Справа № 192/550/15-к
Провадження № 1-в/192/194/15
Ухвала
"07" травня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (приймає участь

у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1974 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 судимий:

- 19.01.1993 року Дніпропетровським обласним судом за ст.86-1, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.1 ст.89, ст.ст.42,44 КК України 1960 р. до позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна;

- 03.06.1997 року Дніпропетровським обласним судом за ч.2 ст.140, ч.2 ст.193, ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, 17-140 ч.3, ч.3 ст.142, 43 КК України 1960 р. до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.06.2006 року Пятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 17.07.2006 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;18.12.2006 року Юріївським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 до позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців;

- 06.03.2007 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 міясців. Звільнився 17.09.2011 року по відбутті покарання.
У даній справі ОСОБА_5 засуджено 17.07.2012 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

Початок строку: 29.10.2011 року. Кінець строку: 29.10.2016 року.

29.02.2015 року ОСОБА_5 відбув 2/3 частини строку покарання.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений прибув 06 вересня 2012 року.

08 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що він увесь період відбування покарання працює, має одне заохочення, порушення режиму утримання за весь період відбування покарання допустив чотири рази, але вони погашені та зняті у встановленому законом порядку. На даний час він працевлаштований робочим їдальні.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений характеризується посередньо, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу та у виховних заходах, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених. Адміністративною комісією Солонянської ВК №21 від 20.03.2015 року ОСОБА_5 відмовлено у направлені матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення, як такому, що не довів своє виправлення.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки поведінка останнього за весь період відбування покарання свідчить про те, що він довів своє виправлення.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації СВК-21, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після відбуття певної частини строку, зазначеної у ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Адміністрація СВК №21 на адміністративній комісії дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, до нього недоцільно застосовувати ст.81 КК України, посилаючись на те, що засуджений має посередню характеристику та є таким, що не довів свого виправлення.

В той же час із характеристики та довідки про заохочення та стягнення убачається, що накладені на ОСОБА_5 стягнення за порушення режиму утримання погашені та зняті. ОСОБА_5 працює робочим їдальні, до праці ставиться сумлінно, його було один раз заохочено. ОСОБА_5 виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, адекватно реагує на критику у свою адресу, бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, та у програмі диференційованого виховного впливу Відродження, проявляє соціально корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій, входить до складу ради колективу засуджених.

Доводи представника адміністрації про те, що засуджений не довів своє виправлення, обгрунтовані не фактами, а є оціночними судженнями.

Таким чином, на підставі досліджених доказів та перевірки доводів сторін, суд приходить до висновку про наявність необхідних і достатніх, передбачених статтею 81 КК України, підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 22 дні.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий