УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/2603/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корцхелі, Зугдідського району, Грузія, грузина, громадянина України, освіта вища, одруженого, дітей немає, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28.05.2009 Бориспільським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.09.2009 Голосїівським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309, ст. 69 КК України до покарання у вигляді обмеження волі та штрафу.В силу ст. 71 КК України приєднане покарання до вироку Бориспільського районного суду Київської області, визначено до відбуття 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 11.11.2010 Голосіївським районним судом м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 309, 70, 71, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць,-
органами досудового розслідування підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.187 КК України, вчиненому за наступних обставин.
20 листопада 2014 року, близько 12 години, ОСОБА_10 , перебуваючи в салоні автомобіля «Фольцваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по 1-му пров. Войкова в м. Новоград-Волинський Житомирської області, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вирішили вчинити крадіжку чужого майна з вантажного автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , що перебував поблизу будинку № 4-а на вказаній вулиці. Здійснюючи свій спільний злочинний намір та діючи з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, переконавшись, що водій автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 зайшов до приміщення автомагазину, ОСОБА_10 підійшов до кабіни вказаного автомобіля. При цьому ОСОБА_11 та ОСОБА_8 залишились в автомобілі «Фольцваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 спостерігати за прилеглою територією. ОСОБА_10 переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються не поміченими, шляхом розбиття скла у водійських дверцятах проник до кабіни, звідки умисно, таємно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , викрав грошові кошти в загальній сумі 8000 грн., які належать ОСОБА_12 . В цей час ОСОБА_10 виявив, що його спільні злочинні дії стали поміченими потерпілим та вийшовши з салону вищевказаного автомобіля намагався втекти з місця скоєння злочину з викраденими грошовими коштами, однак був затриманим потерпілим ОСОБА_12 . В свою чергу, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 усвідомлюючи, що їх спільні злочинні дії стали відкритими, з метою доведення до кінця цих злочинних дій, на автомобілі «Фольцваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 під`їхали до місця затримання потерпілим ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_11 вийшов з автомобіля та направився до ОСОБА_10 з метою допомогти останньому звільнитися від потерпілого. При цьому, ОСОБА_10 з кишені власної куртки дістав ніж, який носив при собі та правою рукою наніс ним ї удар в область лівого передпліччя потерпілого ОСОБА_12 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани в області верхньої третини лівого передпліччя. В цей же час, ОСОБА_11 , підбігши до потерпілого відштовхнув його від ОСОБА_13 , після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підбігли до автомобіля «Фольцваген Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , сіли в салон та з викраденим майном втекли з місця вчинення злочину.
20.11.2014 року СВ Новоград-Волинського РВ УМВС України в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого с.2 ст.187 КК України.
20.11.2014 року о 22:00 годині ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.
21.11.2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
22.11.2014 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 21.01.2015.
15.01.2015 року Корольовським районним судом м.Житомира ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців, тобто до 20.03.2015 року.
13.03.2015 року старший слідчий СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до 5 місяців.
Ухвалою слідчого судді від 18.03.2015 року клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 до п`яти місяців було задоволено, оскільки слідчий суддя дійшов висновку, що по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися і не відпали.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 , не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт. Посилається, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого не взяв до уваги те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні. Крім того, на його думу слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому та не має наміру переховуватись від слідства та суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, зазначає, що дружина підозрюваного орендувала житло в м.Житомир, в якому ОСОБА_8 має намір проживати. Окрім того, звертає увагу, що підозрюваний на даний час хворіє, що підтверджується довідкою ЖУВП № 8.
Заслухавши доповідь судді, пояснення слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, розглядаючи клопотання слідчого та продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя ретельно дослідив всі обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою та переконався в тому, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання останньому запобіжного заходу в виді взяття під варту, не зменшились.
Такими обставинами слідчий суддя визнав те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, що свідчить про відсутність законного джерела доходів, з урахуванням чого, прийшов до висновку, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити дії, спрямовані на перешкоджання в кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, в ухвалі слідчого судді зазначені причини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з чим, в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій для усунення наявних у матеріалах досудового розслідування суперечностей.
Колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, оцінивши зібрані матеріли справи, зокрема те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлені ризики не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Також колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді, що по справі необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій з метою встановлення істини, завершення яких неможливо в межах наявного строку досудового слідства та до закінчення дії попереднього рішення суду про тримання під вартою ОСОБА_8 .
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що при винесенні ухвали суд не врахував відомості, що характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що останній щиро розкаявся та не має наміру переховуватись від органів слідства та суду, не спростовують висновків суду про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Посилання апелянта, що підозрюваний ОСОБА_8 хворіє, про що є підтвердження з медичної частини ЖУВП № 8, не є визначальною підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Крім того, в разі необхідності підозрюваний може звертатись для надання йому медичної допомоги та проходження лікування в медичній частині установи виконання покарань № 8.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку ізоляції від суспільства відносно ОСОБА_8 .
Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.376, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді