Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду від 15 грудня 2014 року у кримінальному провадженні №0003631 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , не судимого, за ч. 1 ст.121 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Рівненського міського суду від 15 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст.121 КК України, на підставі ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто із ОСОБА_5 , на користь потерпілого ОСОБА_7 кошти на відшкодування грошової компенсації завданої злочином моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн та документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в сумі 1844 грн. 70 коп. на користь держави.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 приблизно о 4.15 годині 21 червня 2014 року, перебуваючи поблизу закладу громадського харчування «Майдан» по вулиці Соборній, 338 в місті Рівне, після конфлікту із ОСОБА_7 , який виник на побутовому ґрунті та переріс у бійку, умисно наніс останньому 4 удари невстановленим досудовим розслідуванням плоским одностороннє загостреним колюче-ріжучим предметом, на зразок клинка ножа в область лівої частини грудної клітини, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді множинних проникаючих поранень грудної клітини зліва з пошкодженням верхньої долі та наскрізним пошкодженням нижньої долі легені, відкритого гемопневмоторексу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, після чого зник з місця події.

В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду змінити та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України та зменшити суму моральної шкоди. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що завдавав удари ОСОБА_7 не цілеспрямовано, а лише оборонявся від протиправних дій потерпілого. Доводить, що визначений судом розмір відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн. є завищеним.

Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника- ОСОБА_9 , які просять вирок суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч.1 ст.121 КК України на ст.124 КК України та зменшити суму моральної шкоди, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 про залишення вироку суду без зміни, а апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.121 КК України ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку та досліджених у судовому засіданні.

Винність ОСОБА_5 в умисному заподіянні ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень підтверджується матеріалами кримінального провадження: показами потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, висновками судово-медичних експертиз, протоколом проведення слідчого експерименту та протоколом пред`явлення особи для впізнання, яким суд дав належну оцінку.

Відповідно до вимог стаття 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Твердження ОСОБА_5 про те, що він не мав наміру заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а лише захищав своє здоров`я не ґрунтуються на матеріалах справи і є безпідставними.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував факту заподіяння ним тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Із показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що ввечері 20-21 червня 2014 року він зі знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували в диско-барі «Стадіо Паб» по вулиці Соборній м. Рівне. Близько 04.00 години ночі він вирішив поспілкуватись зі знайомою по телефону, вийшов із приміщення та зайшов у двір по вулиці Коперника, де між ним і обвинуваченим виникла суперечка. Коли переходив вулицю в напрямку кафе «Майдан» то побачив обвинуваченого, який йшов назустріч, та наніс потерпілому кілька ударів рукою, в якій щось тримав, у груди.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_10 , 20-21.06.2014 року приблизно після 24.00 години він із потерпілим та іншими співробітниками відпочивали в диско-барі «Стадіо Паб». Пізніше ОСОБА_11 повідомив його, що ОСОБА_13 нанесені тілесні ушкодження. На вулиці Соборній біля кафе «Майдан» вони виявили сидячого на тротуарній доріжці ОСОБА_13 , який сидів тримаючись рукою в області серця, на ньому була кров, спереду та ззаду було видно поранення у виді порізів.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 20.06.2014 року близько 23.00 години до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що його підрізали біля кафе «Майдан».

Із показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що 20-21 червня 2014 року приблизно о 04.00 годині обвинувачений рухався в сторону потерпілого та між ними відбувалась бійка. Коли він підійшов, то Гребень розвернувся і пішов вниз по сходах, а на сорочці ОСОБА_13 побачив на кров.

Згідно протоколу огляду місця події від 21.06.2014 року, о 06.45-07.17 годині, на асфальтованій ділянці місцевості поблизу /за 11 метрів від кутка/ харчівні «Майдан» по вулиці Соборна м. Рівне вбачається виявлення слідів та вилучення зразків речовини бурого кольору, схожих на кров, на тротуарі, сходах, бруківці (т.1 а.с. 11-16).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.06.2014 року, у кімнаті ванної №1 на першому поверсі приймального відділення Рівненської обласної лікарні по вулиці Київська,78 в м. Рівне, оглянуто і вилучено елементи одягу із відміченими колото-різаними пошкодженнями та плямами бурого кольору на ньому, в тому числі піджака темного кольору, носової хустинки, сорочки білого кольору, штанів темного кольору, туфель замшевих чорного кольору, також із одягом виявлено, оглянуто і вилучено кепку типа «бейс» рижого кольору фірми «Адідас» із дефектами зношення. (т.1 а.с. 19-20)

Згідно дослідженого судом на а.с. 91-95 висновку судово-медичної експертизи КЗ«Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради №131-мк від 08.08.2014 року, на предметах одягу гр. ОСОБА_7 виявлено: на піджаку три колото-різані пошкодження /одне в нижній третині лівої полиці, і два у середній третині спинки зліва/, на сорочці п`ять колото-різаних пошкоджень /одне в середній третині лівої полиці, одне в нижній третині лівої полиці, три в середній третині спинки зліва/. Дані колото-різані пошкодження спричинені внаслідок чотирьох травматичних дій плоским, одностороннє загостреним, колюче ріжучим, травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа з шириною клинка на рівні занурювання в тіло не менш 16 мм та з товщиною обуха на рівні занурювання в тіло - не менш 1,4 мм. Розташування колото-різаних пошкоджень на тілі ОСОБА_7 співпадає з розташуванням колото-різаних пошкоджень на предметах одягу потерпілого.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради №797 від 18.07.2014 року, у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: множинні проникаючі поранення грудної клітки зліва із пошкодженням верхньої долі /язичкових сегментів С4 та наскрізним пошкодженням нижньої долі (С9). Відкритий гемопневмоторакс. Вказані тілесні ушкодження виникли не меншу як від чотирьох травматичних дій від колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, не суперечать вказаному в обставинах терміну, і згідно п.2.1.3. «й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, такі тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. В момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий найбільш ймовірно перебував у вертикальному чи близькому до нього положенні. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень на тілі гр. ОСОБА_7 , можна судити про те, що розташування його тіла до травмуючого знаряддя змінювалось. Враховуючи анатомічні ділянки локалізації тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, виникнення їх внаслідок самонанесення малоймовірне. В представлених медичних документах тілесних ушкоджень, характерних для боротьби, бійки чи самооборони не описано. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг деякий час здійснювати активні дії. Враховуючи анатомічні ділянки локалізації тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 , за механізмом нанесення вони могли виникнути за обставин, на які вказував підозрюваний, та не виключається виникнення їх за обставин, на які вказував потерпілий в своїх показах. (т.1 а.с. 103-105)

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2014 року, свідок ОСОБА_14 вказав на особу ОСОБА_5 , як особу, яка нанесла потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження 21.06.2014 року о 04.00 годині біля магазину «Від і До». (т.1 а.с. 160-161)

Із дослідженого в судовому засіданні на а.с.190-199 /матеріали досудового слідства/ протоколу проведення слідчого експерименту від 25.06. 2014 року вбачається, що під час проведення слідчої дії обвинувачений на місці в присутності понятих і захисника дав покази з приводу обставин нанесення колото-різаних поранень потерпілому ОСОБА_7 , які спричинили тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Із уточнених показів підозрюваного безпосередньо в ході експерименту вбачається відсутність будь-якого мотиву та умислу на позбавлення життя незнайомого на той час потерпілого. Водночас такими показами підозрюваного спростовуються його доводи в частині нанесення тілесних ушкоджень потерпілому з перевищенням меж необхідної оборони та вбачається, що потреби такої оборони чи захисту не було. Так, з показів підозрюваного на а.с. 194-196 вбачається, що він зупинився оскільки …бачив що потерпілий його догонить. В цей момент потерпілий знаходився приблизно за 3 метри… Приблизно на метр вони наблизились назустріч один одному. В той же час він не пам`ятає, чи він ішов назустріч потерпілому… Він зупинився з`ясувати… Хотів захиститись від потерпілого, щоб той від нього відстав. Необхідності застосовувати зброю не було, це була гарячка. Він не хотів, не думав, це виникло спонтанно - «… йшло як на автоматі». Він якось так захищався.

Даних про те, що потерпілий вчиняв будь-які суспільно-небезпечні дії щодо обвинуваченого, внаслідок яких ОСОБА_5 діяв в умовах необхідної оборони судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що ним вчинено дії у стані необхідної оборони, суд першої інстанції правильно розцінив як намір уникнути відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Покликання ОСОБА_5 про необхідність перекваліфікації його дій на ст.124 КК України є безпідставними та на увагу не заслуговують.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, тому твердження апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконність вироку суду не заслуговують на увагу.

При вирішенні питання щодо вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі враховано характер та обсяг фізичних та душевних страждань, які зазнав потерпілий ОСОБА_7 та обгрунтовано стягнуто з ОСОБА_5 , на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн, тому рішення суду в цій частині є законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконність вироку суду є безпідставними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його зміни не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Рівненського міського суду від 15 грудня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3