Справа № 477/3001/14-к
Провадження № 1-кп/477/39/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, маючого неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
16 жовтня 2014 року близько 00год.55хв. водій ОСОБА_3 в порушення п.п. 2.1 «а», 2.9 «а», 31.4.5. «г» Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , без посвідчення на право керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, слідував в темний час доби за умов, що не погіршують видимість, по сухій проїжджій частині автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» в Жовтневому районі Миколаївської області з боку м. Миколаєва в напрямку с. Зайчевське, зі швидкістю близько 120-130км/год.
Попереду нього в попутному напрямку, зі швидкістю близько 32 км/год. рухався автомобіль «КАМАЗ 5320», держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом ГКБ 8352 П, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 загинув на місці пригоди.
Дана дружньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.2, 12.6 «г», 13.1, 13.3, 14.2 «в», вимоги дорожньої розмітки 1.1. Додатку №2 «вузька суцільна лінія» Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні вину визнав повністю та пояснив, що 16 жовтня 2014 року, близько 00год.55хв. він, після вживання алкогольних напоїв, керував автомобілем «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 . Крім нього, в автомобілі також знаходились ще четверо його знайомих, в тому числі і потерпілий. Під час руху по дорозі в районі с. Зайчевське Жовтневого району Миколаївської області, попереду його автомобіля, в попутному напрямку рухався автомобіль КАМАЗ. Він помітив цю автомашину, коли був уже дуже близько, почав гальмувати, однак зрозумів, що зупинитись не встигне і їх автомашина просто заїде під автомашину КАМАЗ. Звернути вправо він не міг, оскільки там був обрив, тому вирішив об`їхати автомобіль КАМАЗ, виїхавши на зустрічну смугу руху. Виїхавши на зустрічну смугу руху, помітив, що назустріч рухається інший автомобіль. З метою уникнення зіткнення спробував повернутись на свою смугу руху, однак не встиг та відбулось зіткнення його автомашини з автомашиною КАМАЗ, а потім з автомобілем, який рухався назустріч. Від удару він втратив свідомість, а коли опритомнів, допоміг іншим особам, які перебували в його автомашині, викликав «швидку», потерпілого витягти з автомашини не зміг, бо він був затиснутий. Після ДТП він пропонував сестрі загиблого потерпілій по справі надати допомогу у похованні та пізніше направляв їй грошові перекази поштою, однак вона відмовилась прийняти від нього грошову допомогу. Також відшкодував спричинену шкоду іншому учаснику ДТП. Зазначив, що загиблий був його товаришем, у вчиненому розкаюється, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої та родичів загиблого. Матеріальну шкоду визнав повністю, проти розміру моральної шкоди заперечував.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що загиблий був її братом, обвинуваченого раніше знала, оскільки її брат підтримував з ним дружні стосунки. Зі слів брата їй було відомо, що обвинувачений зловживав алкогольними напоями. Про те, що сталася ДТП, вона дізналась від обвинуваченого, який зателефонував їй зранку та повідомив, що її брат загинув. Також обвинувачений повідомив, що коли сталася ДТП, то він перебував за кермом автомобіля. Дійсно, обвинувачений пропонував їй грошову допомогу, однак вона відмовилась, оскільки бажає отримати ту суму, яку визначить суд, і все одразу, а не частинами.
