Справа № 1-11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ,

20 лютого 2008 року

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого-судді
Охрімчук І.Г.

секретар
Федорчук О.В.

з участю прокурора
Вінійчук Я.М.

потерпілого
ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

підсудного
ОСОБА_1

захисника підсудного
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олевську кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Хмелівка Олевського району Житомирської області,
громадянина України, без освіти, не працюючого, пенсіонера, інвалідності не
має, нагороджений медаллю ветерана праці, учасник війни, потерпілий внаслідок
чорнобильської катастрофи 4 категорії, проживаючого по АДРЕСА_1, не судимого

по ст. 122 ч.1 КК України

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2007 року близько 07 години по АДРЕСА_2, який належить потерпілому
ОСОБА_2., між підсуднім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла суперечка в ході якої
підсудний ОСОБА_1 наніс, за допомогою дерев'яної необрізаної дошки, по тулубу
ОСОБА_2 декілька ударів, внаслідок чого спричинив тілесне пошкодження у виді
забою грудної клітки з крововиливом на задній зовнішній поверхні зліва, перелому
7,8 ребер, яке не є небезпечним для
життя в момент заподіяння, не потягло за собою наслідків передбачених ст. 121
КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я, в результаті чого
відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 винним себе у вчиненому не визнав і показав суду, що 23 серпня 2007 року близько 07
години біля будинку АДРЕСА_2, який належить потерпілому ОСОБА_2., останній
почав висловлюватись в його адресу нецензурними словами, а потім наніс йому
удари дерев'яним обрізком. Після того
як він вихопив дерев'яний обрізок з рук потерпілого, він почав кидати на нього
іншими обрізками та цеглою. Своїми діями ОСОБА_2. спричинив йому тілесні
пошкодження. ОСОБА_2 він не бив. ОСОБА_2.
є агресивною людиною і перший спричинив сутичку. Просить суд виправдати
його та залишити цивільний позов потерпілого без задоволення, так як не вважає
себе винним.

Потерпілий ОСОБА_2. в судовому засіданні показав, що дійсно
підсудний під час суперечки, яка виникла через раніше виниклі неприязні
стосунки, наніс йому декілька ударів, внаслідок чого стався перлом двох ребер,
струс головного мозку. Підсудній перший схопив дерев'яний обрізок та вдарив
його. Обороняючись від дій підсудного він кинув декілька обрізків та каменів в
сторону підсудного, але при цьому підсудному тілесні пошкодження заподіяні не
були. Через отримані травми він змушений
був лікуватись стаціонарно, переніс фізичну біль, зазначені обставини вплинули
на його стан здоров'я, так як у нього хворе серце. Підсудний не відшкодував йому спричинений
збиток, тому його цивільний позов слід задовольнити у повному обсязі за рахунок
підсудного, в примусовому порядку. Вважає, що підсудному слід надати можливість
виправитись без ізоляції його від суспільства.

Вина підсудного у вчиненому
стверджується також зібраними по справі доказами.

Так допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що дійсно 23 серпня 20007 року біля
будинку, в якому проживає вона та ОСОБА_2., підсудним було заподіяно ОСОБА_2.
тілесні пошкодження внаслідок яких він не міг піднятись та самостійно дійти до
будинку. Вона бачила, що підсудний стояв біля ОСОБА_2, який лежав на землі,
тримаючи в руках дерев'яний обрізок. Біля них також знаходилась ОСОБА_6 яка
тримала в руках дерев'яну палицю та вдарила нею ОСОБА_2 Для ОСОБА_2 було
викликано швидку медичну допомогу і госпіталізовано його в хірургічне відділення Олевської ЦРЛ, де прооперовано. Він переніс фізичну біль,
страждав від дій підсудного.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що
23 серпня 2008 року близько 07 години вона знаходилась на автобусній зупинці
неподалік від будинку потерпілого.
Почувши крики вона побачила, що підсудній ОСОБА_1, який знаходився біля
подвір'я ОСОБА_2, за допомогою дерев'яного обрізка наніс удар по тулубу
ОСОБА_2, який почав тікати до свого подвір'я та
кинув на підсудного каменем.

