Справа № 347/3041/14-к
Провадження № 1-кп/347/20/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

законного представника обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

представника органу опіки та піклування Косівської РДА ОСОБА_10

представників кримінальної міліції у справах дітей Косівського РВ УМВС ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, із базовою загальною середньою освітою, учениці 11 класу Кутського Навчально-консультаційного пункту Косівської вечірньої (змінної) ЗОШ І-ІІІ ступенів, неодруженої, громадянки України, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого майна, і таємно викрала чуже майно повторно.
Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.
24 жовтня 2014 року близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_6 прийшла до господарства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який є власником господарства, де мала зібрати свої речі, які залишилися в господарстві після спільного проживання ОСОБА_9 з її матір`ю ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні житлового будинку ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_2 , виявила під подушкою мобільний телефон марки «Nokia HD70», і в цей час у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_9 , викрала мобільний телефон марки «Nokia HD70» вартістю 700 гривень із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, сім-картою мобільного оператора «Life» вартістю 15 гривень та картою пам`яті «Mikro SD» вартістю 45 гривень, що належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 із місця події зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 785 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , 02 листопада 2014 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи у житловому будинку потерпілого ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_2 , виявила на столі у житловій кімнаті, мобільний телефон марки «Nokia 2610», і в цей час у неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер та суспільно-небезпечний характер вчинюваних нею дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_9 , викрала мобільний телефон марки «Nokia 2610» вартістю 650 гривень, що належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 із місця події зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 650 гривень.

Обвинувачена ОСОБА_6 , в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні, за ч. 1 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, просила суворо не карати, обіцяла, що більше не вчинить злочин. Суду пояснила, що в АДРЕСА_2 , у неї є знайомий ОСОБА_9 , який раніше був співжителем її матері ОСОБА_7 . Час від часу вона бувала у нього в гостях і залишалася ночувати. 24 жовтня 2014 року близько 14 год. 00 хв. вона перебувала на перехресті вулиць в селищі Кути Косівського району, оскільки мала їхати в м. Косів по особистих справах. На перехресті вона зустріла ОСОБА_13 , яка є дочкою ОСОБА_9 і з останньою направилася до господарства ОСОБА_9 , тому що хотіла там переодягнутися, оскільки в житловому будинку зберігалися деякі речі її матері. Коли вона перебувала у житловому будинку, ОСОБА_13 вийшла поратися по господарству, а вона знаючи, що ОСОБА_9 зберігає мобільний телефон в кімнаті, вирішила покористуватися та зателефонувати до рідних, щоб повідомити, що з нею все гаразд. В подальшому коли ОСОБА_13 не було в житловому будинку вона вирішила викрасти вказаний мобільний телефон «Nokia HD70» для власного користування. В подальшому вона його поставила до кишені куртки та пішла із будинку. У мобільному телефону також знаходилися сім-карти мобільного оператора «Київстар» і «Life», а також карта пам`яті «Mikro SD». Мобільним телефоном вона користувалася, близько півтора тижня, поки не зламався динамік. Після поломки вона віддала телефон в ремонт.

02 листопада 2014 року пізно в ночі вона зателефонувала до ОСОБА_9 та попросила його приїхати в м. Косів, щоб забрати її, оскільки вже було дуже пізно і вона не мала чим доїхати до місця свого проживання. Коли приїхав ОСОБА_9 , він почав виставляти їй претензії чому вона викрала його мобільний телефон. Вона відразу почала виправдовуватися і казати, що не крала, однак пізніше у вчиненні крадіжки зізналася і сказала, що віддасть телефон, що знаходився в ремонті, оскільки зламався динамік. В подальшому вони сіли в автомобіль ОСОБА_9 та поїхали додому. По приїзду вони зайшли до житлового будинку де заночували.

Вранці коли вони прокинулися, ОСОБА_9 вийшов із свого житлового будинку та пішов до свого сусіда по справах. Перебуваючи деякий час у житловому будинку, вона користувалася мобільним телефоном марки «Nokia 2610», із якого телефонувала до своїх рідних. В подальшому близько 15 год. 00 хв., скориставшись тим, що ОСОБА_9 не було в житловому будинку, вона також вирішила викрасти мобільний телефон. Тримаючи його в руках, вона спостерігаючи за тим, що немає нікого на території господарства, вийшла із житлового будинку та направилася до проїжджої частини дороги, де сіла на маршрутний автобус та поїхала в м. Косів

Крім визнання ОСОБА_6 своєї вини, її вина у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, доводиться сукупністю досліджених та перевірених у ході судового слідства наступних доказів.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в судовому засіданні пояснив, що 24 жовтня 2014 року він поїхав в м. Косів по своїх особистих справах. Приблизно в обідній час він повернувся до свого господарства. Перебуваючи деякий час в приміщенні житлового будинку він пізніше підняв подушку на ліжку в житловий будинок, де зберігався його мобільний телефон, щоб подивитися чи хтось йому телефонував. Коли він підняв подушку то виявив відсутність там мобільного телефону марки «Nokia HD70». В телефоні також знаходилися сім-карти мобільного оператора «Київстар» і «Life» та карта пам`яті «Mikro SD». Виявивши відсутність мобільного телефону він зателефонував до своєї дочки ОСОБА_13 , оскільки коли він поїхав в м. Косів, остання приїхала допомогти йому по господарству. Під час розмови він спитався чи не брала дочка його мобільний телефон, на що та відповіла що не брала і пояснила, що зустріла ОСОБА_6 , яка попросилася у тої піти до ОСОБА_9 додому щоб переодягнутися і можливо викрала мобільний телефон.