Окрім визнання обвинуваченим своєї провини, його вина у вчиненні злочину підтверджується також дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
даними протоколу огляду місця дорожньо-транспорної пригоди, згідно якого оглянуто ділянку автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 146км+300м. та місце зіткнення транспортних засобів, з фіксуванням пошкоджень автомобілів «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та «КАМАЗ 5320» держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також оглянуто тіло потерпілого, зі схемою та фототаблицею до нього. Крім того, під час огляду вилучені транспортні засоби, змиви речовини бурого кольору, запаховий слід, коробка АКПП, які визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 08.12.2014р. ( т.1 а.с. 82-117, т.2 а.с. 20-21);
даними акту обстеження дорожніх умов від 16.10.2014 року, згідно якого оглянута ділянка є автомобільною дорогою державного значення 2-ї технічної категорії, стан проїжджої частини сухий, покриття асфальтобетон, недоліки в утриманні дороги, які сприяли скоєнню ДТП відсутні, дорожня розмітка 1.1(т.1 а.с. 118);
висновком експерта від 07.11.2014 р. № 611 за результатом проведення судово-медичної експертизи речових доказів, згідно якого встановлено групову приналежність крові ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , не виключено можливості походження крові на змивах з панелі приборів з лівої сторони автомобіля «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 127-128);
висновком експерта від 07.11.2014 р. № 612 за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, згідно якого на наданих на дослідження подушці безпеки і фрагменту тканини виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 132-133);
висновком експерта від 07.11.2014 р. № 613 за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, згідно якого на наданій на дослідження подушці безпеки з керма автомобіля «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 138-139);
висновком експерта від 07.11.2014 р. № 610 за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, згідно якого на марлевому тампоні (змиві) з підголовника водійського сидіння автомобіля «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 144-145);
висновком експерта від 28.10.2014 р. № 607 за результатами проведення судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_3 , згідно якого встановлена групова приналежність зразка крові ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 149-150);
висновком експерта від 07.11.2014 р. № 609 за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, згідно якого на марлевому тампоні (змиві) з лобового скла автомобіля «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 154-155);
висновком експерта від 07.11.2014 р. № 608 за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, згідно якого на марлевому тампоні (змиві) з короба АКПП, виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 160-161);
висновком експерта від 02.12.2014 р. № 62 за результатом проведення одорологічної експертизи, згідно якого запаховий слід, вилучений з керма автомобіля «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , вірогідно ідентифікації запаховому зразку гр. ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 166-172);
висновком експерта від 03.12.2014 р. № 1284 за результатом проведення судової автотехнічної експертизи, згідно якого робоча гальмівна система, рульове керування, система освітлення автомобіля «MITSUBISHI GALANT» реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП знаходилась у робочому стані, ходова частина не відповідала вимогам п.32.4.5 (г) Правил дорожнього руху України, яка полягала в установці шин різного розміру та різних моделей з різними малюнками протекторами на задню вісь ( т.1 а.с. 176-184);
висновком експерта від 27.11.2014 р. № 1286 за результатом дослідження технічного стану автомобіля «КАМАЗ 5320», держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом ГКБ 8352 П, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно якого робоча гальмівна система, рульове управління, ходова частина на момент ДТП перебували в робочому та функціонально придатному стані. Чи працювали габаритне освітлення, виявити не виявилось за можливе через пошкодження ламп, при заміні ламп задні ліхтарі працюють у режимі «габаритні вогні» (т.1 а.с. 189-195);
висновком експерта від 21.11.2014р. № 1726 за результатами проведення судово-медичної експертизи за медичними документами на ім`я ОСОБА_3 , згідно якого у останнього виявлені тілесні ушкодження у виді крововиливів та рани правої лобової частини, струс головного мозку, забій грудної клітини справа, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів та ріжучих предметів, не виключено під час ДТП при находженні за кермом управління салону автомобіля, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я (т.1 а.с. 210);
висновком експерта від 03.11.2014р. № 856 за результатами проведення судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_7 , згідно якого смерть останнього настала внаслідок поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок з чисельними ранами, саднами та крововиливами обличчя та кінцівок, з крововиливами у м`які покрови голови, чисельними переламами кісток черепу, з крововиливами під оболонку мозку, у речовину головного мозку та шлуночки мозку, чисельними переламами ребер справа, переламом правої ключиці, з розривом атланто-окципітального зчленування з повним розривом спинного мозку. Всі тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, могли утворитись внаслідок травматичної дії в момент ДТП, яке мало місце 16.10.2014р., внаслідок ударів о частини салону автомобіля. Між отриманими внаслідок ДТП тілесними ушкодженнями та настанням смерті існує прямий причинний зв`язок. Пошкоджень, характерних для водія транспортного засобу, не виявлено ( т.1 а.с 213-215);
довідкою Миколаївського обласного центру з гідрометеорології, згідно якої 16.10.2014р. з 00.00год. до 03.00год. спостерігались наступні погодні умови: хмарність 7-10 балів, без опадів, метеорологічна дальність видимості 5-6км., явищ, які погіршують видимість, не спостерігалось ( т.1 а.с 216);
висновком експерта від 03.12.2014р. № 1315 за результатом проведення комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи дослідження обставин ДТП, згідно якого в момент первинного контактування автомобіля «MITSUBISHI GALANT» та причепу «ГКБ 8352 П», причеп розташовувався на полосі руху в напрямку Терновки, а автомобіль «MITSUBISHI GALANT» - по середній проїжджій частини, на осьовій лінії дорожньої розмітки. В момент первинного контактування автомобіля «MITSUBISHI GALANT» та автомобіля «ВАЗ-2101», автомобіль «MITSUBISHI GALANT» розташовувався посередині проїжджої частини, а автомобіль «ВАЗ-2101» - на полосі руху в напрямку Н.Одеса. Водій автомобіля «КАМАЗ» з причепом рухався правою смугою руху та не змінював свого положення відносно проїжджої частини, був облаштований відповідно до Правил дорожнього руху України приладами світлової сигналізації та розпізнавальними знаками. Водію автомобіля «MITSUBISHI», рухаючись попутно за автомобілем «КАМАЗ» з причепом ГКБ, в своїх діях необхідно було керуватись п.п. 12.6(г), 13.1,13.3 Правил дорожнього руху. Швидкість руху, яку обрав водій автомобіля «MITSUBISHI», не відповідала швидкості, яка є допустимою в місці ДТП, а дії водія не відповідали п. 12.6(г). а також п. 12.9(б) Правил дорожнього руху, згідно якого водію забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п. 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлений розпізнавальний знак відповідно п.п. «и» п. 30.3 зазначених Правил. Водій автомобіля «MITSUBISHI» мав технічну можливість уникнути зіткнення з причепом автомобіля «КАМАЗ» своєчасним застосуванням гальмування та зниження швидкості до швидкості автомобіля КАМАЗ з причепом. За таких умов дії водія автомобіля «MITSUBISHI» не відповідали п. 12.3,13.1 Правил дорожнього руху, тобто не дотримання водієм безпечної дистанції та несвоєчасного застосування гальмування та його дії, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП, у фазі зіткнення з причепом ГКБ. За таких обставин стан ходової частини автомобіля «MITSUBISHI», які не відповідають п. 31.4.5(г) Правил дорожнього руху не могли вплинути на розвиток та настання ДТП та не знаходяться у причинному зв`язку з ДТП, що настала. Оскільки виїзд на зустрічну смугу руху автомобіля «MITSUBISHI» відбувся після зіткнення з причепом ГКБ, в результаті дій водія автомобіля «MITSUBISHI», то зіткнення з автомобілем ВАЗ також стало наслідком тих же дій водія автомобіля «MITSUBISHI» ( т.1 а.с. 232-248);
даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2014року № 3199 та результатів тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер», даними акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.10.2014року № 3199, згідно яких ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння, склад алкоголю складав 1,12 проміле, з гострою інтоксикацією внаслідок вживання алкоголю (т.2 а.с. 14, 16-17);
Аналізуючи досліджені по справі докази у сукупності, суд приходить до висновку про порушення обвинуваченим Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП, під час якої загинув потерпілий, та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що обвинуваченим вчинено злочин, який хоча і відноситься до злочинів з необережною формою вини, однак є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, згідно повідомлення УДАІ УМВС України в Миколаївській області, з 2008 по 2013 рік 17 разів притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті, з накладенням адміністративного стягнення, в тому числі неодноразово - за ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно не працевлаштований, має неповнолітню дитину, 2006 року народження, вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, сприяв розкриттю злочину, застосовував заходи до відшкодування спричиненої шкоди потерпілій та іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, сприяння розкриттю злочину та щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи обставини вчинення злочину, дані про особу, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, ту обставину, що обвинуваченим неодноразово порушувались Правила дорожнього руху, в тому числі і керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що останній притягувався до адміністративної відповідальності, і даний злочин вчинений внаслідок порушення Правил дорожнього руху та у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, вважаючи саму таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягає стягненню документально підтверджену вартість проведених експертиз в розмірі 4921грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Як зазначила потерпіла в судовому засіданні, загиблий ОСОБА_7 її брат. Майже 13 років вона зі своєю сім`єю: чоловіком та дітьми, проживала окремо. Брат проживав у будинку, який належав померлим батькам, перебував у цивільному шлюбі, а з літа 2014 року мешкав сам. Оскільки потерпілою не доведені обставини, передбачені ст. 1168 Цивільного кодексу України, які є підставою для відшкодування моральною шкоди, позовна заява в цій частині задоволенню не підлягає.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 листопада 2014 року та продовжений ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року суд вважає за необхідне залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки ризики, які стали підставою для обрання та продовження саме такого запобіжного заходу не зменшились і застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк покарання обвинуваченому рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - з 07 листопада 2014 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених експертиз в розмірі 4921(чотири тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 80 коп.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1