Справа №1-80/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року Комсомольський
міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Крикливого
В.В.

при секретарі Костюченко
СІ.

з участю: прокурора ЛедовськоїГ.І.

підсудного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

з участю потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому

засіданні в м. Комсомольську
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, освіта незакінчена вища,
одруженого, працюючого фельдшером виїзної бригади станції швидкої медичної
допомоги, інваліда III групи, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в силу
ст.89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- за 4.2 ст.342,
ч.1 ст.343, ч.2 ст.345 КК України,

встановив:

18 квітня 2004 р. ОСОБА_1 разом зі своїми знайомими ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 відпочивали на березі ріки Дніпро в районі затоки „Барбара" поруч із містом Комсомольськ Полтавської області. При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 із застосуванням риболовної сітки та гумового човна здійснювали
вилов риби у вказаній затоці.

Того ж дня, близько 17 години при здійсненні заходів, передбачених
операцією УМВС «Нерест-2004», працівниками Комсомольського MB УМВС України в
Полтавській області ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був викритий факт вчинення
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 порушення правил рибальства.

Побачивши, що працівниками Комсомольського MB УМВС проводиться вилучення знарядь незаконного вилову
риби та затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, діючи умисно, з метою перешкодити виконанню працівниками міліції їх
службових обов'язків, пов'язаних з виявленням та припиненням правопорушень,
супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та образами, підсудний став на
гумовий човен, який використовувався при вчиненні зазначеного правопорушення, і
заявив, що не віддасть його працівникам міліції. Коли дільничний інспектор
міліції ОСОБА_5 підійшов до човна, щоб його забрати з місця вчинення
правопорушення, ОСОБА_1, діючи умисно, з вищевказаною метою, став руками
відштовхувати його від човна.

Оскільки на чисельні зауваження працівників міліції ОСОБА_1 не реагував і
продовжував чинити протиправні дії, працівники міліції ОСОБА_3 та ОСОБА_5, з
метою їх припинення і доставления ОСОБА_1 до Комсомольського MB, запропонували йому
сісти до чергового автомобіля Комсомольського MB. Після того, як ОСОБА_1 відмовився, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, застосовуючи в рамках службових повноважень фізичну силу, намагались
помістити ОСОБА_1 до вказаного автомобіля. Під час цього ОСОБА_1, діючи умисно,
з метою вчинення опору вказаним працівникам міліції, активно фізично протидіяв
їм, руками відштовхував від себе, відбивав їх руки, намагався вирватися.

Коли, не зважаючи на вчинений ОСОБА_1 опір, він був поміщений до чергового
автомобіля, підсудний, діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень
працівникам міліції, вдарив ногою по дверях автомобіля, якими дільничного
інспектора міліції ОСОБА_5 вдарило по голові, завдавши йому фізичного болю.

Продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з метою нанесення
працівникам міліції тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 знову вдарив ногою по дверях
автомобіля, якими защемило руку інспектору по охороні громадського порядку
ОСОБА_4, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у вигляді рани та крововиливу
на правій кисті, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Перебуваючи поряд, дільничний інспектор міліції ОСОБА_3 намагався припинити
протиправні дії ОСОБА_1, але останній, діючи умисно, з метою нанесення тілесних
ушкоджень, наніс йому удар ногою в ліву частину грудної клітини, завдавши
останньому фізичного болю.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 своєї вини не визнав та показав, що
18 квітня 2004 року йому зателефонував ОСОБА_7 та запропонував відпочити на
берегу затоки „Барбара"
р.Дніпро. Близько 16 години він на велосипеді приїхав до
затоки. Там вже знаходилися ОСОБА_6 та неповнолітній
ОСОБА_8. Разом вони пили пиво. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 попливли на
гумовому човні. Через деякий час ОСОБА_1 побачив, що вони на

протилежному березі і там щось відбувається. Коли ОСОБА_1, та ОСОБА_7
підійшли ближче, вони побачили, що човен знаходиться на березі, а поруч з ним
працівники міліції, серед яких був ОСОБА_9 та ОСОБА_3. Побачивши, що працівники
міліції кулаками наносять ОСОБА_6 удари, ОСОБА_1 зробив їм зауваження, після
чого отримав від ОСОБА_3 удар ногою по голові. Від несподіваного удару ОСОБА_1
знепритомнів, коли прийшов до тями, побачив, що ОСОБА_3 дуже п'яний. Далі
працівники міліції заштовхали ОСОБА_1 до службового автомобіля і відвезли до приймального
відділення, де йому було проведено обстеження на предмет алкогольного
сп'яніння. Під час поміщення ОСОБА_1 до автомобіля працівники міліції
продовжували наносити йому удари. Підсудний опору не чинив. Крім підсудного
було затримано ОСОБА_8 та ОСОБА_6 На місці пригоди було
багато працівників міліції, але будь-яких документів вони не складали. Хто міг
заподіяти їм тілесні ушкодження йому невідомо.

Наступного дня додому до ОСОБА_1 прийшов ОСОБА_10 і просив пробачити
працівників міліції за його побиття. Після цього він ще декілька разів приїздив
разом із потерпілими міліціонерами щоб владнати цю ситуацію. Самих потерпілих
він не бачив, зі слів ОСОБА_10 знав, що вони чекають у машині. Через декілька днів ОСОБА_1 дізнався, що
відносно нього порушено кримінальну справу.

Потерпілий ОСОБА_3 показав, що 18.04.2004 року він займав посаду
дільничного інспектора Комсомольського MB.
Виконуючи розпорядження керівництва він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проводили заходи з метою виявлення осіб, які займалися
незаконним ловом риби. Був тверезий у форменому одязі без табельної зброї. При
обході берегової лінії затоки „Барбара" було виявено двох осіб, які на
гумовому човні перевіряли сітку для ловлі риби. Вказаним особам було
запропоновано пристати до берега, що вони і зробили. Затримані пояснили, що
ловили рибу на юшку. З метою документування вказаного факту було викликано
співробітників рибінспекції та слідчо-оперативну групу Комсомольського MB, до складу якої
входила слідча ОСОБА_11, яка складала протокол вилучення човна. На місці
пригоди з'явився підсудний ОСОБА_1 та почав чинити перешкоди працівникам
міліції в огляді човна. Вів себе зухвало, ображав працівників міліції
нецензурною лайкою, виказував своє невдоволення діями працівників міліції,
провокував їх. Пояснивши, що вилучений човен належить йому, заявив, що
працівникам міліції його не віддасть. Коли ОСОБА_5 намагався здути човен,
ОСОБА_1 ногою ставав на човен та відштовхував дільничного інспектора ОСОБА_5 По
зовнішнім ознакам було зрозуміло, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного
сп'яніння.

З метою припинення незаконних дій підсудного було прийнято рішення про його
затримання. ОСОБА_1 було запропоновано сісти до службового автомобіля, але
останній категорично відмовився. Тоді ОСОБА_4 та ОСОБА_5, застосовуючи фізичну силу (взявши під руки) припровели ОСОБА_1 до машини.
ОСОБА_1 упирався і не бажав підкорятися їх вимогам і його було насильно
посаджено до автомобіля. Підсудний почав виставляти ноги і перешкоджати
зачиненню дверей автомобіля. Щоб посадити ОСОБА_1 до автомобіля та зачинити
двері до нього було застосовано фізичну силу. Цілеспрямованих ударів підсудному
ОСОБА_3 не наносив, але при поміщенні його до автомобіля, він тримав ОСОБА_1 за
одяг і рука могла сприснути та вдарити його. ОСОБА_1 чинив опір і ногою вдарив
ОСОБА_3 в область лівої сторони грудної клітини. Потерпілий відчув біль. Коли
ОСОБА_1 знаходився в автомобілі він ногами бив по дверях, намагаючись не дати
їх зачинити. В результаті цього дверцятами автомобіля ОСОБА_5 вдарило по голові, а ОСОБА_4 по руці, у останнього рука була у крові, а у ОСОБА_5 в місці удару була гематома. ОСОБА_1 повезли до міліції та на медичне
дослідження, яким було підтверджено, що він знаходився в стані алкогольного
сп'яніння. Після того його не було доставлено до міліції бо ОСОБА_1 втік з
медичного закладу. Наступного дня з метою встановлення місця знаходження
ОСОБА_1 та відібрання у нього пояснень ОСОБА_3 приїхав до місця роботи
підсудного (станція швидкої допомоги) та цікавився чи знаходиться він на
робочому місці. Коли ОСОБА_1 садовили до автомобіля там вже знаходилися обидва
рибалки, які опору не чинили.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що займаючи посаду інспектора з охорони
громадського порядку разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_5, з метою виявлення фактів незаконного лову риби, знаходилися на березі
затоки „Барбара".
ОСОБА_4 був у форменому одязі без табельної зброї. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 побачили двох осіб, які на гумовому човні перевіряли рибальські
сітки на предмет наявності в них риби. Перевіривши одну сітку вони попливли у
бік того місця, де знаходилися працівники міліції та перевірили іншу.
Працівники міліції знаходилися в 20-ти метрах, в очереті, і рибалки їх не
бачили. Після того як рибалки попливли на протилежний бік, їх покликали
працівники міліції. Підпливши до працівників міліції останні витягли човна на
беріг. Потім підійшов ОСОБА_3. Рибалками виявилися ОСОБА_6 та ОСОБА_8 В човні була свіжа луска від риби. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зізналися,
що хотіли спіймати рибу на юшку. ОСОБА_6 комусь зателефонував по мобільному
телефону і повідомив, що їх було затримано і можливо заберуть човна. ОСОБА_4 за
мобільним телефоном викликав слідчо-оперативну групу. Спочатку до місця пригоди
прийшли двоє невідомих і просили відпустити затриманих. Потім прибула
слідчо-оперативна група і пізніше з'явився підсудний ОСОБА_1 Він вів себе
агресивно, заважав ОСОБА_5 здувати човна, ставав на нього ногами, закриваючи
отвір, через який виходило повітря. На прохання ОСОБА_5 не реагував, а навпаки штовхав його та виражався у бік працівників міліції
нецензурною лайкою, наполягав на тому, що затримані тільки каталися на човні.
ОСОБА_1 було запропоновано припинити перешкоджати працівникам міліції
виконувати їх обов'язки та пройти до службового автомобіля. Але він не виконав
цих вимог і продовжив чинити опір, не бажаючи сідати до автомобіля почав
упиратися, хватав ОСОБА_3 за формений одяг. Побачивши, що ОСОБА_3 застосовуючи
фізичну силу не взмозі приборкати підсудного та посадити його до автівки,
ОСОБА_4 пішов у їх бік. Коли підсудний вже знаходився в машині, він з силою
вдарив ногою по дверях і вони відчинившись вдарили ОСОБА_5 по голові. Після другого удару дверцятами вдарило ОСОБА_4 по руці, яку було
травмовано. Все ж таки двері було зачинено і ОСОБА_1. разом із рибалками
відвезли у відділення. Через 15 хв. приїхали співробітники рибоохорони в тих
місцях, де рибалки перевіряли сітки знайшли три рибальські сітки, які дістали з
води.