02 листопада 2014 року пізно вночі до неї зателефонувала ОСОБА_6 та попросила його, щоб він забрав її з м. Косів, де та перебувала. Коли він приїхав, ОСОБА_6 знаходилася на автостанції в м. Косів. Підійшовши він відразу сказав, щоб ОСОБА_6 віддала телефон, що викрала, однак та почала виправдовуватися, що не крала. Під час розмови він сказав, що крім неї нікого в домі не було і викрасти телефон ніхто не міг і після цього ОСОБА_6 зізналася у крадіжці телефону.

Вранці 02 листопада 2014 року він прокинувся та пішов до свого сусіда по справах, а ОСОБА_6 залишилася в будинку і на столі знаходився мобільний телефон марки «Nokia 2610» із якого ОСОБА_6 кілька раз дзвонила до своїх рідних. Десь через півтори години коли він повернувся додому, ОСОБА_6 вже не було у будинку, а вхідні двері були відчинені. Тоді він вирішив, оглянути будинок чи знову щось не пропало і коли зайшов до кімнати, де ночувала ОСОБА_6 і де знаходився мобільний телефон, він виявив відсутність мобільного телефону.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що 24 жовтня 2014 року близько 09 год. 00 хв. вона приїхала на маршрутному автобусі в с. Старі Кути Косівського району, оскільки мала піти до батька ОСОБА_9 , щоб допомогти тому по господарству, оскільки її батько по своїх особистих питаннях поїхав у м. Косів. Вийшовши із маршрутного автобуса на зупинці, що по АДРЕСА_2 , вона направилася до господарства свого батька та дорогою зустріла ОСОБА_6 . Побачивши її вона спиталася куди і чому та іде, на що ОСОБА_6 відповіла, що до її батька, щоб переодягнутися, оскільки в господарстві її батька залишилися деякі речі, як її так і її матері ОСОБА_7 , яка раніше була співжителькою ОСОБА_9 . Прийшовши до господарства, вона пішла обходити худобу, а ОСОБА_6 зайшла до житлового будинку. Протягом тридцяти хвилин вона поралася по господарству. Після цього вона зайшла до житлового будинку, де ОСОБА_6 вже не було. Близько о 21 год. 00 хв. 24 жовтня 2014 року на її мобільний телефон зателефонував її батько і запитав, чи вона не брала його мобільний телефон, що зберігався в кімнаті під подушкою. Вона відповіла, що нічого не брала, однак розповіла, що коли поралася по господарству то в будинку перебувала ОСОБА_6 , яка переодягалася і скоріш за все могла викрасти мобільний телефон.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07 листопада 2014 року (а.с.7), ОСОБА_9 звернувся із заявою, згідно з якою 24 жовтня 2014 року, невідома особа із його житлового будинку, шляхом вільного доступу викрала два мобільні телефони марки «Nokia 2620» з сім-картою та «Nokia» з двома сім-картами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27 листопада 2014 року (а.с.12-14) було проведено огляд житлового будинку потерпілого ОСОБА_9 , що за адресою АДРЕСА_2 .

Висновком про вартість оцінки (а.с. 22) підтверджується, що станом на 24 жовтня 2014 року ринкова вартість викрадених речей становить, зокрема мобільного телефону марки «Nokia HD70» - 700 грн., мобільного телефону марки «Nokia 2610» - 650 грн., сім-карти мобільного оператора «Київстар» - 25 грн., сім-карти мобільного оператора «Life» - 15 грн., карти пам`яті мікро сіді 45 грн.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 .

За вказаних обставин суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_6 доведеною, а її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 і ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна, і вчинення таємного викрадення чужого майна, повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, особу винної, зокрема те, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягається вперше, зареєстрована у господарстві бабусі ОСОБА_14 , з сином до трьох років, дядьком ОСОБА_15 і матір`ю ОСОБА_7 , посередньо характеризується за місцем навчання, здійснює догляд за дитиною до трьох років, а саме сином ІНФОРМАЦІЯ_3 , із батьком дитини в зареєстрованому шлюбі не перебувала і не перебуває, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Косівської райполіклініки не знаходиться, проживає у нормальних умовах і виховується у сім`ї з матір`ю, фізичний та психічний розвиток відповідає віку, а також те, що обвинувачена у вчиненому щиро розкаялася.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не встановив.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67, 103 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_6 , яка вчинила кримінальні правопорушення у неповнолітньому віці, а саме у віці 17 років, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт у межах санкції частини статті, за ч. 2 ст. 185 КК України суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті за цей злочин і призначити обвинуваченій покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді громадських робіт, оскільки таке покарання відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення і буде сприяти виправленню обвинуваченої.

Питання речових доказів (а.с.26), вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої, відповідно до ухвали слідчого судді Косівського районного суду від 18 грудня 2014 року (а.с.64) у виді передання під нагляд матері ОСОБА_7 , слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин;

за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

В силу вимог ст. 70 КК України, остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишити без змін передання під нагляд матері ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили.

Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia HD70» вартістю 700 гривень, із сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, сім-картою мобільного оператора «Life» вартістю 15 гривень та картою пам`яті «Mikro SD» вартістю 45 гривень, що належать ОСОБА_9 та передані йому на відповідальне зберігання повернути законному володільцю ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_6 та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1