Ухвала

іменем україни

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

при секретарі ОСОБА_6,

за участю прокурора ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Волинської області на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 4 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а фактично проживає на АДРЕСА_1, громадянина України, такого, що не має судимості на підставі ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у дохід держави в сумі 1000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 294,84 грн. судових витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 2 серпня 2014 року близько 17.00 год., перебуваючи в аптеці «Волинь-Фарм» № 31, що на просп. Соборності №14 у м. Луцьку, з корисливих мотивів, таємно викрав із полиці прилавка мобільний телефон «SAMSUNG» вартістю 560 грн. разом із сім-картою вартістю 10 грн., чим спричинив ОСОБА_2 майнову шкоду на загальну суму 570 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 4 грудня 2014 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалені по справі судові рішення змінити. Не оспорюючи правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 вказує на допущене неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зазначає, що місцевий суд при призначенні покарання неправильно визначив розмір штрафу, а апеляційний суд, перевіряючи вирок, не взяв належним чином до уваги доводи апеляції прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України у касаційній скарзі не оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з обставин справи, тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину та даних про його особу, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками районного та апеляційного судів про можливість застосування до винного покарання у виді штрафу.

Разом із тим, визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Між тим, місцевий суд призначив ОСОБА_1 покарання у виді штрафу в сумі 1000 грн., не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, або у сумі, кратній йому, на що не звернув уваги суд апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, судові рішення щодо засудженого у цій частині підлягають зміні шляхом зменшення суми штрафу до 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 986 грн.

З огляду на викладене, та керуючись статтями 434-439 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 4 грудня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст.53 КК України зменшити розмір призначеного ОСОБА_1 покарання у виді штрафу до 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 986 грн.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 58 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 986 грн.

В решті судові рішення залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5