Справа № 161/3199/15-к Провадження №11-кп/773/163/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:про відстрочку виконання вироку Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про відстрочку виконання вироку щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 грудня 2014 року ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20 лютого 2015 року вирок щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

03 березня 2015 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Луцького міськрайонного суду із заявою про відстрочку виконання вироку щодо нього на підставі п. 3 ч. 1 ст. 536 КПК України.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2015 року у задоволенні вказаного клопотання засудженого було відмовлено. Своє рішення суддя мотивув тим, що вказані у клопотанні засудженим обставини ніяким чином не підтверджені і не є підставами для надання відстрочки виконання вироку згідно КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким відстрочити виконання вироку щодо нього на один рік. В обгрунтування зазначає, що суд при винесенні рішення залишив поза увагою, що його вагітна дружина перебуває на стаціонарному лікуванні і на його утриманні перебуває троє дітей, які потребують постійного догляду, а тому наразі його відбування покарання може потягти винятково тяжкі наслідки для його сім`ї.

В запереченні на апеляційну скаргу засудженого прокурор посилається на її безпідставність та просить останню залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду без зміни.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого і в судових дебатах просив відстрочити виконання вироку на один рік, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу й просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до позбавлення волі може бути відстрочено у разі, якщо негайне відбування покарання може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для засудженого або його сім`ї через особливі обставини (пожежа, стихійне лихо, тяжка хвороба або смерть єдиного працездатного члена сім`ї тощо) - на строк, встановлений судом, але не більше одного року з дня набрання вироком законної сили.

При розгляді клопотання засудженого про відстрочку виконання вироку суд перевірив всі доводи ОСОБА_8 в обгрунтування останнього.

Разом з тим, посилання ж апелянта про неврахування судом при вирішенні клопотання, що його вагітна дружина перебуває на стаціонарному лікуванні апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а також доданих прокурором до заперечення на апеляційну скаргу документів, вагітна дружина останнього ОСОБА_9 дійсно перебувала на денному стаціонарі в лікарні з 17.03.2015 року до 25.03.2015 року із захворюваннями, які не є тяжкими.

Доводи ж ОСОБА_8 про те, що на його утриманні перебуває троє малолітніх дітей апеляційний суд до уваги не приймає оскільки, з матеріалів провадження вбачається, що сам він тимчасово не працює, але на його утриманні перебуває лише одна його дитина ОСОБА_10 , 27.07.2014 року. Щодо двох інших дітей, то допомогу на утримання старшої дитини його дружини ОСОБА_9 надає допомогу її колишній чоловік ОСОБА_11 , а утримання засудженим другої дитини нічим не підтверджено. Крім цього, як на час розгляду клопотання в суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді провадження, встановлено, що ОСОБА_8 проживає разом з сім`єю у батьків дружини в с. Липляни, Волинської області, які допомагають доньці в догляді за дітьми та утриманні останніх.

З огляду на це суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що вказані засудженим у його заяві обставини не є особливими і такими, що можуть потягти за собою винятково тяжкі для нього, чи його сім`ї наслідки, а тому підставно відмовив у задоволенні клопотання останнього про відстрочку виконання вироку.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування ухвали суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі засудженого, а тому, керуючись ст. ст. 404, 407, 536 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про відстрочку виконання вироку щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:

Судді: