У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у
складі:

головуючого - судді

Селівона О.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Кривенди О.В. ,

розглянула
в судовому засіданні 5 квітня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 8
листопада 2005 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 26
січня 2006 року.

Вироком Великоберезнянського районного
суду Закарпатської області від 8 листопада 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця
АДРЕСА_1, раніше судимого

23.02.2004р.
за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК
України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 9 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за
вироком від 23.02.2004р. і остаточно визначено 10 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого
ОСОБА_2 20000грн. на відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим
і засуджено за те, що він з 2 на 3 липня 2005 року, приблизно о 24год.,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, в районі АДРЕСА_2, під час
розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_3 і братами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на ґрунті
неприязнених стосунків через неповернення боргу в сумі 1124грн., який вимагав ОСОБА_3, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла сварка, яка переросла в бійку.
Під час якої втрутилися брати ОСОБА_1, які всі разом стали бити ОСОБА_3, нанісши йому декілька ударів по різним частинам тіла
брати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 припинили бити потерпілого, а ОСОБА_1 продовжував його бити , поки той не припинив чинити
опір. Після чого, ОСОБА_1 підтягнув ОСОБА_3 до прірви і
скинув його у струмок, куди спустився і сам, а повернувшись від струмка сказав
братам, що утопив ОСОБА_3, смерть останнього настала від
механічної асфіксії внаслідок утоплення у воді.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської
області від 26 січня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без
зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення щодо нього скасувати, справу
направити на нове розслідування, посилаючись при цьому на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та на те, що суд при розгляді справи
неповно дослідив усі обставини справи, що вплинуло на невірну кваліфікацію його
дій. Вказує на те, що умислу на позбавлення життя потерпілого у нього не було.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у
касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що у задоволенні скарги необхідно
відмовити.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції
всебічно та повно дослідив зібрані по справі докази, у тому числі і ті, на які
містяться посилання у касаційній скарзі, та дав їм належну оцінку в їх
сукупності, і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК
України.

Твердження засудженого про те, що суд неповно з'ясував
усі обставини справи та не дав належної оцінки всім доказам по справі,
необґрунтовані і не відповідають матеріалам справи, оскільки всі обставини
справи досліджені повно і вирок у частині доведеності вини ОСОБА_1 належно
мотивований.

Посилання засудженого ОСОБА_1 на те,
що він не мав наміру на вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_3, є
безпідставними, і спростовуються матеріалами справи.

Оцінивши висновки експертизи у сукупності з іншими
доказами суд дійшов обґрунтованого висновку про правильність кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Доводи наведені у касаційній скарзі, аналогічні за
змістом доводам апеляції, які були ретельно перевірені апеляційним судом і в
ухвалі наведені докладні та мотивовані підстави, через які апеляцію визнано
необґрунтованою. Рішення апеляційного суду відповідає матеріалам справи.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального
закону, які були б підставою для зміни або скасування судових рішень, не
встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд урахував ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу засудженого, та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Призначене покарання відповідає тяжкості злочину та даним
про особу засудженого.

З урахуванням наведеного колегія судів не знаходить підстав для призначення
кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб,
зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити .

С у д д і :

Селівон О.Ф.
Пошва Б.М. Кривенда О.В.