Справа № 11-а-34/2007 р. Головуючий
у судії інстанції Стальніков В.М.
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач у суді II інстанції Ремез П.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
січня 2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого - судді Зубка К.А., суддів Лещенка P.M., Ремеза П.М., з
участю прокурора Ахалшенішвілі Н.Є., розглянула у відкритому судовому засіданні
у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 27 вересня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, по
національності цигана, громадянина України, з неповною середньою освітою, не
працюючого, не одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше судимого:

·
10.10.2002 року Олександрійським місцевим судом Кіровоградської області за ст. 309 ч. 1 КК
України на 2 роки позбавлення волі, умовно з іспитовим строком на 1 рік,

·
24.07.2006 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч.3 КК України Іна 3 роки позбавлення волі,

засуджений за ст. 185 ч. З КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України
частково приєднано невідбуту частину покарання
за вироком Новоукраїнського районного суду від 24 липня 2006 року і
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 (шість)
місяців.

На підставі ч.
1ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту
частину покарання за
вироком Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.10.2002 року і остаточно
призначено покарання у вигляді 4(чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнаний
винним у тому, що в період серпня - жовтня, а також 13 листопада 2003 року у м.
Новоукраїнка Кіровоградської області скоїв ряд
крадіжок чужого майна, поєднаних з проникненням у житло, а саме:

25.08.2003 року
ОСОБА_1 близько 19:30 години, з метою скоєння крадіжки, проник до будинку
ОСОБА_2, що по АДРЕСА_2, де із жіночої сумки, що знаходилась в одній з кімнат,
викрав гроші в сумі 34 грн. і викраденим
розпорядився на свій власний розсуд.

Також,
17.10.2003 року ОСОБА_1 близько 14 години, з метою скоєння крадіжки, шляхом
підбору ключа до вхідних дверей, проник у приміщення житлового будинку потерпілої ОСОБА_3, розташованого по АДРЕСА_3, де з кімнати викрав гроші в сумі_ 150 грн., які
знаходились під годинником, а також прилад для вимірювання артеріального
тиску, вартістю 25 грн., чим заподіяв
збитків на загальну суму 175 грн.

Крім того,
13.11.2003 року близько 11 години, ОСОБА_1, з метою скоєння крадіжки, шляхом
підбору ключа від вхідних дверей, проник у домоволодіння ОСОБА_4, яке
знаходиться по АДРЕСА_4, де з шафи таємно викрав дві пари чоловічих штанів, три
чоловічих байкових сорочок, заподіявши
потерпілій шкоду на суму 170 грн.

У своїй апеляційній скарзі
засуджений ОСОБА_1, не оскаржуючи-кваліфікацію скоєного, просить пом'якшити
призначене йому судом першої інстанції покарання, врахувати його незадовільний
стан здоров'я, наявність хворих батьків та бабусі, а також і те, що він щиро
розкаявся у вчиненому.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка просила залишити вирок суду першої інстанції без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що задоволенню вона не
підлягає.

Висновки
районного суду про винність ОСОБА_1 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням
у житло, ґрунтуються на сукупності достовірних і узгоджених по справі
доказів, не оспорюються засудженим, а тому його дії правильно кваліфіковані за
ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи
засудженому покарання, районний суд у повній мірі врахував всі обставини справи, а також, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно. Однак, судом першої
інстанції було правильно прийняте до уваги, що в минулому ОСОБА_1 притягувався
до кримінальної відповідальності за скоєння умисного злочину, скоїв
новий злочин, не відбувши покарання за попереднім вироком, тобто під час іспитового
строку, а тому обґрунтовано дійшов висновку
про можливість його виправлення та перевиховання в місцях позбавлення
волі у призначений строк.

Зважаючи на
вищевикладене, підстав для скасування вироку суду чи пом'якшення засудженому покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362,365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 вересня 2006 року щодо нього - без зміни.