АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/840/15 Справа № 192/1930/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000350, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_9 ,

Встановила:

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 5 місяців арешту.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3595 грн., моральної шкоди 5000 грн. та на відшкодування судових витрат в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, порушує питання про його зміну і просить перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.125 на ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації його дій, оскільки тяжкість нанесених потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не відповідає дійсності.

Також зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 11 травня 2014 року о 20 годині, за місцем спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння під час сварки умисно наніс останній удари руками та ногами в область голови, обличчя, тулубу та кінцівок.

В результаті таких дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин обличчя, тулубу та кінцівок, рубця на голові, які відповідно до висновку судового-медичного експерта №76Е від 19 червня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про відмовлення від обвинувачення та у зв`язку з цим просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , а також міркування прокурора ОСОБА_7 , які не заперечували відносно закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення з підстав, наведених у клопотанні потерпілої ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши клопотання потерпілої, колегія суддів вважає, що це клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпіла відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст.284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і в суді апеляційної інстанції сторонами не заперечуються. Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України останнім також не оспорюється.

Відповідно до вимог ст.477 КПК України кримінальне провадження за ч.2 ст.125 КК України щодо ОСОБА_6 є провадженням у формі приватного провадження.

Оскільки всі учасники судового розгляду не заперечують проти закриття кримінального провадження, клопотання потерпілої ОСОБА_9 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.284,404,407,417 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Клопотання потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням останнього за ч.2 ст.125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст.284 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалені рішення судів першої і апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4