ОСОБА_3, ОСОБА_5
та він в цей день були тверезі, при собі табельної зброї
не мали. Фізичного насильства до рибалок не застосовували, останні добровільно
сіли до службового автомобіля. До ОСОБА_1 застосовувалося фізична сила тільки
при його посадці до автомобіля.

При спостереженні за діями рибалок та враховуючи площу затоки (приблизно
0,5x2,5 км) було зрозуміло, що вони невипадково знайшли вказані сітки, а пливли
до них цілеспрямовано.

Потерпілий ОСОБА_5 показав, що разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводив заходи по виявленню
фактів незаконного лову риби в період нересту. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були у
форменому одязі. На території затоки „Барбара" було виявлено двох осіб, які на гумовому човні перевіряли риболовні сітки.
їх було підізвало до берега. Човен витягнули на берег і ОСОБА_5 випускав з нього повітря. До нього підійшов підсудний ОСОБА_1 і заявив, що
це його човен. Він встав на човен ногою так, щоб повітря з нього не виходило.
ОСОБА_5 відсторонив його від човна. ОСОБА_1 виявляв своє незадоволення діями
працівників міліції та виражався при цьому в їх бік нецензурною лайкою. Потім
ОСОБА_1 став заважати садовити рибалок до службового автомобіля, хапав за
формений одяг, продовжував брутально виражатися. Тоді було прийнято рішення
затримати ОСОБА_1, за вчинення правопорушення, але він став чинити опір і до
нього було застосовано фізичну силу. Коли його садовили до автомобіля він
вдарив слідчу ОСОБА_11 у плече. Знаходячись в автомобілі ОСОБА_1 ногою вдарив
по дверцятах, якими ОСОБА_5
вдарило по голові. Коли на місце пригод приїхали
представники рибоохоронної інспекції, вони дістали з води три риболовні сітки
(а.с.229).

Під час проведених відтворень обстановки та обставин події з участю
потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_3,, останні підтвердили свої показання та деталізували їх на
місці події (т.1а,с.63,73).

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердила, що працюючи слідчим
міськвідділу, в квітні 2004 року за розпорядженням чергового вона виїхала на
беріг затоки „Барбара",
де були затримані браконьєри. Вона була у цивільній формі
з причин своєї вагітності. Коли ОСОБА_11 складала протокол вилучення човна, до
неї підійшов підсудний і в нецензурній формі запитав хто вона така, чому і на
якій підставі тут знаходиться. Від нього йшов запах алкоголю. В цей час ОСОБА_1
розірвав протокол і вона була вимушена писати його наново. Підсудний вів себе
зухвало, брутально лаявся, заявляв, що човен належав йому і працівникам міліції
його не віддасть. Також виявляв своє обурення тим, що затримали рибалок,
виражаючись при цьому нецензурною лайкою. Йому теж було запропоновано проїхати
до міліції, але він відмовився. Коли його садовили насильно він вдарив ногою у
двері автомобіля і вони вдарили ОСОБА_11 та інших працівників міліції. Від
цього в неї був синець. Далі вона не бачила чи наносилися ОСОБА_1 удари.

Після від'їзду затриманих ОСОБА_11 побачила у ОСОБА_4 пошкодження на руці,
а ОСОБА_3 скаржився на біль у грудях. На місці пригоди ОСОБА_11 склала протокол
вилучення човна. Рибальські сітки були у воді і тому їх вилучили співробітники
рибоохоронної інспекції.

Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві показав, що 18.04.2004 р. разом із ОСОБА_7
відпочивав на березі затоки „Барбара". Через деякий час
до них підійшов ОСОБА_1 Разом із ОСОБА_7 свідок ОСОБА_6 на човні поставили рибальські сітки. Через деякий час ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 Вирішили перевірити сітки. В цей час їх покликали
працівники міліції. На березі працівники міліції з'ясовували обставини
незаконного лову (а.с.94). Пізніше підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_1 Коли ОСОБА_6
знаходився вже у машині, працівники міліції затримали ОСОБА_1

Будучи опитаним безпосередньо після події ОСОБА_6 надав аналогічні
пояснення, в яких підтвердив, що разом із ОСОБА_8 займався незаконним ловом
риби, що працівники міліції насильства до нього не застосовували, а ОСОБА_1 на
місці пригоди вів себе агресивно (а.с.15).

Свідок ОСОБА_12
показав, що 18.04.2004 р. він відпочивав на березі затоки ріки
Дніпро. Неподалік побачив скупченість людей, серед яких були працівники
міліції. Він побачив, що працівники міліції почали садовити до службового
автомобіля невідомих осіб. Двоє з цих осіб вели себе спокійно і добровільно
сіли до автівки. На березі був ще один чоловік, який кричав на працівників
міліції, заважав їм працювати. Він був в нетверезому стані. Коли його стали
садовити до машини, він почав чинити опір, упиратися та вириватися, вдарив
працівника міліції. Коли він був вже у машині невідомий ногою вдарив по дверях,
якими вдарило працівника міліції. Коли затриманих відвезли, ОСОБА_12 запросили бути понятим при вилучені гумового човна.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив, що під час відпочинку на
березі річки він побачив працівників міліції, серед яких був потерпілий ОСОБА_3
Коли він підійшов до них, звернув увагу на двох осіб, які плавали неподалік від
берега на гумовому човні і перевіряли риболовні сітки. Працівники міліції
підізвали цих осіб до берега. Один з цих хлопців був неповнолітнім. Другий
пояснив, що вони хотіли спіймати рибу на юшку. Човен витяти на берег і
працівники міліції почали його спускати. Через деякий час до цього місця
прийшло ще двоє невідомих, один з яких вів себе агресивно. Він був у стані
алкогольного сп'яніння, виражався в адресу працівників міліції нецензурною
лайкою, був обуреним тим, що затримали його знайомих. Він заявив, що човен
належить йому і він його не віддасть. Цей чоловік хватався за човен з наміром
відтягнути його від працівників міліції, але йому не дозволяли зробити це та
роз'яснювали, що він підлягає вилученню. Незважаючи на зауваження працівників
міліції невідомий не вгамовувався. Коли рибалок посадили до службового
автомобіля, невідомий продовжив своє обурення, погрожував працівникам міліції,
що він знає керівництво МВС та прокуратури і їх буде звільнено. Йому
запропонували сісти до затриманих в автомобіль. Але він не погодився з цим. При
спробі посадовити його насильно, він упирався та виривався. Коли посадовили до
автомобіля, він почав виставляти ноги, перешкоджаючи закрити двері. Незважаючи
на це працівникам міліції вдалося зачинити двері, але невідомий вибив їх ногами
і когось з міліціонерів було травмовано.

На місці пригоди від слідчого ОСОБА_11, свідок ОСОБА_13 дізнався, що цей
чоловік вирвав у неї протокол вилучення човна. Крім того, коли його намагалися
посадовити до автомобіля, він штовхнув ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_8 показав, що коли він та ОСОБА_6 пливли на гумовому човні, вони зачепилися за сітку і коли звільнилися, їх
покликали працівники міліції. Сіток вони не перевіряли. Підпливши до берега,
він побачив, що всі працівники міліції були нетверезі. Один, високого росту
почав бити ОСОБА_6,
а ОСОБА_8 покликав ОСОБА_7 та ОСОБА_1. Високий працівник
міліції бив ОСОБА_6 руками по обличчю, а ОСОБА_1 просив не робити цього. Тоді цей міліціонер
почав бити і підсудного. Потім троє працівників міліції почали бити ОСОБА_1. та
заштовхали його в машину. Високий міліціонер бив ОСОБА_1 тільки руками, ногами
не бив. ОСОБА_8 бачив на обличчі ОСОБА_1 тілесні ушкодження (а.с.323).

Будучи допитаним під час досудового слідства у присутності батька неповнолітній
ОСОБА_8 показав, що коли він із ОСОБА_6 зачепили сітку, вони її перевірили. А
коли їх покликали працівники міліції, вони підпливли до них. Коли ОСОБА_1
посадили до машини він виставляв ноги, хто і як його били ОСОБА_8 не бачив бо
знаходився в машині (а.с.97).

В судовому засіданні ОСОБА_8 не зміг пояснити з яких причин він змінив свої
показання та чому на досудовому слідстві не пояснював, що працівники міліції
застосовували фізичне насильство до ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_14 показав, що разом із знайомими відпочивав на березі затоки.
До них підбіг ОСОБА_8 та повідомив, що на протилежній стороні затоки працівники
міліції б'ють ОСОБА_6 ОСОБА_14 пішов до того місця і побачив працівників міліції,
які спілкувалися із ОСОБА_6 На його запитання останній пояснив, що його
затримано за сітку. Далі підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_1 З автомобіля вийшов
ОСОБА_3 і без розмов вдарив ОСОБА_1. ногою в обличчя, потім ще декілька разів
вдарив його. їх розняли працівники міліції. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 запросили проїхати у відділок. ОСОБА_1. заштовхали до машини, його обличчя
було у крові. Удари йому наносив тільки ОСОБА_3 Коли ОСОБА_1 садовили до
автомобіля він упирався, хотів вирватися, штовхався, виставляв ноги. Чи бив він
когось ногами ОСОБА_14 не бачив. ОСОБА_14 не бачив, щоб ОСОБА_1 заважав
працівникам міліції та не чув щоб він лаявся, зовнішніх ознак сп'яніння у
підсудного не помітив,

До машини ОСОБА_1 заштовхували три працівника міліції
(а.с.214)

Свідок ОСОБА_15 показав, що 18.04.2004 року він знаходився на березі затоки
„Барбара"
коли його син ОСОБА_8 повідомив про те, що на
протилежному березі б'ють ОСОБА_6 ОСОБА_15 разом із
ОСОБА_14 пішли на це місце та побачили ОСОБА_6, тілесних ушкоджень на ньому не було, щоб його хтось бив теж не бачив. Туди
прийшов і підсудний ОСОБА_1 ОСОБА_15 бачив, як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_1 правою
рукою в обличчя і після того підсудного помістили у машину. Інші працівники
міліції підсудного не били. Зі слів сина йому відомо, що коли він із ОСОБА_6
плавали на човні вони зачепили риболовну сітку.

Будучи допитаним в ході досудового слідства свідок ОСОБА_15 показав, що був
очевидцем того як ОСОБА_1. садовили до машини, але не бачив щоб його хтось бив,
та щоб він бив когось (а.с.96).

Свідок ОСОБА_16 показала, що 18.04.2004 р. на берегу затоки „Барбара" знаходилися міліціонери у форменому одязі. їй повідомили, що її сина
ОСОБА_8 затримано за лов риби і він знаходиться в міліції. В цей час молода
дівчина - працівник міліції щось писала. Через деякий час її син повернувся, на
ньому тілесних ушкоджень не було.

