В И Р О К

І МЯ М У К Р А Ї Н И

Справа № 1-102/2011

26 жовтня 2011 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Падалка В. О.

при секретарі Асєєвій А.А.

з участю прокурора - Кравченко К.І.

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 26.06.2002 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 289, 69 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.03.2007 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 30.05.2007 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 13.08.2010 року згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 05.08.2010 року умовно - достроково на 1 рік 6 місяців 21 день,

- за ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2011 року приблизно о 10 годині ОСОБА_2, в стані алкогольного спяніння, знаходячись разом з ОСОБА_3, з якою познайомився в цей день під час вживання алкогольних напоїв, біля будинку № 1 по пр-ту. Леніна в м. Южноукраїнську Миколаївської обл., повторно, з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя, наніс удар долонею по обличчю ОСОБА_3 та відкрито викрав в неї жіночу сумочку, в якій знаходилися: чохол від мобільного телефону, вартістю 20 гривень, гаманець, вартістю 90 гривень, з грошима в сумі 22 гривні, мобільний телефон «Нокіа 2330», вартістю 220 гривень з сім картою, вартістю 20 гривень, косметичка із засобами особистої гігієни, флакон з парфумами «Little black dress», пінка для волосся у флаконі «Прелесть», звязка ключів від вхідних дверей підїзду та брелок з надписом «ЮУ АЕС», банківська карта «ПриватБанку», на рахунку якої коштів не було, загальною вартістю 377 грн.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину в предявленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України не визнав.

ОСОБА_2 пояснив, що 02.04.2011 року з 10-ї до 11-ї години він разом з ОСОБА_3, з якою познайомився в цей день в магазині "Каштан", прогулювався по пр-ту. Леніна м. Южноукраїнська. ОСОБА_3 була в стані алкогольного спяніння і почала висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою та вдарила його ногою по нозі. У відповідь він вдарив її долонею в обличчя, від чого ОСОБА_3 захиталась, і щоб вона не впала, він схопив її за ручку сумки. Так сумка опинилась в нього в руках. В сумці ОСОБА_3 задзвонив телефон. Він дістав його та запропонував їй відповісти, але вона відмовилася. Він залишив ОСОБА_3 на лавочці, сумка лежала біля неї, а сам пішов за пивом. Коли повернувся, ОСОБА_3 вже не було, а її мобільний телефон залишився у нього. З його допомогою він викликав таксі, телефон викинув і поїхав додому. Майно потерпілої він не крав та ніяких насильницьких дій до неї не застосовував.

Вина ОСОБА_2 в скоєні злочину, який передбачено ч. 2 ст. 186 КК України, повністю доказана зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 02.04.2011 року приблизно о 5-ї годині ранку вона, повертаючись додому, зайшла в магазин "Каштан", де познайомилась з ОСОБА_2 Він запропонував їй прогулятись містом, вона відмовилась, але ОСОБА_2 взяв її за руку і потягнув в бік вул. ОСОБА_4. Вона намагалась вирватись і тому вдарила його ногою по нозі, а ОСОБА_2 вдарив її рукою по обличчю. Вона впала. ОСОБА_2 зірвав з її плеча сумочку з особистими речами, грошима та мобільним телефоном і пішов. Вона пішла за ним, але наздогнати його не змогла. Потім вона повернулася в магазин "Каштан", де розповіла присутнім, що ОСОБА_2 її пограбував. Разом з ОСОБА_5 вони пішли в міліцію, де вона подала заяву про скоєння відносно неї злочину. Через кілька днів незнайома жінка зателефонувала їй додому і повідомила, що вона знайшла її сумочку з документами, але мобільного телефону там не було. Моральну шкоду їй відшкодували, ні яких претензій до підсудного вона не має.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що ранком 02.04.2011 року він відпочивав в магазині "Каштан" разом зі своєю компанією. Там познайомився з ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які вийшли на вулицю покурити, а через деякий час ОСОБА_3 повернулась в сльозах і сказала, що ОСОБА_4 її вдарив та забрав в неї сумочку з документами. Про це вони повідомили до Южноукраїнського МВ УМВС.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 4.04.2011 р. вона прибирала сміття біля будинку № 3 по вул. Енергетиків в м. Южноукраїнську Миколаївської обл. та ззаду дому знайшла сім - картку мобільного оператора «Київстар», яку в неї було вилучено працівниками міліції.

Згідно протоколу огляду місця події від 05.04.2011 року з фототаблицею (а.с.27-29) та протоколу огляду предмету (а.с. 46), біля будинку № 3 по вул. Енергетиків в м. Южноукраїнську Миколаївської обл., де мешкає ОСОБА_2, була вилучена картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_3 та була знайдена 4.04.2011 року ОСОБА_6, що спростовує доводи ОСОБА_2 про те, що він не мав намір викрасти мобільний телефон з вказаною сім-картою, а викинув мобільний телефон на проспекті Леніна в м. Южноукраїнську.

Згідно акту № 110 судово-медичного огляду від 4.04.2011 року (а.с.14), при судово-медичному огляді у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не виявлено.

Оцінюючи зібрані та досліджені по справі докази, суд вважає, що ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, обставину, що помякшує покарання - відшкодування батьками моральної шкоди і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в кримінально-виконавчий установі на певний строк, з частковим приєднанням невідбутої частини покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.05.2007 року, на підставі ст. 71 КК України.

Суд вважає за необхідне вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати до нового покарання, невідбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.05.2007 року і остаточно призначити ОСОБА_2 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі в місцях визначених Державним Департаментом України з питань відбування покарань.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з 05.04.2011 року.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу, залишити взяття під варту.

Речові докази: сім картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1, сумочку жіночу синього кольору, чохол від мобільного телефону виготовлений з матеріалу чорного кольору, косметичку виготовлену з матеріалу бузкового кольору з вставками чорного кольору з засобами особистої гігієни (туш для вій, підводка для очей та тіні для повік), звязку ключів та чіп від вхідних дверей підїзду та брелок з надписом «ЮУ АЕС», гаманець червоного кольору з банківською карткою «ПриватБанк», флакон з парфумами «Little black dress», пінку для волосся у флаконі «Прелесть», паспорт громадянки України та ідентифікаційний код на імя ОСОБА_3, що знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_3 - залишити потерпілій ОСОБА_3.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Миколаївської області, протягом 15 діб, через Южноукраїнський міський суд, з моменту проголошення, всіма учасниками процесу.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_7