Справа № 363/5206/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/780/64/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.04.2015

УХВАЛА
Іменем України
29 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляцією прокурора прокуратури Вишгородського району Київської області ОСОБА_6 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 04 березня 2015 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрикосівка Кіровського району, АР Крим, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Вишгородського району Київської області для проведення додаткового розслідування.

З матеріалів справи убачається, що органами досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Згідно з обвинуваченням, 24.08.2012 року, близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 , проходили повз автосалон «Карат Авто», який розташований за адресою: м. Вишгород, вул. Шолуденка, 14-А Київської області. В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна у вище вказаному салоні. Про свій злочинний намір ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 та запропонував йому разом з ним вчинити крадіжку майна, на що останній погодився. З вищевказаною метою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за попередньою змовою з корисливих мотивів, шляхом розбиття скла, проникли до автосалону «Карат Aвто» розташований за адресою: м. Вишгород, вул. Шолуденка, 14-А Київської області, звідки умисно, таємно, здійснили крадіжку майна, а саме: кабель вартістю 1000 грн, електрозварку вартістю 800 гривень, механізм для мийки автомобіля «Karcher» вартістю 16000 гривень та металеву драбину вартістю 200 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 18000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір охоплений єдиним умислом, 25.08.2012 року, близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом розбиття скла, повторно проникли до автосалону «Карат Авто» розташований за адресою: м. Вишгород, вул. Шолуденка, 14-А Київської області, звідки умисно, таємно, здійснили крадіжку майна, а саме: два монітори від комп`ютерів вартістю 1200 гривень кожний, три системні блоки вартістю 2000 гривень кожний, радіотелефон вартістю 500 гривень, факс вартістю 1300 гривень, дві клавіатури 150 гривень кожна, дві комп`ютерні мишки по 168 гривень кожна та два комплекта колонок 500 гривень кожний, чим завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на суму 11836 гривень.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_12 потерпілому було завдано матеріальний збиток на загальну суму 29836 гривень.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 18 грудня 2013 року ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вирок набрав законної сили.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України за ознаками вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

В апеляції прокурор, просить скасувати постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінально-процесуального закону, а справу направити для проведення судового розгляду до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в постанові суду жодним чином не обґрунтовано в чому саме було допущено неповноту або неправильність досудового слідства та взагалі відсутні будь-які посилання на них, як на підстави для повернення справи на додаткове розслідування. Факт ухилення підсудного від суду дає підстави лише для оголошення його в розшук та зупинення справи, що і було зроблено судом 23 травня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 281 КПК України, повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

У відповідності до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" від 11.02.2005 р. № 2, досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.
Всупереч ст.22 КПК України, досудове слідство по справі органами досудового слідства проведено неповно, недоліки слідства неможливо усунути в процесі судового слідства.
Так, повертаючи справу на додаткове розслідування суд послався на те, що кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надійшла до Вишгородського районного суду 09 жовтня 2012 року. 03 грудня 2012 року було винесено постанову про примусовий привід підсудного ОСОБА_7 в судове засідання, однак привід не здійснено в зв`язку з невідомим місцем проживання ОСОБА_7 24 січня 2013 року було винесено постанову про повторно примусовий привід підсудного в судове засідання, однак привід повторно не здійснено в зв`язку з невідомим місцем проживання підсудного ОСОБА_7 15 лютого 2013 року суд втретє виніс постанову про привід підсудного ОСОБА_7 , однак місце знаходження останнього не представилося встановити. 23 травня 2013 року оголошено розшук підсудного ОСОБА_7 та змінено підсудному міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на утримання під вартою в СІЗО №13 Управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області. (а.с.250). На протязі тривалого часу місце знаходження ОСОБА_7 невідоме. З повідомлень Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області від 28.10.2013 року № 386562, від 26.12.2013 року №4575, від 23.06.2014 № 1545, від 28.04.2014 № 1090, від 06.10.2014 року № 2677, від 19.11.2014 року № 3140, від 10.02.2015 року № 332 місцезнаходження ОСОБА_7 невідоме, постанова суду від 23 травня 2013 року про оголошення в розшук підсудного ОСОБА_7 залишається невиконаною та не представилось можливим, в рамках ОРС категорії «Розшук» № 28-1901 від 07.06.2013 року проводяться оперативно-розшукові заходи. Суд позбавлений можливості проводити оперативно-розшукові заходи по встановленню місцезнаходження підсудного ОСОБА_7 . Судом вжиті всі можливі заходи до встановленню місцезнаходження підсудного ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано повернув кримінальну справу прокурору, оскільки під час досудового слідства дані про особу підсудного ОСОБА_7 , зокрема дані про його місцезнаходження не були встановлені належним чином і ця неповнота не може бути усунута в судовому засіданні.
За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано у відповідності до вимог ст. 281 КПК України повернув кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України прокурору Вишгородського району Київської області для додаткового розслідування.

Керуючись ст. ст. 365, 382 КПК України ( в редакції 1960 року), колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляцію прокурора прокуратури Вишгородського району Київської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 04 березня 2015 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Вишгородського району Київської області для додаткового розслідування - без зміни.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_2