Свідок ОСОБА_7 показав, що він є власником гумового човна, який було
вилучено 18.04.2004 р. працівниками міліції, в цей день він разом із ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 відпочивали на берегу затоки „Барбара". ОСОБА_17 разом із неповнолітнім ОСОБА_8 попливли на човні, щоб перевірити його
надійність. Коли ОСОБА_6
був на протилежному берегу він зателефонував і повідомив,
що його б'ють. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_1 пішли на це місце. Там ОСОБА_7
будь-яких тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 не помітив, як його били він не бачив.
В цей час човен вже був на березі. Серед працівників міліції була жінка у
цивільному одязі, яка складала протокол. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підходили до неї і
прохали протокол не складати. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 помістили у
службовий автомобіль, ОСОБА_1 почав заступатися за них і казати, що вони риби
не ловили, що один інвалід, а інший неповнолітній. Працівникам міліції він не
заважав. В цей час потерпілий ОСОБА_3 вдарив його рукою, а потім ногою по голові
та запхнув його до автомобіля. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відвезли до
міліції.

Свідок ОСОБА_18 показала, що 18.04.2004
р. її чоловік (ОСОБА_1) вжив 150 гр. горілки, після чого пішов відпочивати на
берег затоки „Барбара".
У вечорі він зателефонував з приймального відділення та
повідомив, що його побили працівники міліції. Коли вона прийшла, бачила кров у
нього на обличчі та одязі. Того ж вечора до них додому проходив ОСОБА_9 та пропонував все залагодити миром. Зі слів чоловіка їй стало відомо, що
його побив ОСОБА_3, який наносив йому удари руками та ногами при поміщенні його
до автомобіля (а.с.312).

Свідок ОСОБА_9
показав, що в квітні 2004 року він разом із сім'єю
відпочивав на березі затоки „Барбара". Неподалік
побачив працівників міліції у форменому одязі. Коли підійшов, там знаходилися
ОСОБА_3, можливо ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_11. Хто ще
був не пам'ятає. Там же були люди у цивільному одязі, в тому числі і підсудний.
ОСОБА_1, який з кимсь розмовляв. ОСОБА_9 знаходився в тому місці близько 5 хвилин. За цей час він не бачив щоб
хтось, комусь заподіював тілесні ушкодження. В судовому засіданні ОСОБА_9 заперечував те, що він приходив до підсудного додому або на роботу і просив
його владнати конфлікт.

Під час судового розгляду потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заперечували те, що вони намагалися просити пробачення у підсудного
ОСОБА_1. Доказів на спростування їх показань суду не надано.

Свідок ОСОБА_19 показала, що 19.04.2004 р. ОСОБА_1 вийшов на зміну в
бригаду швидкої медичної допомоги. Бачила у нього синець під оком. Зі слів
підсудного їй стало відомо, що ОСОБА_1 чи його друзі ловили рибу і на ґрунті
цього із працівниками міліції виникла сварка, в ході якої вони побили його.

Свідок ОСОБА_20 показав, що 18.04.2004 року проводив огляд ОСОБА_1. та ОСОБА_3
При проведенні рентгенографічного дослідження у цих осіб переломів встановлено
не було. ОСОБА_3 було поставлено діагноз: забиття грудної клітини.
Рентгенограма ОСОБА_3 від 23.04.2004 р. є неякісною, тому він не може зробити
однозначний висновок про наявність перелому ребра.

Свідок ОСОБА_21 показала, що в 2004 році вона працювала рентгенологом
санітарної частини ВАТ „Полтавський ГЗК". На той час в санчастині мався
електронний рентгенівський апарат, який був точніше ніж в міський лікарні. За
направленням лікаря ОСОБА_3 було проведено рентгеноскопічне дослідження, в ході
якого йому поставлено діагноз: перелом 9-го ребра в паравертебральному відділі.

Свідок ОСОБА_22 показала, що зі слів підсудного ОСОБА_1. їй стало відомо,
що під час його відпочинку не березі Дніпра між ним та працівниками міліції
виникла конфліктна ситуація. З його слів вона зрозуміла, що працівники міліції
неправильно повели себе по відношенню до якогось громадянина і ОСОБА_1 почав
словами та діями захищати його (т.1а.с.317).

Будучи допитаними під час судового слідства медичні працівники ОСОБА_23 та
ОСОБА_24 не змогли пригадати будь-яких подробиць щодо обстеження потерпілого
ОСОБА_3 та пояснили, що у відповідних журналах реєстрації відомості про такі
обстеження маються (т.1а.с.319,328).

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами:

Відповідно до
вказівки УМВС України в Полтавській області №12/466 від 04.04,2004 р. в період з 05.04.2004 р. по 30.06.2004 р. на території області підрозділами
МВС проводилася операція „Нерест-2004", метою якої є виявлення фактів
незаконного лову риби в період її нересту. Згідно наказу НОМЕР_1, розпорядження
НОМЕР_2 та плану проведення операції від 04.04.2004 р. співробітники
Комсомольського MB приймали безпосередню участь в проведенні згаданої операції (т. 1
а.с.27-33).

На час події злочину потерпілий ОСОБА_4 займав посаду інспектора охорони
громадського порядку групи ОГП Комсомольського MB,
працює в органах МВС з 1999 року. Потерпілий ОСОБА_5 займав посаду дільничного інспектора міліції, працював в органах МВС з 2002
року. Потерпілий ОСОБА_3 займав посаду дільничного інспектора міліції
відділення ДІМ Комсомольського MB, працює в органах МВС з 1993 р. За місцем проходження служби потерпілі
характеризуються позитивно (т.1а.с.116-119).

В ході огляду на березі річки Дніпро працівниками міліції
у гр-на ОСОБА_6
вилучено резиновий човен (т.1а.с.14). Відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом порушення
правил рибальства. Також співробітниками рибоохорони було вилучено три
риболовні сітки. Постановою Комсомольського міського суду від 14.05.2004 року
за скоєння вказаного правопорушення на ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Під час розгляду
справи ОСОБА_6 свою вину в скоєнні правопорушення визнав повністю. Згідно протоколу
медичного дослідження на стан алкогольного сп'яніння підсудний ОСОБА_1
знаходився в стані алкогольного сп'яніння (т.1а.с.7).

Відповідно до
висновків судово-медичних експертиз: у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді: рани та синця на правій кисті, які утворились від дії
тупих предметів з обмеженою поверхнею дотику, можливо у строк та за обставин,
зазначених потерпілим, про що свідчить їх характер і по ступеню тяжкості
відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний
розлад здоров'я (т.1а.с.48);

у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден на обох верхніх кінцівках, які
утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею дотику, можливо у
строк та за обставин, зазначених потерпілим, про що свідчить їх характер і по
ступеню тяжкості відносяться по легких тілесних ушкоджень, які не потягли за
собою короткочасний розлад здоров'я (т.1а.с.52);

у підсудного
ОСОБА_1 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма -
струс головного мозку, синці навколо очей, спинки носу, правого плеча,
крововилив в слизову порожнину рота, які утворились від дії тупих предметів,
можливо у строк та за обставин, викладених самим підекспертним, і відносяться
до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад
здоров'я. Закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, пошкодження
обличчя можуть бути оцінені за ступенем тяжкості лише в сукупності і
відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний
розлад здоров'я. Крововилив правого плеча - відноситься до легких тілесних
ушкоджень. Об'єктивних судово-медичних даних, що свідчать про те, в якому
положенні знаходився потерпілий і нападаючий у момент заподіяння тілесних
ушкоджень, не мається. Кількість ушкоджень дає підставу вважати, що ОСОБА_1
було заподіяно не менш трьох ударів тупим предметом з достатньою силою для їх
утворення. Всі ушкодження у вигляді крововиливів у ОСОБА_1. не могли утворитись
при падінні на площину. Показання ОСОБА_3 і ОСОБА_1, дані ними при проведенні
комісійних судово-медичних експертиз, не суперечать судово-медичним даним
(т.2а.с.36).

Під час судового розгляду до справи в якості речового доказу приєднано та
оглянута куртку ОСОБА_1, на якій маються плями речовини схожої на кров.
Зазначений доказ не спростовує висновків згаданої судово-медичної експертизи
щодо факту заподіянні підсудному тілесних ушкоджень при його затриманні.

у потерпілого ОСОБА_3 закритого
перелому 9-го ребра ліворуч; крововиливів на голові та правому передпліччі, які
утворились від дії тупих предметів, з обмеженою поверхнею дотику, можливо у
строк та за обставин, зазначених потерпілим, про що свідчить їх характер і по
ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості,
що потягли за собою довготривалий розлад здоров'я (т.1а.с.44).

При проведенні комісійної судово-медичної експертизи у ОСОБА_3 були
виявлені наступні тілесні ушкодження: два синці з припухлістю м'яких тканин
волосистої частини голови та один крововилив правого передпліччя, які
утворились від дії тупих предметів, можливо у строк та за обставин, викладених
у постанові та самим підекспертним, відносяться до легких тілесних ушкоджень,
як у сукупності, так і окремо. На представлених рентгенограмах ОСОБА_3
ушкоджень кісток виявлено не було. Об'єктивних судово-медичних даних, що
свідчать про те, в якому положенні знаходився потерпілий та нападаючий в момент
заподіяння тілесних ушкоджень, не має. Наявність двох крововиливів на голові і
одного крововиливу на правій руці дає підставу вважати, що тупий предмет
застосовувався не менш трьох разів з достатньою силою для утворення ушкоджень.
Всі пошкодження у вигляді крововиливів у ОСОБА_3, не могли утворитись при
падінні на площину. Показання ОСОБА_3 та ОСОБА_1. дані ними при проведенні
комісійних судово-медичних експертиз, не суперечать судово-медичним даним.
Представлені на експертизу рентгенограми на ім'я ОСОБА_3 від 19.04,2004 р. та
23.04,2004 р. належать одній особі.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_25 підтвердив,
що на підставі постанови слідчого прокуратури м.Комсомольська про призначення
судово-медичних експертиз 19.04.2004 р. в приміщенні
Комсомольської міської лікарні він особисто оглянув потерпілого ОСОБА_3 В ході
огляду ним були виявлені описані

у висновку тілесні ушкодження на голові та передпліччі. Висновок про
наявність перелому ребра зроблений на підставі наданих на дослідження
рентгенівських знімків з описанням рентгенолога та історії хвороби потерпілого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину
підсудного ОСОБА_1, в скоєні злочинів проти авторитету державної влади. Його
дії необхідно кваліфікувати:

за ч.1 ст.343 КК
України, так як він умисно здійснював вплив на працівників правоохоронного
органу з метою

перешкодити
виконанню ними службових обов'язків;

за ч.2 ст.342 КК
України, так як він умисно чинив опір
працівникам правоохоронного органу під час виконання

ними службових
обов'язків;

за ч.2
ст.345 КК України,
так як він
умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу
легкі

тілесні
ушкодження у зв'язку з виконанням цим працівником службових обов'язків.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що
потерпілі оговорили його, а справу відносно нього сфальсифіковано. Але суд не
приймає ці показання до уваги і розцінює їх як обраний засіб захисту, так як
вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Вина підсудного підтверджується стабільними, послідовними та докладними
показаннями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які підтвердженні показаннями допитаних по справі свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_6,
та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Під час судового розгляду підсудний ОСОБА_1 фактично не заперечував того
факту, що він втручався в діяльність працівників міліції на місці затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8, але пояснив це тим, що коли він прийшов на місце пригоди, то
побачив як працівники міліції завдають удари ОСОБА_6 Тоді він вступився за нього і у відповідь отримав удар по голові. Суд
вважає ці показання хибними з наступних підстав.

