УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів за участю прокурора захисників засудженого при секретарі ОСОБА_2. і ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.,

розглянувши в судовому засіданні 22 січня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_6 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від

28 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від

25 червня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

Зазначеним вироком

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 с. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 протягом іспитового строку покладено обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи, періодично з'являтися для реєстрації.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що 28 квітня 2010 року близько 10 години, на ґрунті особистих неприязних стосунків із ОСОБА_9, в ході сварки з приводу розподілу земельних ділянок АДРЕСА_1, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень здійснив постріл зі зброї, призначеної для відстрілу набоїв «Флобера» калібру 4,5 мм в обличчя потерпілої, однак свій злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки заподіяв ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2014 року вирок суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

У касаційних скаргах:

- захисник ОСОБА_6, що діє в інтересах ОСОБА_7, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати у зв'язку неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також однобічністю, неповнотою судового розгляду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що дії засудженого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 121 КК України не правильно, оскільки умислу на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень у нього не було. Також, що поза увагою суду апеляційної інстанції залишились доводи захисників засудженого щодо відсутності в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого злочину, яким не дано належної оцінки та не наведено підстав, з яких він їх відхилив, без наведення мотивів свого рішення та підстав визнання вказаної скарги необґрунтованою;

- прокурор порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки вважає, що при призначенні покарання судом безпідставно застосовано ст. 75 КК України та належним чином не мотивовано. Крім того, стверджує, що апеляційний суд, у порушення ст. 419 КПК України, в ухвалі не зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу прокурора визнано необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого, його захисників на підтримання скарги захисника ОСОБА_6 та думку прокурора про часткове підтримання скарг, перевіривши кримінальне провадження, та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що скарги підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що захисники засудженого ОСОБА_7, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подали апеляції, в яких, зокрема, зазначали про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, де наводили доводи про відсутність в діях засудженого закінченого замаху на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також прокурор, не погоджуючись з рішенням місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_7 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення - підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Однак, апеляційним судом ці вимоги закону не виконано.

За результатами перевірки встановлено, що апеляційний суд в ухвалі не навів переконливих мотивів прийнятого рішення про безпідставність доводів апеляцій, належним чином свого рішення не обґрунтував, відповіді на викладені доводи не дав, обмежившись лише доказами про доведеність винуватості засудженого, які були дослідженні у судовому засіданні, достовірність яких оскаржувалась в апеляціях, без їх аналізу й оцінки.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв'язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи, викладені в апеляційних і в касаційних скаргах, та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись 434-436 КПК України суд,

п о с т а н о в и в:

касаційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від

25 червня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3