виявлення цього пістолета за ременем штанів правіше від центра спини, котрі у свою чергу узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_24 , який до приїзду слідчо-оперативної групи фактично оглядав з близької відстані спину затриманого з центру та всього лівого боку і пістолета, всунутого за ремінь штанів, не бачив.

Більш того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 цивільна дружина ОСОБА_12 після роз`яснення їй положень ст. 63 Конституції України за власною згодою показала, що вона особисто бачила як 14 червня 2014 року в затриманого ОСОБА_12 із за брюк з правої сторони ззаду вилучили пістолет з написом «МАКЕТ», який раніше в чоловіка не бачила. Цей пістолет та набої опечатували в темні кульки для сміття, які вона для цього надала.

За таких обставин суд відхиляє як надуману версію захисту про фальшування в протоколі від 14 червня 2014 року результатів огляду місця події, також визнає щирими, а відтак достовірними показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_24 , які узгоджуються між собою та іншими наведеними вище доказами, отримані у встановлений законом спосіб щодо обставин, які мають значення для даного провадження, а тому ці докази є належними і допустимими, одночасно відхиляючи показання ОСОБА_21 про те, що пістолет «ТТ» був вилучений в ОСОБА_12 по центру зі спини, а серед вилучених інших предметів був крупнокаліберний патрон, а також показання ОСОБА_12 в частині, яка суперечить показанням названих свідків, зокрема і з приводу того, що під час вилучення в нього пістолета системи «ТТ» він в присутності понятих заявляв про те, що цей пістолет йому не належить.

Згідно з висновком експерта № 80/6 від 14 червня 2014 року (т. 1 а. 102-113), який досліджував предмети, що були вилучені 14 червня 2014 року під час огляду місця події за адресою: м. Київ, на розі вулиць Котельникова та Шепетівська, та зберігалися у двох темних поліетиленових пакетах, горловина яких була прошита чорною ниткою та опечатана фрагментами паперу з відбитком печатки Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві «Для пакетів № 1», закріплені підписами понятих, що підтверджується ілюстративною таблицею: - предмет, схожий на пістолет з написом « НОМЕР_1 » 1951 року випуску, на якому знаходиться напис «МАКЕТ», є вогнепальною зброєю короткоствольним нарізним пістолетом системи «ТТ», зразка 1933 року, переробленим саморобним способом (всередині кожуха-затвора наварений та зашліфований саморобним способом бойок, ствол замінений на бойовий) під патрон калібру 9х19 «Parabelum», придатний для стрільби; - шість предметів, схожих на патрони без маркувальних позначень, які знаходились в магазині предмету, схожого на пістолет з написом « НОМЕР_1 », відносяться до бойових припасів, які виготовлені саморобним способом під калібр зброї 9х19 «Parabelum», придатні для стрільби та ураження цілі.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_28 підтвердив свої наведені вище висновки, розкривши при цьому правила та методи проведеного дослідження, підтвердивши цілісність пакування досліджуваних предметів, які були належно упаковані слідчим в кульки у присутності понятих, про що свідчили підписи вказаних осіб, як це відображено на доданих до його висновку фотоілюстраціях. При цьому експерт на запитання обвинуваченого визнав, що самі ці опечатані пакети перебували у кульках для сміття.

Суд бере до уваги, що вказаний висновок є належно мотивованим, науково обґрунтованим, складений висококваліфікованим експертом, що має достатній фах (вища технічна освіта, експертна спеціальність), досвід і стаж експертної роботи, на підставі ретельного дослідження всіх матеріалів провадження (дані безпосереднього огляду поєднані з проведенням експеримен-тальних пострілів), яким не суперечить, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, які потребували б роз`яснення, а тому суд кладе його в основу свого висновку про належність вилучених у ОСОБА_12 предметів до вогнепальної зброї та бойових припасів.

Висловлену судом оцінку висновку експерта № 80/6 від 14 червня 2014 року як джерела доказів не ставлять під сумнів зауваження захисту щодо: - відсутності у цьому висновку даних про хімічний склад сплаву, який використовувався для переробки пістолета в бойову зброю, про відстань, з якої робилися експериментальні постріли; невизначеності показника кінетичної енергії стріляного снаряду; - відсутності вказівки у висновку експерта на сертифікацію дошки, в яку робилися експериментальні постріли, їх недостатня кількість (два постріли).

Так, як пояснив експерт, хімічний склад сплаву, який використовувався для переробки пістолета в бойову зброю, не впливає на висновки експертизи. Невизначеність показника питомої кінетичної енергії стріляного снаряду як одна з методик ідентифікації бойового припасу також не впливає на його висновки, в основу яких покладені очевидні дані не тільки про здатність досліджуваних набоїв бути відстріленими та уразити живу силу, а й прискіплива оцінка їх складових (наявність порохового заряду, бойової кулі). Отже необхідність проведення більш глибокого дослідження, в тому числі з використанням вказаної методики, була відсутня. В основу висновку про належність досліджуваного пістолета до вогнепальної зброї покладено не тільки дані про його здатність здійснювати постріли на ураження живої сили, а й оцінка його складових елементів (зокрема, наявність бойового стволу) та їх здатність належно взаємодіяти в процесі самого пострілу, що безвідмовно мало місце у даному випадку. Як уточнив експерт, якщо пістолет під час експериментального пострілу розвалився б, він не визнав би його бойовою зброєю. Що ж стосується деревини, яка використовувалася для експериментального відстрілу, то вона була заздалегідь підготовлена відповідними спеціалістами і відповідала всім необхідним стандартам, зокрема нею була висушена соснова дошка щільністю 0,45-0,55 гр/дм3, що забезпечило об`єктивність одержаних результатів, очевидний характер яких усував всі сумніви.

Крім того, як уточнив ОСОБА_28 , відстань, з якої робляться експериментальні постріли, є, як і в даному випадку, стандартною (2 -3 метри), адже такі постріли здійснюються дистанційно з іншого приміщення з використанням відповідного станку, що виключає постріл в перешкоду впритул і відповідає умовам техніки безпеки, тим більше, коли предмет експертизи, як у даному випадку, включає саморобні елементи. Щодо кількості експериментальних пострілів, яких у даному випадку дійсно було лише два, то експерт пояснив, що ця обставина була продиктована необхідністю збереження 50 % відсотків підекспертного витратного матеріалу, яким були перероблені бойові припаси (всього шість), а тому він один патрон розібрав на складові, які ретельно проаналізував з точки зору належності до складових бойового припасу, що і було безспірно встановлено, а двома патронами здійснив відстріл.

Є безпідставним припущення сторони захисту і про те, що вилучені в ОСОБА_12 предмети не могли бути предметами експертного дослідження, яке проводив експерт СТАСЮК, адже як акцентував захист, останній показав, що ці предмети надійшли до нього на дослідження орієнтовно об 11 годині 14 червня 2014 року, тобто за часом ще до затримання ОСОБА_12 .

Так, по-перше, експерт вказував лише орієнтовний час початку дослідження, по-друге, наполягав на тому, що це не був ранок, а саме дослідження було завершено за межами робочого дня і не виключав при цьому 20 години вечора. Згідно з дослідженим додатком до вказаної експертизи, час її проведення дорівнював шести годинам.

Аналіз вказаних даних у своїй сукупності цілком узгоджується з динамікою подій у часі, які відбувалися у зв`язку із затриманням ОСОБА_12 . Певні неточності з цього приводу в поясненнях експерта лише свідчать про його об`єктивність і відсутність ознак заздалегідь підготовленого виступу. Крім того, предмети, які він досліджував, в тому числі і належний обвинуваченому травматичний пістолет «ВІЙ», були ретельно описані слідчим за ідентифікуючими ознаками та належним чином упаковані, що виключає їх підміну і безспірно вказує на те, що предметами експертного дослідження були і могли бути тільки вилучені в ОСОБА_12 14 червня 2014 року пістолети та набої до них.

Звертає на себе увагу і той факт, що описані свідками ОСОБА_21 та ОСОБА_29 порядок опечатування вилучених 14 червня 2014 року зброї та набоїв в ОСОБА_12 (у «прозорі кульки без дирочок») повністю узгоджується з даними, які містить фототаблиця додаток до висновку експерта № 80/6 від 14 червня 2014 року (т.1 а. 106 ілюстрація № 1), а також узгоджується з показаннями як експерта ОСОБА_30 щодо перебування цих кульків в темних пакетах для сміття, так і обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 щодо надання саме таких пакетів для транспортування вилучених предметів. Ключовим питанням у даному випадку суд визнає не наявність неточності в протоколі огляду щодо характеристик пакувального матеріалу, а цілісність запакованих, опечатаних та переданих на дослідження предметів.

Отже, ґрунтування вказаного висновку експерта на відомостях, які він сприймав безпосередньо, цілісність пакування предметів дослідження, що виключає їх заміну, докладний опис проведених досліджень, обґрунтованість відповідей на кожне поставлене питання дають підстави суду визнати всі фактичні дані отримані експертом у передбаченому процесуальному законом порядку достовірним, належним та допустимим доказом, який суд у сукупності з іншим доказами кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_31 обвинуваченню, відхиляючи як надумані доводи захисту з цього приводу.

Таким чином, суд вважає доведеним те, що 14 червня 2014 року приблизно об 11 год 40 хв відбулося фактичне затримання КОЛИЧЕВА на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 111/2 по вул. Котельникова в м. Києві, після чого ОСОБА_11 утримувався під контролем правоохоронних органів між автомобілями «Мерседес ВІТО», д.н.з. НОМЕР_2 та «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_3 , об 11 год 53 хв свідок ОСОБА_24 викликав міліцію, а близько 12 год 30 хв було розпочато слідчо-оперативною групою огляд місця події, під час якого у ОСОБА_12 було в присутності понятих та спеціаліста виявлено, вилучено, оглянуто і в належний спосіб упаковано вогнепальну зброю - пістолет системи «ТТ» з маркуванням « НОМЕР_1 » і написом «МАКЕТ», в магазині якого виявлено шість патронів, які відносяться до бойових припасів.