Так, будучи допитаними на досудовому слідстві та в суді свідки ОСОБА_14,
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 показали, що затриманого ОСОБА_6 ніхто з працівників міліції
не бив. Вказану обставину підтвердив і сам ОСОБА_6 під час його допиту на досудовому слідстві.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи підсудному ОСОБА_1 були
заподіяні зазначені вище легкі тілесні ушкодження під час його посадки до
службового автомобіля, коли він почав вибивати дверцята автомобіля та наніс
ОСОБА_3
С удар ногою, а потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вдарив дверцятами автомобіля.

Твердження підсудного та його захисника про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 тільки каталися на човні і незаконним ловом риби не займалися,
спростовуються результатами вилучення трьох рибальських сіток та показаннями
самого ОСОБА_6, в яких він пояснив, що знаходячись на березі разом із ОСОБА_1, ОСОБА_7,
ОСОБА_26 та ОСОБА_8 вирішили сітками наловити риби на юшку. Неповнолітній
ОСОБА_8, будучи допитаний на досудовому слідстві в присутності батька, тобто в
умовах, які виключають застосування недозволених методів слідства, пояснив, що
плаваючи із ОСОБА_6 вони зачепили сітку і перевірили її. Ця обставина
підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_13, який бачив як ОСОБА_6
та ОСОБА_8 ставили та перевіряли сітки.

Виявивши факт незаконного лову риби працівниками міліції було вжито заходів
по затриманню осіб, що вчинили правопорушення. Для документування вказаного
факту, ще до появлення на місці пригоди підсудного, потерпілими було викликано
слідчо-оперативну групу Комсомольського MB та рибінспекцію, Пізніше рибалок було доставлено до
Комсомольського MB для встановлення особи та відібрання пояснень.

Відносно ОСОБА_6
складено адміністративний протокол за фактом незаконного
лову риби. Постановою Комсомольського міського суду від 14.05.2004 р. на ОСОБА_6 за ст.85 КпАП України накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу
із конфіскацією знарядь незаконного лову.

За таких обставин, суд вважає, що дії працівників міліції щодо затримання ОСОБА_6 і ОСОБА_8 та вилучення човна є законними і входили до їх службових
обов'язків.

Під час судового
розгляду справи підсудний ОСОБА_1 та його дружина підтвердили, що напередодні
вказаних подій підсудний вжив 150 гр. горілки, також вживав пиво на березі
річки. Факт його перебування в стані алкогольного сп'яніння підтверджується
відповідним висновком лікаря (т.1а.с.7). При цьому ОСОБА_1 показав, що бачив
біля ОСОБА_6 та ОСОБА_8 працівників міліції у форменому одязі. Від присутніх дізнався,
що їх затримано за незаконний лов риби і знаряддя незаконного промислу (човен)
підлягає вилученню. Як пояснив ОСОБА_1, він був незгідний із діями працівників
міліції і виражав своє невдоволення. Під час судового розгляду підсудний
ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що він прийшов на місце пригод з
метою «захистити» ОСОБА_6 від, як він вважає, незаконних дій працівників
міліції. Також показав, що коли затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_27,
він бажав все «утрясти і мирно розійтись, щоб повернули
човен» (т.1а.с.212).

З показань свідка ОСОБА_18 вбачається, що
підсудний повідомив їй, що міліція побила інваліда ОСОБА_6 і він за нього вступився.

Таким чином, під час судового розгляду справи підсудний ОСОБА_1 фактично
визнав те, що він мав намір перешкодити працівникам міліції затримати
правопорушників та вилучити знаряддя незаконного лову (гумового човна).

Скоєння підсудним злочинів при обставинах, викладених в описовій частині
вироку, крім показань ОСОБА_1, повністю підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_6
та показаннями потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Заяви підсудного та його захисника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 захищав ОСОБА_6 і захищався сам від незаконних дій працівників міліції, суд вважає хибними,
і розцінює їх як обраний підсудним та його захисником засіб захисту з наступних
підстав.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що як били ОСОБА_6 він не бачив, про це йому відомо зі слів неповнолітнього ОСОБА_8
(т.1а.с.213). Але в подальшому змінив свої показання і пояснив, що бачив як
працівники міліції наносили удари затриманому ОСОБА_6 Причину зміни своїх показань пояснити не зміг. Допитаний в судовому
засідання свідок ОСОБА_7, з яким підсудний прийшов на місце пригоди, пояснив,
що поруч із ОСОБА_6 стояли

працівники
міліції, але ніхто його не бив. Сам ОСОБА_6 факт свого побиття заперечував, а
присутні на місці пригоди свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що бачили, як
ОСОБА_6 спілкується із працівниками міліції, але будь-яких тілесних ушкоджень у
нього не було. Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_11

З показань потерпілих по справі, які повністю підтверджуються показаннями
свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вбачається, що підсудний ОСОБА_1
наполягав на тому, що вилучений човен належить йому і тому він його не віддасть
працівникам міліції.

Дії працівників міліції були направленні на встановлення та затримання
осіб, які займалися незаконним ловом риби та особи підсудного, якій втручався у
діяльність працівників міліції, вчиняючи дії, з метою перешкодити виконанню
цими працівниками міліції своїх службових обов'язків.