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 суду показала, що 23 серпня 2007 року близько 07 години вона
дійсно з ОСОБА_1 підійшли до господарства ОСОБА_2 з метою розібратись з
обставинами побиття напередодні ОСОБА_2
їх корови. ОСОБА_2. почав висловлюватись у їх адресу нецензурними словами та
першим наніс удари по тілуОСОБА_1 дерев'яним обрізком, заподіявши тілесні
пошкодження. ОСОБА_1 у свою чергу вихопив обрізок. У відповідь ОСОБА_2почав
кидати у ОСОБА_1 дерев'яними обрізками та цеглою. ОСОБА_1 не наносив тілесні
пошкодження потерпілому. ОСОБА_2. постійно веде себе агресивно, чіпляється до них,
бив їх корову.

Свідок ОСОБА_8 суду показала,
що ОСОБА_2. дійсно є людиною, яка схильна до конфліктів, веде себе агресивно.
На третій день перебування в лікарні, знаходився дома і виконував роботу по господарству.

З протоколу огляду місця події
слідує, що місцем події є ділянка АДРЕСА_2, який належить потерпілому ОСОБА_2.
Біля огорожі на стороні господарства ОСОБА_2, зі сторони вулиці виявлено купу
дерев'яних обрізків та дрова. Вулиця виходить на дорогу Олевськ - Копище.

З висновку судово-медичної експертизи № 146 від 24
жовтня 2007 року слідує, що у ОСОБА_2 виявлені тілесні
ушкодження у вигляді забою грудної клітки з крововиливом на задній зовнішній
поверхні зліва, перелому 7,8 ребер, що могли виникнути внаслідок удару
продовгуватої форми тупим предметом, можливо в результаті удару дерев'яної
палиці, поліна та спричинили тривалий розлад здоров'я, внаслідок чого
відносяться до умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які не є
небезпечними для життя в момент виникнення.
Крім того потерпілому ОСОБА_2. було спричинено легкі тілесні пошкодження
у виді струсу головного мозку та крововиливів на руках, передпліччі, обличчі та
скронь.

Відповідно до
судово-медичної експертизи № 147 від 24 жовтня 2007 року
слідує, що уОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді обширного
крововиливу на задній внутрішній поверхні лівого плеча, ліктьового суглобу,
лівому передпліччі, з гематомами в
області плеча, 2 крововиливів на лівій
кисті, на передній стінці правої половини живота, які могли виникнути
внаслідок удару продовгуватої форми тупим предметом, можливо в результаті удару
дерев'яної палиці, поліна і відносяться до легких тілесних пошкоджень.

Відповідно до історії хвороби, реєстру
стаціонарного хворого хірургічного відділення та довідки Олевської Центральної
районної лікарні Житомирської області слідує, що ОСОБА_2. у період з 23 серпня
2007 року по 28 серпня 2008 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Олевської Центральної районної лікарні з
діагнозом закритий перелом двох ребер з ліва.

З реєстру стаціонарного хворого хірургічного
відділення Олевської Центральної
районної лікарні, довідки Олевської Центральної районної аптеки та чеків
наданих потерпілим ОСОБА_2 слідує,
що ОСОБА_2 витрачено на лікування власних коштів в сумі
351.75 грн.

Суд, дослідивши та оцінивши в
судовому засіданні докази по кримінальній справи в їх сукупності вважає, що
дії підсудногоОСОБА_1 по ст.122 ч.1 КК України кваліфіковані правильно,
так як він вчинив умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження потерпілому, яке не є небезпечним для життя в
момент заподіяння, не потягло за собою наслідків передбачених ст. 121 КК
України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Показання підсудногоОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 з приводу
не визнання вини у вчиненому ОСОБА_1 та не
нанесення ним тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_2. суд розцінює
критично і вважає, що вони викладені підсудним та свідком як спосіб уникнення
ОСОБА_1 кримінальної відповідальності. Крім того їх показання з приводу того,
що ОСОБА_1 не наносив тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_2. спростовуються показами свідків ОСОБА_2та
ОСОБА_7 та тим, що уОСОБА_1 була можливість
в даній ситуації уникнути суперечки та не застосовувати дерев'яний
предмет, яким потерпілому були
спричинені тілесні пошкодження. В даному
випадку в діяхОСОБА_1 вбачається непрямий умисел, який передбачає, що він
усвідомлював небезпечність своїх дій, передбачав наслідки, не бажаючи їх
настання, але свідомо припускав їх настання.
Ним спричинені потерпілому
тілесні пошкодження середньої тяжкості у виді перелому двох ребер
грудної клітки зі сторони спини з ліва,
він був прооперований в день отримання пошкоджень, лікувався і в судовому
засіданні не встановлено доказів, які б спростовували зазначені обставини.

Разом з тим суд встановив, що ОСОБА_6 була присутня при
обставинах вчинення злочину ОСОБА_1, але судом не встановлено обставин, які б
свідчили про її злочинні дії.

Судом також встановлено, що
потерпілий ОСОБА_2. є людиною схильною до конфліктів і що він вчинив дії, які
спровокували підсудногоОСОБА_1 на нанесення йому тілесних пошкоджень.

Обставиною, що обтяжують покарання підсудногоОСОБА_1,
відповідно до ст. 67 КК України,
судом не встановлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудногоОСОБА_1, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_1 є особою похилого віку
та являється потерпілим внаслідок чорнобильської катастрофи.

При обранні покарання ОСОБА_1 суд
враховує те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, що він по
місцю проживання характеризується позитивно, не судимий, що він є ветераном праці та учасником війни,
враховує поведінку потерпілого, яка сприяла вчиненню підсудним злочину і
вважає, що йому слід надати можливість виправитись без ізоляції його від
суспільства і на підставі ст. 69 КК
України, з урахуванням двох пом'якшуючих обставин, обрати йому покарання більш
м'яке ніж передбачено санкцією ст. 122 ч. 1 КК України, а саме у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 підлягає
до задоволення частково з врахуванням того, що понесенням ним витрат на
лікування знайшли підтвердження в сумі
351.75 грн.

Крім того суд вважає, що діями
підсудногоОСОБА_1, потерпілому ОСОБА_2. спричинена моральна /немайнова/ шкода,
яка виразилась в перенесені останнім психічних та фізичних страждань. Суд
враховує характер та тривалість
страждань потерпілого, стан його здоров'я, наслідки, істотність вимушених змін
в його житті після отримання тілесних пошкоджень, дії самого потерпілого
ОСОБА_2, які сприяли вчиненню ОСОБА_1 злочину,
враховує доведеність суми спричиненого збитку потерпілим суд приходить до висновку, що спричинена
моральна / немайнова/ шкода повинна бути відшкодована підсудним, але в меншій сумі ніж зазначено в
позовній заяві потерпілого, тобто в сумі 1 000 грн.

Цивільний позов прокурора Олевського району
Житомирської області в інтересах Олевського райфінуправління Житомирської
області про стягнення коштів витрачених на лікування особи потерпілої від
злочину, підлягає до задоволення, так як
обставини спричинення ОСОБА_1 збитку державі знайшли підтвердження в судовому
засіданні на суму 363.20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст.323, 324 КПК України, ст. ст. 1166,
1167 ЦК України суд

З А С У Д И В :

Визнати винним ОСОБА_1 за ст. 122 ч .1 КК
України і обрати йому міру
покарання, із застосуванням ст. 69 КК
України, у виді штрафу в сумі 510 грн.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу, засудженому
ОСОБА_1, залишити підписку про невиїзд з
місця проживання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 351.75 грн.
матеріального збитку, 1 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора Олевського району
Житомирської області задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Олевського районного фінансового
управління Житомирської області на рахунок № 0460 Код 02313364 в УДК
Житомирської області МФО 811039 кошти в
сумі 363.20 грн., витрачені на лікування особи потерпілої від злочину.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд
Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 15 діб з моменту його оголошення.

Суддя :