Вказані події та їх послідовність цілком узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що весь час, коли він у безпосередній близькості спостерігав за подіями, то не бачив предметів, схожих на зброю, оскільки такі з`явилися (були виявлені) лише під час роботи оперативно-слідчої групи, за діями якої вказаний свідок спостерігав з вікна своєї квартири із значної відстані, а тому не міг бачити деталей цієї слідчої дії, що також підтверджується даними наданого ним фотоматеріалу.

При цьому суд критично оцінює доводи обвинувачення про те, що ОСОБА_12 було затримано 14 червня 2014 року о 12 год 30 хв, про що зазначено і в обвинувальному акті, оскільки такі висновки обвинувачення суперечать правилам ст. 209 КПК України, а тому відкидає їх.

Суд відкидає як доказ обвинувачення дані, що містить висновок експерта-криміналіста № 167/д від 27 липня 2014 року (т. 1 а. 122), за яким на поверхнях вилучених в ОСОБА_12 пістолетів «ТТ», «ВІЙ» та набоїв до них слідів папілярних узорів не виявлено. Натомість оцінює ці дані на користь КОЛИЧЕВА виключно у сукупності з усіма зібраними доказами з точки зору достатності та їх взаємозв`язку.

Перевіряючи захисну версію обвинуваченого щодо можливої провокації до нього шляхом підкидання пістолета системи «ТТ», судом були допитані за клопотанням захисту й інші очевидці вказаних подій, проте жоден з них, чиї показання суд визнає достовірними, не підтвердив факту такої провокації з боку правоохоронців, принаймні очевидцем її не був.

Так, допитаний свідок ОСОБА_14 показав, що двома автомобілями світлий «Мерседес», в якому були ОСОБА_13 (водій) з дружиною ОСОБА_25 , та «Мерседес ВІТО», за кермом якого був він разом з пасажиром ОСОБА_32 прибули ранком 14 червня 2014 року на зустріч з ОСОБА_17 на перехрестя вулиць Котельникова та Шепетівська в м. Києві. Як він пам`ятає, СОЛОМАХА хотіла придбати автобус КОЛИЧЕВА. Як тільки КОЛИЧЕВ вийшов до них, з автомобілів, що раптово під`їхали, вискочили невідомі, всіх поклали на асфальт з криками «лежати, руки за голову». Він, свідок, лежав поруч з ОСОБА_32 , інші - ОСОБА_13 , його дружина та КОЛИЧЕВ були в стороні, і він їх не бачив. Коли їх поклали, він чув, як КОЛИЧЕВ відразу закричав: «Попустите руку, що ж ви мені суєте пістолет», у подальшому скарг з боку КОЛИЧЕВА не чув. Потім його з ОСОБА_32 підняли, зняли наручники і відвели за мікроавтобус «ВІТО», а тому обставин огляду КОЛИЧЕВА він не бачив, проте слідча група дійсно щось оглядала на землі поруч з ним.

Допитана свідок ОСОБА_25 , підтвердивши в цілому вище наведені показання ОСОБА_33 , показала, що коли КОЛИЧЕВ вийшов зі свого будинку, під`їхали дві машини, вискочили чоловіки в масках з написами на спині «СБУ» і поклали всіх на землю. Оскільки вона, злякавшись, присіла біля передньої правої двері свого автомобіля, тому обставин затримання інших не бачила, тільки чула крики ОСОБА_34 : «що мені суєте». Згодом вона встала і побачила, що її чоловік ОСОБА_13 , а біля нього КОЛИЧЕВ лежали головами до їх машини, біля автобуса «ВІТО» лежали ДЕРЕВ`ЯНКО та ОСОБА_35 , біля всіх були співробітники СБУ. Через деякий час приїхав слідчий, почав щось розкладати і описувати на землі біля їх автомобіля, де стояв КОЛИЧЕВ, що було предметом їх огляду вона не бачила.

Допитаний свідок ОСОБА_13 , також підтвердивши показання свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_25 , уточнив, що: - КОЛИЧЕВ спочатку вийшов до них на вулицю у футболці, але оскільки холодало і готувався дощ, повернувся за курткою. Коли він вдруге вийшов, виїхали декілька машин, з яких вискочили люди в масках, поклали КОЛИЧЕВА на землю, потім і його, свідка, рядом. КОЛИЧЕВУ почали заламувати руки назад, він закричав від болю, а також сказав: «Попустите руку, що ж ви мені пістолет підсовуваєте». Він, свідок, подивився на крик, і побачив як три особи тримали КОЛИЧЕВА на землі, а четвертий чоловік стояв за спиною КОЛИЧЕВА нахилившись і нібито щось сунув. Чітко, що той чоловік робив, він, свідок, не бачив, жодних предметів в руках цього чоловіка також не бачив. Він, свідок, тільки бачив рухи рук біля спини КОЛИЧЕВА, коли той кричав від болю. Коли приїхав слідчий, КОЛИЧЕВ оглядався разом з понятими, що саме вилучалося в нього він не бачив.

Крім того, ОСОБА_13 згадав і те, що: - коли його через півгодини підняли і зняли наручники, якійсь пістолет вже лежав біля КОЛИЧЕВА на землі до приїзду слідчого; - цей пістолет з коричневою рукояткою поклали біля машини хвилин через десять як їх затримали; пістолета в КОЛИЧЕВА за спиною він не бачив.

Оглянувши в судовому засіданні протокол огляду місця події від 14 червня 2014 року ОСОБА_13 вказав на фото з травматичним пістолетом «ВІЙ» з коричневою рукояткою, як такий, що лежав на землі перед приїздом слідчого, іншого пістолета біля КОЛИЧЕВА не бачив.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_25 та ОСОБА_13 під час дослідження наданих свідком ОСОБА_24 двох фотографій, ідентифікували зображення на них як обстановку затримання КОЛИЧЕВА, уточнивши, що біля капоту світлого легкового автомобіля «Мерседес» затримано ОСОБА_13 в чорній курточці, навпроти нього ОСОБА_25 , КОЛИЧЕВА утримують на землі біля заднього лівого колеса головою до автомобіля «Мерседес» світлого кольору, позаду якого стоїть «Мерседес Віто», який належить ОСОБА_14 .

Допитаний свідок ОСОБА_36 , в цілому підтвердивши показання ОСОБА_33 , ОСОБА_25 та ОСОБА_13 щодо обставин затримання ОСОБА_12 , в той же час спочатку наполягав, що бачив, як КОЛИЧЕВУ відразу після затримання три невідомі особи сунули за штани чорний предмет, схожий на пістолет, стволом до низу, а тому КОЛИЧЕВ кричав «не кладіть мені пістолет». При цьому свідок уточнив, що за командою невідомих він ліг на тротуарі справа від автомобіля «Мерседес ВІТО», попереду був сріблястий «Мерседес», а тому всіх міг бачити. Ці показання свідок підтвердив власноруч складеною схемою, згідно якої відстань між автомобілями «Мерседес ВІТО» та сріблястим «Мерседес», які свого положення не змінювали, становила близько 5 - 7 метрів, що давало йому простір для обзору.

Разом з тим, під час дослідження фотоматеріалів з місця подій, які надав свідок ОСОБА_24 , ОСОБА_36 ідентифікував себе, темний та світлий автомобілі «Мерседес», між якими справа по ходу лежав на тротуарі, при цьому визнав, що за давністю подій у своїх вільних показах повідомив суду викривлену інформацію щодо відстані між цими машинами та своєї можливості спостерігати за подіями біля ОСОБА_12 , яку узагальнив в суді з огляду лише на зміст крику КОЛИЧЕВА, який дійсно мав місце, та обставини, що стали відомі йому в подальшому.

Допитана свідок ОСОБА_15 за згодою показала, що приблизноза декілька хвилин до 12 год ОСОБА_11 вийшов з будинку. Коли вона зачиняла за чоловіком калитку, зрозуміла, що щось відбувається, почула крики «Стояти, лежати». Вона повернулася у двір і стала на фундамент гаражу, що будується, звідти, тобто вже через певний час, побачила дві чужі легкові машини, серед яких був зелений «Шевролет», які перегородили дорогу. Її чоловік лежав на асфальті (обличчям до будинку, ногами до машини «Мерседес»), йому натягували руки в кайданках, прижимали до землі. При цьому один невідомий в масці щось взяв біля переднього пасажирського сидіння зеленого «Шевролет» і направився до чоловіка. Вона не бачила, щоб він щось сунув чоловіку, але він наклонився над ОСОБА_37 , і тоді вона почула крик останнього «Не підсовуй мені ні чого». Коли вона мала можливість наблизитися до чоловіка перед прибуттям слідчо-оперативної групи, той їй сказав, що йому підкинули пістолет. Вона особисто бачила, як в її чоловіка із за брюк з правої сторони ззаду вилучили пістолет з написом «Макет», з якого виймали обойму. Вилучений пістолет опечатували в два кульки для сміття, які вона надала, оскільки всі поспішали, пішов дощ. При цьому вважає, що понятих під час цих подій поруч не було і велася відеозйомка. Згодом їй дійсно повернули певні особисті речі чоловіка, оглядали її будинок з її та чоловіка дозволу.

Під час дослідження фотографій з місця подій, які надав свідок ОСОБА_24 , свідок ОСОБА_15 ідентифікувала дах свого будинку (наступний приватний будинок за кутовим, навпроти місця затримання ОСОБА_12 ) і визнала, що не могла бачити дії осіб, що відбувалися біля переднього пасажирського сидіння зеленуватого автомобіля «Шевролет», огляд якого об`єктивно закривав стоячий справа поруч інший автомобіль правоохоронців, уточнивши, що бачила людину, яка нахилилась, поруч з цим автомобілем, а чи брав він щось, вона дійсно не бачила, як і не бачила того, щоб він щось переносив до її чоловіка в своїх руках.

Оглянувши в судовому засіданні протокол огляду місця події від 14 червня 2014 року та додатки до нього свідок ОСОБА_15 прямо вказала на фото з пістолетом «ВІЙ», як такий, що належав її чоловіку, і на фото з пістолетом, який має маркування « НОМЕР_1 » та напис «МАКЕТ», як такий, що був при неї вилучений із-за ременя штанів за спиною КОЛИЧЕВА.

Оцінюючи на предмет достовірності наведені показання ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_36 та ОСОБА_15 у сукупності між особою та іншими наведеними вище доказами, які суд визнав достовірними, суд дійшов таких висновків.

Показання свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_13 та ОСОБА_36 про те, що під час затримання КОЛИЧЕВ ствердно протестував з приводу підкидання йому саме пістолету, суд оцінює критично, оскільки ці їх показання спростовуються показаннями самого обвинуваченого про те, що його протест мав виключно загальний характер - «Що ви мені засовуєте?» і тільки, коли слідчий витягнув в нього із-за штанів невідомий предмет, він побачив і зрозумів, що це був пістолет. Ці показання КОЛИЧЕВА щодо змісту його протесту знайшли підтвердження в показаннях свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_15 . За таких обставин, суд показання свідків ДЕРЕВ`ЯНКА та обох КОЛЯСКО у вказаній частині відкидає як такі, що сформовані під впливом результатів затримання ОСОБА_12 , а тому викривляють дійсні обставини.

Суд відкидає з аналогічних причин і показання свідка ОСОБА_13 про те, що травматичний пістолет «ВІЙ» був вилучений в ОСОБА_12 і поміщений на асфальт ще до того, як на місце прибув слідчий з понятими та спеціалістами, оскільки з цього приводу визнав щирими показання свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , а так само визнає в цій частині правдивими показання обвинуваченого.

Суд відкидає показання ОСОБА_36 про те, що він бачив, як КОЛИЧЕВУ три невідомі особи нібито сунули за штани чорний предмет, схожий на пістолет, стволом до низу, оскільки свідок визнав, що цих подій не бачив. До того ж і КОЛИЧЕВ спростував можливість вказаного свідка спостерігати за цими подіями, критикуючи його показання щодо відстані між автомобілями, яка насправді була незначною і не давала можливості КОЛЯСКО з огляду на його місцеположення лежачи бачити події, що відбувалися з КОЛИЧЕВИМ за автомобілем «Мерседес».

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_15 , як зацікавленої особи, на предмет їх достовірності, суд в цілому визнає їх щирими за винятком:

а) даних про напрямок, в якому ОСОБА_11 лежав біля автомобіля (з цього приводу суд визнає достовірними показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , які узгоджуються між собою);

б) про використання відеозйомки під час огляду місця події, відсутності понятих при цьому, оскільки ці дані, крім того, що подані свідком як припущення, безспірно спростовані іншими викладеними вище доказами, аналіз яких проведено судом і які визнані достовірними;

в) її свідчень про те, що вона нібито через деякий час після затримання чоловіка бачила, як невідома особа щось взяла з полу біля переднього пасажирського сидіння зеленого автомобіля «Шевролет», з цим направилася до чоловіка, оскільки, по-перше, свідок сама визнала наявність об`єктивної перешкоди (іншого автомобіля) для спостереження нею за рухами будь-яких осіб біля переднього пасажирського сидіння зеленого автомобіля «Шевролет», по-друге, визнала, що це є наслідком її уявлення і таких подій безпосередньо не бачила, по-третє, ткий розвиток подій спростовується свідченнями свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_25 та ОСОБА_13 , які послідовно стверджували, що крик КОЛИЧЕВА «що ж ви мені суєте?» та його скарги на біль в руках вони почули відразу після того, як їх поклали на землю;

г) її свідчень про те, що, коли вона мала можливість наблизитися до чоловіка перед прибуттям слідчо-оперативної групи, той їй сказав, що йому підкинули пістолет, оскільки ці її показання спростовуються показаннями самого обвинуваченого про те, що тільки, коли слідчий витягнув в нього із-за штанів невідомий предмет, він побачив і дізнався про те, що це пістолет.

ґ) її емоційно перебільшеного опису затримання КОЛИЧЕВА, яке, на її думку, підлягає оцінці як побиттям останнього, оскільки такі дані документально не підтверджені.

Наведені показання свідка ОСОБА_15 суд відкидає з наведених вище підстав.

Суд критично оцінює самі по собі висловлені ОСОБА_15 та ОСОБА_13 припущення про те, що могло мати місце підкидання пістолета «ТТ» затриманому ОСОБА_31 , оскільки жодними даними, які могли хоча б з мінімальною долею вірогідності виявити сумнів, такі уявлення вказаних осіб про події, що сталися в реальності, не підтвердженні.

Разом з тим, рух оперативних співробітників біля рук КОЛИЧЕВА, які, як це безспірно встановлено судом, в наручниках були заведені в положення «за спину», цілком пояснюється необхідністю: по-перше, утримати особу в лежачому положенні обличчям до землі із забезпеченням її нерухомого стану, що вимагали заходи безпеки, по-друге, виконання самого прийому заведення рук за спину такої особи, по-третє, подолати для цього можливій опір, по-четверте, власне надіти наручники.

Натомість, суд, тлумачачи всі сумніви на користь обвинуваченого, визнає щирими, відтак достовірними показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_36 та ОСОБА_15 , які також підтвердив обвинувачений, щодо виголошених протестів з його боку на початку затримання такого змісту: «Попустите руку», «Що ви мені засовуєте?», а також в іншій частині, яка судом не відкинута.

Суд дійшов такого висновку, не зважаючи на те, що свідок ОСОБА_13 приховав свої дружні стосунки з обвинуваченим, повідомивши, що вперше його побачив лише 14 червня 2014 року і раніше стосунків не підтримував.

Повідомлені свідком ОСОБА_13 , який перебував у безпосередній близькості до затриманого ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_25 події затримання та особистого огляду ОСОБА_12 , їх послідовність цілком узгоджуються з встановленими судом обставинами вилучення предмету, схожого на пістолет системи «ТТ» в ОСОБА_12 виключно під час роботи слідчо-оперативної групи і в присутності понятих.

Наведені обставини у своїй сукупності повністю спростовують захисну версію обвинуваченого щодо його можливої провокації шляхом підкидання пістолета «ТТ», відтак твердження захисту про її очевидців не ґрунтуються на обставинах, з`ясованих під час судового розгляду.

Крім того, звертає на себе особливу увагу вкрай нелогічна поведінка самого затриманого ОСОБА_12 якому, за його версією, підкинули бойову зброю з метою провокації.

Як встановлено під час судового розгляду і визнав обвинувачений ОСОБА_11 , він добре розбираючись у стрілецькій зброї, зробив голосну заяву про нібито підкидання невідомого предмету на початку свого затримання і у присутності своїх знайомих, вочевидь розраховуючи на те, що вони не будуть приховувати цього факту, що власне і сталося. Проте, коли, за його словами, він зрозумів, що в нього із-за штанів вилучено не простий предмет, а підкинутий пістолет, зовні схожий на бойовий, будь-яких заяв про це в присутності не тільки близьких та знайомих осіб, а й понятих, вже не робив, не зробив такої заяви і під час ознайомлення з протоколом огляду місця події, хоча виявляв обізнаність із своїми правами, активно заявляючи інші клопотання (напр., зняття відбитків пальців тощо).

Більш того, динаміка подій, які відбувалися після вилучення в ОСОБА_12 пістолета «ТТ», вказує на їх істотну зміну в бік зменшення конфлікту пом`якшується режим утримання ОСОБА_12 , дружина спілкується із затриманим, затриманий активно сприяє слідству, а саме, впускає у свій будинок слідчого з обшуком без рішення суду, письмово складаючи з цього приводу дозвіл, будь-яких скарг не заявляє, хоча мав для цього всі можливості (т.1. а. 91), і ц все при тому, що за його версією відбулася відверта та цинічна провокація тяжкого злочину, крім того слідчий повертає названій лише зі слів дружині затриманого майже всі його особисті речі тощо. Ці обставини свідчать про виключно захисний характер первинних заяв ОСОБА_12 про нібито підкидання йому сторонніх предметів, адже у такій спосіб затриманий спочатку намагався штучно поставити під сумнів результат проведеного затримання, проте у подальшому відмовився від цієї своєї позиції і став співпрацювати з правоохоронними органами, хоча отримав при цьому більші і реальні можливості для висловлення протесту з приводу будь-яких сумнівних дій правоохоронців. Таке становище тривало, доки ОСОБА_11 не почав давати пояснення у приміщенні СБУ і у зв`язку з цим усвідомив можливі перспективи розвитку подій (т. 2 а.с. 84). І вже на далі обвинувачений дотримувався своєї захисної версії про провокацію.

Суд також бере до уваги таке. Як видно з дослідженої судом ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2014 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем реєстрації ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 68), листів Департаменту захисту національної державності СБУ від 18 жовтня 2013 року та 19 березня 2014 року (т. 2 а.с. 127, 128) правоохоронні органи мали у своєму розпорядженні оперативну інформацію про те, що ОСОБА_11 може бути причетним до незаконного обігу зброї та бойових припасів.

Не заперечував в суді фактів спілкування з особами, які становили оперативний інтерес з цього приводу, і сам ОСОБА_38 .

Отже у правоохоронних органів були обґрунтовані причини підозрювати ОСОБА_12 у причетності до незаконного обігу зброї, а тому затримання останнього 14 червня 2014 року, якому передував обшук за місцем його реєстрації, було санкціоноване за наявності обґрунтованих підстав припускати, що він може займатися протиправною діяльністю у цій сфері, що за практикою Європейського суду з прав людини вказує на відсутність провокації (постанова у справі "Веселов та інші проти Російської Федерації" від 02 жовтня 2012р., § 122).
За таких обставин, провівши всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин даного кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним, що ОСОБА_11 придбав, зберігав та носив вогнепальну зброю та бойові припаси до неї без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.
Суд на виконання обов`язків щодо захисту прав людини, вважає за необхідне надати правову оцінку й скаргам обвинуваченого.

Зокрема, суд критично як надумані оцінює заяви ОСОБА_12 про безпідставність його особистого огляду, який був проведений з підстав та у порядку, визначеному ст. ст. 223 та 237, ч. 3 ст. 208 КПК України. Що стосується затримання ОСОБА_12 , яке він також вважав незаконним, то і воно проведено з підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки його застали під час вчинення злочину.

Всупереч твердженням обвинуваченого, суд також не вбачає ознак перевищення застосування сили та катування під час його затримання. Застосування до затриманого ОСОБА_12 фізичного примусу та спеціальних засобів (наручники) було співрозмірним небезпеці (група осіб, можливо озброєна) і було спрямовано лише на унеможливлення останнім чинити опір, мало виключно епізодичний, а не системний характер. Так, свідки показали: - САХНО та ОСОБА_39 , що КОЛИЧЕВ в їх присутності скарг на своє утримання не заявляв, коли з`явилася його дружина, він дійсно просив послабити наручники, що відразу було зроблено; - КЛЕПАЧ, що тільки коли КОЛИЧЕВ почав «брикатися», була застосована до нього сила, але побиття не було, скарг з його боку він також не чув. Коли КОЛИЧЕВ заспокоївся, послабили і умови його утримання. Свідок, також пояснив, що викликав наряд міліції, оскільки за тих обставин, які спостерігав, дійсно вважав, що був очевидцем вчинення протиправних дій (примусове утримування особи на землі), але якщо б він знав, що це діють правоохоронці, питань би в нього не виникло; - ДЕРЕВ`ЯНКО, що КОЛИЧЕВ лише з початку закричав: «Попустите руку», у подальшому скарг з його боку не чув; - КУЧЕРЕНКО, що за її вимогою їй повернули особисті речі, які на початку затримання були вилучені в чоловіка.

Як вбачається з досліджених судом медичних документів на ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 69, 83), останній отримав під час затримання локальні травми (забій колінного суглобу, садна обличчя), обумовлені первинним фізичним впливом на нього (збиття з ніг та притискання до землі обличчям), медична допомога останньому надавалася відразу і в подальшому.

Разом з тим, у ч. 2 ст. 3 Конституції України головним обов`язком держави проголошено утвердження та забезпечення прав і свобод людини, отже правоохоронні органи під час розслідування кримінальних проваджень зобов`язані дотримуватися гарантій прав і свобод людини і громадянина, закріплених в Конституції та в інших законах України, в тому числі і щодо порядку процесуального оформлення затримання, чого органом досудового розслідування забезпечено не було, а тому с цього приводу скарги обвинуваченого суд визнає слушними.

Завданнями кримінального судочинства є не тільки захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а й охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення досудового розслідування з тим, щоб до кожного учасника провадження була застосована належна правова процедура.

Так, всупереч вимогам ч. 1 ст. 210 КПК України уповноважена службова особа, яка фактично затримала ОСОБА_12 , здійснила його доставку до найближчого підрозділу органу досудового розслідування із невиправданим запізненням, що обмежувало ОСОБА_12 весь цей час (декілька годин) у праві на захист. Як видно з дослідженого доручення для здійснення захисту затриманої особи, таке доручення адвокату ОСОБА_40 було видане лише о 18 год 55 хв 14 червня 2014 року, а згідно довідок штабу ГУ МВС України в м. Києві від 30 липня та 21 серпня 2014 року, до чергової частини штабу 14 червня 2014 року о 18 год 07 хв та 18 год 25 хв надійшли повідомлення від адвоката ОСОБА_8 про те, що його не пропускають до підзахисного ОСОБА_12 , якого затримали ще з ранку (т. 1 а.с. 139, 158, 177).

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 208 КПК Україна досліджений судом протокол про затримання ОСОБА_12 містить неточні відомості про час (година і хвилини) його затримання відповідно до ст. 209 КПК України, який (час затримання) був значно раніше 17 год 55 хв, як про це вказано у самому протоколі (т. 1 а.с. 133-136).