Факт заподіяння працівникам міліції тілесних ушкоджень під час виконання
ними службових обов'язків підтверджується висновками відповідних
судово-медичних експертиз.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у працівників міліції були
всі законні підстави для затримання гр-н ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_1., і останній в стані необхідної оборони не перебував.

Під час судового розгляду підсудним ОСОБА_1 оскаржено постанову слідчого
прокуратури м.Комсомольска
від 21.05.2004 року про відмову в порушенні кримінальної
справи відносно працівників міліції ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень (т.2а.с.1-5).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що скарга
підсудного ОСОБА_1, є необфунтованою. В ході судового розгляду встановлено, що
18.04.2004 р. під час законного затримання зазначеними працівниками міліції
підсудного ОСОБА_1, останньому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що
потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Суд вважає, що при обставинах, викладених в описовій частині вироку,
працівники міліції ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правомірно застосували до підсудного ОСОБА_1 фізичну силу, а заподіяння
йому легких тілесних ушкоджень не перевищює міри, необхідної для виконання
покладених на потерпілих службових обов"язків. Дії потерпілих повністю
відповідають вимогам ст. 12 та ст. 13 Закону України „Про міліцію". На
підставі викладеного, суд дійшов висновку, що органами прокуратури обгрунтовано
відмовлено в порушенні кримінальної справи.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та
неповнолітній ОСОБА_8 показали, що потерпілий ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, безпричинно наносив ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Ці показання суд вважає неспроможними і розцінює їх як спробу вказаних
свідків пом'якшити відповідальність ОСОБА_1, з яким вони підтримують дружні
стосунки і разом із ним розпивали спиртні напої того дня. З показань ОСОБА_6 вбачається, що власником човна та сіток є ОСОБА_7, останній наполягав в
судовому засіданні, що човен належить йому. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 є батьками
неповнолітнього ОСОБА_27,
який разом із ОСОБА_6 знаходився в човні під час
незаконного лову риби.

Працівники міліції ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходилися на березі річки у форменому одязі, в зв'язку із
виконанням своїх службових обов'язків та проведенням операції
„Нерест-2004". Після виявлення правопорушників викликали слідчо-оперативну
групу та рибінспекцію. В судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11
та ОСОБА_9 показали, що ознак алкогольного сп'яніння у працівники міліції вони
не бачили.

Припущення підсудного ОСОБА_1. про те, що з боку працівників міліції в
адресу свідка ОСОБА_6
надходять погрози, направленні на перешкоджання його явці
в судове засідання, суд вважає неспроможними, так як вони спростовуються
показаннями його дружини (ОСОБА_28), яка пояснила, що ії чоловік тривалий час
знаходиться на заробітках в Російській Федерації і з цих причин не може
з'явитися до залу суду.

Допитаний в судовому засіданні слідчий прокуратури ОСОБА_29 показав, що
досудове слідство по справі відносно ОСОБА_1. проводилося виключно працівниками
прокуратури м.Комсомольська. Під час слідства він особисто до підсудного,
потерпілих та свідків по справі будь-яких недозволених методів слідства не
застосовував. Про факти застосування недозволених методів слідства та про вплив
на свідків йому нічого не відомо.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 покарання, суд враховує характер та ступінь
тяжкості вчинених ним злочинів, всі обставини по справі в їх сукупності, а
також особу підсудного, його сімейний стан та стан здоров'я.

Підсудний одружений, працює фельдшером виїзної бригади станції швидкої
медичної допомоги м. Комсомольська, за місцем роботи характеризується
позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,
(т.1а.с.121-126), є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
другої категорії та інвалідом III групи (т.1а.с.236,273), страждає на хворобу серця (т.1а.с.259). За вироком
Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.05.2004 року ОСОБА_1
засуджено за ч.2 ст. 190 та ч.1,3 ст.358 КК України до 2 років обмеження волі.
Цим же вироком його звільнено він призначеного судом покарання на підставі
п.„є" ст. 1 Закону України „Про амністію" від 11.07.2003 р. і в силу
ст.89 КК України підсудний ОСОБА_1 визнається таким, що не має судимості
(а.с.125).

Обставин, що пом'якшують покарання підсудного судом не
встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному суд враховує
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно висновку ЛКК підсудний ОСОБА_1 працездатний, примусового лікуванні
від алкоголізму та наркоманії не потребує (т. 1а. с 120).

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК, суд
вважає, що для виправлення підсудного ОСОБА_1 та попередження вчинення ним
нових злочинів необхідне і достатнє покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що підсудний є інвалідом III групи та учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, має постійне місце роботи, де характеризується позитивно,
враховуючи його стан здоров'я, суд приходить до висновку, що виправлення
підсудного можливе без відбування покарання, тому призначаючи ОСОБА_1 покарання
у вигляді позбавлення волі, суд приймає рішення про звільнення підсудного від
покарання з випробуванням.

Питання про
речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.81 КПК України. На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст. 342, ч. 1 ст. 343 та ч.
2 ст. 345 КК України і призначити йому покарання у вигляді:

за ч. 2 ст. 342
КК України - 6 місяців арешту; за ч. 1 ст. 343 КК України - 6 місяців арешту;
за ч. 2 ст. 345 КК України - 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК
України остаточну міру покарання призначити шляхом часткового складання
призначених покарань у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання,
якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього такі обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання,;

·
періодично з'являтися для реєстрації в орган
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
засудженому залишити - підписку про невиїзд.

Речові докази: куртку - повернути
засудженому ОСОБА_1, як йому належну.

На вирок
може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.