ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №1-101/11

21 грудня 2011 року
смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської
області

під головуванням: судді
Труша В.О.,

за участю секретаря
Оласюк Л.П.,

прокурора
Комзюк Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальну
справу про обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
з повною загальною середньою освітою,
працюючого різноробочим в
Любешівській сортодослідній станції,
неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 185 КК України,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя
АДРЕСА_2, громадянина України, українця,
з повною загальною середньою освітою,
непрацюючого, неодруженого,
несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3
ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 жовтня 2011 року біля 22
год., за попередньою змовою між собою,
діючи умисно та з корисливих мотивів, з
метою заволодіння чужим майном, шляхом
відгинання вхідних дверей,проникли до
середини складу картоплесховища,, що
знаходиться на території складських
приміщень Любешівської
сортодослідної станції в с.Деревок
Любешівського району, звідки таємно
викрали 68,150 кг. продовольчої картоплі
сорту „Тайфун", вартістю 1 грн. за 1 кг.,
та 238, 350 кг. насіннєвої картоплі сорту
„Біла Роса", вартістю 2 грн. за 1 кг., чим
завдали Любешівській ДСС матеріальних
збитків на загальну суму 544 грн. 85 коп.

Допитані в судовому засіданні підсудні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою винуватість у
вчиненому визнали повністю, ствердили
ту обставину, що 11 жовтня 2011 року біля 19
год. домовились про вчинення крадіжки
картоплі з картоплесховища
Любешівської сортодослідної станції,
з метою подальшого її продажу. Близько
22 год. цього дня вони удвох підійшли
до картоплесховища Любешівської
державної сортодослідної станції,
вхідні двері якого були заченені на
навісний замок. Тоді ОСОБА_1, потягнувши
на себе, відігнув ліву створку дверей і
вони через отвір, який утворився,
проникли до середини приміщення.
Підсвічуючи ліхтариком від
запальнички, вони знайшли сітки з
картоплею, які стояли в штабелях. Обоє,
почергово, по одній сітці почали
виносити на вулицю цю картоплю та
складати поряд приміщенням
картоплесховища. Таким чином, вони
винесли біля 20 сіток. В ранці
наступного дня за допомогою кінної
підводи ОСОБА_1 мав забрати викрадену
картоплю. Однак, у зв"язку з тим, що
проспав, він не встиг перевезти
картоплю додому. Через кілька днів
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зізналися у вчиненому
дільничному інспектору Березюку С.В..
Крім того ОСОБА_1 написав явку з
повинною. Просять суд суворо не карати.

У зв»язку з тим, що підсудні визнали
свою винуватість повністю, показання
підсудних відповідають фактичним
обставинам справи і не оспорюються
ними та іншими учасниками судового
розгляду, суд визнав за можливе
розглядати справу в порядку,
передбаченому ч.3 ст. 299 КПК України та
визначеному статтею 301-1 КПК України і
не досліджувати ці фактичні обставини
справи. Учасникам судового розгляду
роз»яснено положення ч.3 ст.299 КПК
України, а саме, що в даному випадку
вони будуть позбавлені права
оспорювати фактичні обставини справи в
апеляційному порядку.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку про доведеність
винуватості підсудних в умисному
таємному викраденні чужого майна,
вчиненому за попередньою змовою групою
осіб та поєднаному з проникненням в
сховище, а тому дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2
слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК
України.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обох підсудних є щире каяття та
активне сприяння розкриттю злочину, а
ОСОБА_1 також з"явлення із зізнанням.

Обставини, що обтяжують покарання
підсудних у справі відсутні.

Призначаючи покарання, суд враховує
також характер і ступінь суспільної
небезпечності скоєного злочину, що
відноситься до категорії тяжких, дані
про осіб підсудних, які до кримінальної
відповідальності притягуються вперше,
по місцю проживання ОСОБА_1
характеризуються посередньо, а
ОСОБА_2 - негативно, вину у вчиненому
визнали повністю, а тому приходить до
висновку, що виправлення і
перевиховання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
можливе без ізоляції від суспільства
і обирає покарання в межах санкції
статті, за якою вони притягуються до
кримінальної відповідальності, у виді
позбавлення волі, із застосуванням
ст. 75 КК України та покладенням
певних обов"язків, передбачених ст. 76
КК України.

Міру запобіжного заходу підсудним. до
вступу вироку в законну силу залишити
попередню -підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі не
заявлявся, судових витрат немає.

Долю речових доказів суд вирішує в
порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України, призначивши покарання у виді 3
(трьох) років позбавленн волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо
він протягом 1(одного) року 6(шести)
місців іспитового строку не вчинить
нового злочину та виконає покладені на
нього обов»язки, передбачені ст.76 КК
України: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання або роботи;
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

До вступу вироку в законну силу міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити
попередню -підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України, призначивши покарання у виді 3
(трьох) років позбавленн волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання, якщо
він протягом 1(одного) року 6 (шести)
місців іспитового строку не вчинить
нового злочину та виконає покладені на
нього обов»язки, передбачені ст.76 КК
України: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої
інспекції; повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання або роботи;
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

До вступу вироку в законну силу міру
запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити
попередню -підписку про невиїзд.

Цивільний позов по справі не
заявлявся, судових витрат немає.

Речові докази: 18 сіток з картоплею -
повернути їх володільцю Любешівській
державній сортодослідній станції.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Волинської області
через Любешівський районний суд
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.

Головуючий: