Справа №11-700/2007
Головуючий у суді 1-ї інстанції Побережний В.Й.
Категорія ч.2 ст.286 KK України
Доповідач у суді 2-ї інстанції Зав'язун С.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Романова О.В.,

суддів: Зав'язуна
С.М. та Захарчука B.C.,

з участю
прокурора Руденка
В.І.,

потерпілих: ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

цивільного
позивача ОСОБА_5,

представника

цивільних
позивачів ОСОБА_6,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_2, його адвоката ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_4,
потерпілої ОСОБА_3 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15
серпня 2007 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, раніше не судимого,

засуджено за ч.2
ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати
всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_2, до набрання вироком чинності, залишено попередню - підписку про
невиїзд.

Стягнуто з
ОСОБА_2 у зв'язку з відшкодуванням моральної шкоди на користь цивільних
позивачів: ОСОБА_3 - 100000 грн.; ОСОБА_4 - 50000 грн.; ОСОБА_5 - 50000 грн. та на користь НДКЦ УМВС

2

України
в Житомирській області - 423 грн. 69 коп. судових витрат, пов'язаних із проведенням експертиз.

Речовий доказ по
справі - автомобіль ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1, після набрання вироком чинності, вирішено повернути
його власнику - ОСОБА_7

Відповідно до
вироку суду першої інстанції ОСОБА_2 засуджено за вчинення злочину при
наступних обставинах.

Згідно вироку
ОСОБА_2, 10.05.2007 року, близько 19-ї год.,
керуючи в стані алкогольного сп'яніння автомобілем Ауді-80, державний
номерний знак НОМЕР_2, рухаючись по вул.В.Бердичівській у напрямку
вул.Селецької м.Житомира, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3.б), 2.9.а), 10.1,
11.2, 11.4, 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху України виявив неуважність
до дорожньої обстановки та її змін, перевищив дозволену швидкість руху, не
справився з керуванням автомобіля, виїхав на смугу зустрічного руху, де
здійснив зіткнення з легковим автомобілем ВАЗ- 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням
водія ОСОБА_8, який рухався в зустрічному напрямку. У наслідок вказаної ДТП
водій автомобіля ВАЗ-21063 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді
обширного крововиливу в заднє середостіння, аорти, легень, серцеву сорочку,
множинних саден кінцівок, обличчя, рани підборіддя, колінних суглобів, розриву
аорти, які відносяться до категорії тяжких. Смерть потерпілого ОСОБА_8 від
отриманих тілесних ушкоджень наступила на місці пригоди.

В апеляціях
засуджений ОСОБА_2 та його захисник просять вирок змінити. Призначене судом
покарання пом'якшити, застосувавши норми ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням та виключити з вироку призначене судом
додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними
засобами. Крім того, просять зменшити розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до 10000 грн., а потерпілій ОСОБА_3 до 20000 грн.

В апеляції
потерпілих ставиться питання про скасування вироку та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Потерпілі вважають, що суд не
врахував тяжкість злочину, обставини, що обтяжують покарання засудженого -
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, а тому призначив м'яке
покарання.

В запереченні
потерпілого ОСОБА_4 на апеляцію адвоката ОСОБА_1 зазначено, що злочин вчинений
засудженим є умисним,

3

наведені в апеляції обставини на пом'якшення покарання
ОСОБА_2 є безпідставні.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які просили їх
апеляції задовольнити, а апеляції потерпілих залишити без задоволення,
пояснення потерпілих, які підтримали свої апеляції з мотивів викладених в них,
в задоволенні апеляцій засудженого та його захисника просили відмовити, думку
прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим, а тому просив в
задоволенні апеляцій відмовити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляцій та заперечення, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах,
передбачених ст.365 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляції
засудженого та його захисника підлягають частковому задоволенню, в задоволенні апеляцій
потерпілих слід відмовити з таких підстав.

Вина ОСОБА_2 у
вчиненні злочину за обставин зазначених у вироку, підтверджується сукупністю
доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому
засіданні і належно оцінених судом. Діям засудженого дана правильна юридична
оцінка. Рішення суду в частині доведеності вини та кваліфікації злочину не
оспорюється.

Відповідно до
ст.367 КПК України, серед інших, підставою для скасування або зміни судового
рішення може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та
особі засудженого, на що посилаються засуджений, його захисник та потерпілі у
своїх апеляціях.

Разом із тим,
згідно ст.372 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі
засудженого визнається таке покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно
несправедливим як внаслідок м'якості, так і суворості.

Викладені в
апеляціях доводи про те, що засудженому призначено надмірно м'яке (в апеляціях
потерпілих) та суворе (в апеляціях засудженого та його захисника) покарання не
можна визнати обґрунтованими.

Вирішуючи це
питання, суд виходив з вимог ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу засудженого та з урахуванням всіх обставин справи, а
тому підстави вважати покарання явно несправедливим - відсутні.

ОСОБА_2 визнано
винним та засуджено за злочин, який є тяжким, вчинений з необережності.

Суд у вироку в
повній мірі урахував обставини вчинення злочину, його тяжкість, взяв до уваги
обставини, що пом'якшують покарання ОСОБА_2 -

4

його щире каяття та добровільне відшкодування
матеріальних збитків, обставину, що обтяжує покарання засудженого - вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Викладені в
апеляціях доводи: на призначення судом надто м'якого покарання - вчинення
тяжкого злочину в стані алкогольного сп'яніння, настання тяжких наслідків у
вигляді смерті; на пом'якшення покарання -щире каяття, добровільне
відшкодування матеріальної шкоди, відсутність судимостей, а також інші дані, що
маються в матеріалах справи щодо особи засудженого - його посередня
характеристика, не працює, достатньо були враховані судом першої інстанції при
призначенні ОСОБА_2 покарання.

Беручи до уваги
обставини вчинення злочину та характер порушень Правил дорожнього руху України
(п.п. 1.5, 2.3.б), 2.9.а), 10.1, 11.2, 11.4, 12.3, 12.4, 13.1) допущених
засудженим, суд першої інстанції, відповідно до санкції ч.2 ст.286 КК України,
обгрунтовано призначив додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати
всіма видами транспортних засобів.

За наведених
обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку у зв'язку з
м'якістю призначеного покарання, а так само і підстав для застосування статей
69 та 75 КК України, та пом'якшення покарання засудженому, вид і міра якого є
необхідними й достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових
злочинів.

При вирішенні
питання про відшкодування на користь цивільних позивачів моральної шкоди суд не
дотримався вимог ст.23 ЦК
України. У вироку необгрунтовано та конкретно не зазначено в чому полягає
завдана цивільним позивачам моральна шкода, не взято до уваги, що злочин
вчинено з необережності, та не в повній мірі враховано принципи вимог
розумності і справедливості, що призвело призначення судом першої інстанції до
стягнення занадто високого грошового відшкодування.

Моральна шкода
цивільних позивачів полягає в душевних стражданнях, які вони зазнали у зв'язку
зі смертю їх близького родича (відповідно чоловіка та сина) ОСОБА_8, яка
настала в результаті дорожньо-транспортної пригоди вчиненої внаслідок злочинних
дій ОСОБА_2 Приймаючи до уваги, що злочин вчинений ОСОБА_2 має необережну форму
вини, з врахуванням глибини душевних страждань цивільних позивачів, їх грошове
відшкодування, на думку апеляційного суду повинно становити: на користь ОСОБА_3
- 40000 гривень, на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 10000 гривень кожному.

За таких
обставин вирок суду в частині вирішення цивільних позовів про стягнення з
ОСОБА_2 моральної шкоди - підлягає зміні.

5

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляції
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без задоволення. Апеляції засудженого
ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Корольовського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2007 року в частині
вирішення цивільного позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2
моральної шкоди -змінити. Зменшити розмір відшкодування моральної шкоди з
ОСОБА_2: на користь ОСОБА_3 до 40000 (сорок тисяч) гривень; на користь ОСОБА_4
до 10000 (десять тисяч) гривень; на користь ОСОБА_5 до 10000 (десять тисяч)
гривень.

В решті вирок
залишити без зміни.