ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

27 травня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року,

в с т а н о в и в:

захисник ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року, якою залишено без зміни вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2013 року, яким ОСОБА_2 засуджено за частиною третьою статті 27, частиною першою статті 14, пунктами 6, 11, 12 частини другої статті 115 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 червня 2014 року щодо нього.

У заяві захисник вказує, що підставою для перегляду є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень та неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої кримінальним процесуальним кодексом України, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, при цьому посилається на Кримінально-процесуальний кодекс України 1960 року. Зазначає, що у вироку, а також в ухвалах суду апеляційної та касаційної інстанцій, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, не зазначено мотиву та мети вчинення вбивства, а також безпідставно визнав доведеною ту обставину, що ОСОБА_2 скоїв приготування до вбивства з корисливих мотивів.

Відповідно до статті 5 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положенням цього Кодексу, чинним на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Однак, заява захисника ОСОБА_1 не узгоджується з положеннями глави 33 КПК України у редакції Закону від 12 лютого 2015 року.

Статтею 449 КПК України встановлено вимоги щодо долучених до заяви документів, зокрема, до заяви про перегляд судового рішення в порядку глави 33 КПК України додаються її копії відповідно до кількості учасників судового провадження (крім випадку, якщо заява подається особою, яка тримається під вартою), а також копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Разом із тим зазначені копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не завірені відповідно до вимог Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 174.

Окрім того, усупереч положенням статті 449 КПК України захисник ОСОБА_1 не долучив до заяви належні копії різних за змістом судових рішень, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, оскільки у доданій до заяви копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2014 року, на яку захисник посилається як на підставу для перегляду судових рішень Верховним Судом України, відсутній правовий висновок щодо застосування тієї норми права, яка застосована неоднаково. Цей приклад є рішенням касаційного суду про скасування судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд.

Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали відповідно до пункту 1 частини першої статті 445 КПК України, заявником не надано.

Не долучено ним і різних за змістом судових рішень, в яких судом касаційної інстанції неоднаково застосована одна і та ж сама норма права, передбачена КПК України, хоча на порушення таких норм він посилається у заяві.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК України встановлено ряд зазначених недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 450 КПК України, а також Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»,

ухвалив:

про недоліки заяви повідомити захисника ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 27 червня 2015 року.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3