Враховуючи викладене скаргу ОСОБА_12 на порушення його права на захист під час процесуального оформлення затримання суд визнає обґрунтованою і вважає за необхідне визначити точний час його затримання, який становить 11 год 40 хв 14 червня 2014 року.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_31 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, проте наявність намірів в обвинуваченого використати вилучену в нього зброю для вчинення інших кримінально караних діянь чи на її збут в суді не доведена. Суд враховує дані про особу винного, який, хоча і не визнав своєї вини, проте у встановленому порядку мав право на зберігання та носіння не одної одиниці зброї і такого права не позбавлявся (т. 1 а.с. 154), раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні хвору матір похилого віку інваліда (т. 1 а.с. 181), трьох неповнолітніх дітей (т. 1 а.с. 50-52), один з яких навчається у військовому навчальному закладі Міністерства оборони України (т. 2 а.с. 33), сам обвинувачений характеризується позитивно (т. 1 а.с. 48, т. 2 а.с. 131), активно займається громадським життям (т. 2 а.с. 131-132), працює, має ряд хронічних захворювань ендокринної системи та органів кровообігу, які прогресують і потребують системного медичного нагляду (т. 1 а.с. 46, 47, 193, 194, т. 2 а.с. 65, 185). Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_31 , не встановлено, при цьому його захисна позиція не може бути оцінена як обтяжуюча обставина.

Окремо досліджуючи на виконання вимог ч. ч. 4 та 5 ст. 91 КПК України обставини, які стосуються особи обвинуваченого, суд в контексті вирішення питання про те, яка міра покарання має бути йому призначена і чи повинен він її відбувати (п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 368 КПК України), встановив таке.

Згідно з практикою ЄСПЛ жорстоке поводження підпадає під сферу застосування ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенції) тоді, коли його тяжкість досягає мінімального рівня, оцінка якого відносна; вона залежить від усіх обставин справи, таких як тривалість такого поводження, його фізичні та психічні наслідки, а в окремих випадках і стану здоров`я особи (справа Дуґоз проти Греції, рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року за заявою № 4090798; п. 44).

Стан здоров`я ОСОБА_12 ставить під сумнів співрозмірність законних санкцій, тривале реальне застосування яких вказує на високу ймовірність спричинення надто тяжких страждань обвинуваченому внаслідок існуючого ризику незабезпечення його адекватного лікування з урахуванням стану його здоров`я та «практичних вимог ув`язнення».

ЄСПЛ у низці справ проти України, в яких скарги заявників стосувалися незабезпечення адекватного лікування під час тримання під вартою, встановив існування у національній пенітенціарній системі такої проблеми системного характеру (див., напр., рішення у справах «Мельник проти України» (Melnik v. Ukraine), пп. 6971, «Коктиш проти України» (Koktysh v. Ukraine), п. 86, «Похлебін проти України» (Pokhlebin v. Ukraine), заява № 35581/06, пп. 4142, від 20 травня 2010 року, «Логвиненко проти України» (Logvinenko v. Ukraine), заява № 13448/07, пп. 5758, від 14 жовтня 2010 року).

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, пріоритети, визначені ст. ст. 3 та 28 Конституції України, ст. 3 Конвенції, а також приймаючи до уваги дані про стан здоров`я обвинуваченого, строк його фактичного перебування під вартою (більше восьми місяців), суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_12 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263 КК України, належить застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового злочину.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид покарання, відсутність підстав вважати, що ОСОБА_11 , з огляду на дані про його особу, наявні соціальні зв`язки, зможе ухилитися від виконання процесуальних рішень суду, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний щодо нього запобіжний захід на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 5 та 6 Конвенції про захист прав і осново-положних свобод, ст.ст. 177179, 194, 202, 366, 368, 370, 371, 373-377 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підстави ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ змінити на особисте зобов`язання, яке застосувати до засудженого до набрання вироком законної сили, поклавши на нього на строк два місяці такі обов`язки: прибувати за викликом до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Звільнити ОСОБА_3 з під варти негайно в залі суду.

Скаргу ОСОБА_12 на порушення його права на захист під час процесуального оформлення його затримання 14 червня 2014 року задовольнити, визнати дії органу досудового розслідуваня в цій частині неправомірними.

Вважати часом затримання ОСОБА_12 в межах даного провадження 11 год 40 хв 14 червня 2014 року, а його самого таким, що станом на 19 лютого 2015 року перебував під вартою з урахуванням строку його затримання вісім місяців та п`ять днів.

Речові докази вилучені в ОСОБА_12 пістолет системи «ТТ» « НОМЕР_1 » з написом «МАКЕТ», три патрони, які виготовлені під калібр зброї 9х19 «Parabelum» (т. 1 а. 83-85) залишити на зберіганні у Святошинському РУ ГУМВС в місті Києві в навчальних цілях; стріляні гільзи 6 шт (т. 1 а. 83-85) знищити; пістолет «ВІЙ» «ОТ385», 5 патронів калібру 9 мм РА та дозвіл на цей пістолет (т. 1 а. 83-85), рушницю «САЙГА « НОМЕР_4 », 10 патронів «CAL36» та дозвіл на цю рушницю (т. 1 а. 88) повернути належному володільцу при наявності в нього права на зберігання та носіння цієї зброї; мобільний телефон «Samsung Duos», який повернутий ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 86) використовувати за належністю.

Судові витрати на проведення експертиз в сумі 1 463 грн 51 коп стягнути з ОСОБА_41 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_42