Справа № 1101/3316/12 .
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2012 Бобринецький районний суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бевз О.Ю.,

при секретарі Оверченко Л.В.,

з участю прокурора Снісар Я.В.,

потерпілої - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Бобринець Кіровоградської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, г-н України, уроджинець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений на утриманні має не повнолітнього сина, працює дорожнім майстером, військовозобовязаний, не маючий судимостей.

за ст.194 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В Л Е Н О :

21.08.2012року близько 20 години 20 хвилин, ОСОБА_2 на грунті раніше виниклих неприязних відносин із ОСОБА_3 з метою умисного пошкодження майна прийшов до домоволодіння ОСОБА_4, розташованого в с. Панькове по вул. Жовтня 17 Бобринецьго району. Де підійшов до копиці з сіном, яка належала ОСОБА_1, загальною вагою 2000 кг, вартістю за 1 кг. сіна - 50 коп., яку навмисно з метою знищення, таємно за допомогою запальнички підпалив, та дочекавшись пока вказана копиця розгориться з місця події зник, яка в подальшому повністю згоріла. Своїми злочинними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_2, було кваліфіковано за ст. 294 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у скоєнні зазначеного злочину визнав та пояснив, що на грунті неприязних відносин, які виникли у нього із сином потерпілої ОСОБА_1 він приїхав до домоволодіння в с. Панькове, так як вважав, що син потерпілої знаходиться саме там, але після того як нікого не знайшов вирішив знищити скирту сіна, яка знаходилась близько 10 метрів від будинку. Вину у скоєному не заперечує та цивільний позов визнав частково, а саме 1000 грн. матеріпльної шкоди та 2000 грн. моральної.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що тимчасово проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. Дане домоволодіння придбане її сину ОСОБА_4, але оскільки він навчається, то в даний час там проживає вона. 21.08.2012 року, після того як потерпіла повернулася із м. Бобринець, до даного домоволодіння в с. Панькове підїхала ОСОБА_7 разом із невідомим їй чоловіком. Вони разом попрямували до будинку і почали світити ліхтарями, що саме вони шукали - вона не знає. Після чого вони повернулись та сіли в автомобіль і поїхали, а вона хотіла прослідкувати за ними, але через 10 хвилин вони зникли з поля зору. Після того, як вищезазначені особи побували біля її домоволодіння загорілася скирда сіна, і в скоєному вона запідозрила ОСОБА_8 з невідомим їй чоловіком, який був разом з нею. Цивільний позов про стягнення 1000 грн. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди підтрмала та попросила задовольнити його в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 по суті справи пояснила, що 21.08.2012 року вона вийшла на подвіря: проводжати свого сина, який приїхав до неї гостювати і саме в цей час, вона почула як з балки, що знаходиться навпроти неї лунають глухі звуки. Через 5 хвилин вона помітила, як загорілась скирта сіна, яка знаходилась біля домоволодіння гр. ОСОБА_1 та почала звати, щоб хтось вийшов з будинку та побачив пожежу, але ніхто не обізвався. Після цього вона повідомила по даному факту до Бобринецького РВ і Пожежної служби.

Допитаний по даній кримінальній справі в якості свідка ОСОБА_10, показав, що свідком самої подї того, що стався підпал сіна він не був, і про дані обставини йому стало відомо після того як йому розповіла дружина ОСОБА_1

Допитана по даній кримінальній справі як свідок ОСОБА_11 показала, що 21.08.2012 близько 22 години вона разом із чоловіком ОСОБА_2, ОСОБА_7 приїхали до домоволодіння розташованого в с. Панькове, де нібито був ОСОБА_1, який винен її чоловіку гроші. Після того як впевнились, що дома нікого не має, вони всі разом поїхали до м. Бобринець. І вже дома від свого чоловіка вона дізналась, що він підпалив скирду сіна, яке знаходилось за будинком.

В судовому засіданні оголшено покази свідка ОСОБА_7, яка на досудовому слідстві показала, що в період з 2003 2009 рік вона проживала і співмешканцем ОСОБА_3. Вона разом із ним займались бізнесом, а саме переробкою сільськогосподарської продукції. В 2008 році до них приєднались ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_11. Вони разом співпрацювали близько 3 місяців, а потім ОСОБА_11 від них відділились. Через деякий час ОСОБА_7 із ОСОБА_3 розійшлась і він залишився сам вести дану справу. В 2008 році вона дізналась, що ОСОБА_3 взяв у борг в ОСОБА_2 3 масло преси - 2 штуки з переробкою 50 кг. в годин зерна, та 1 з переробкою 100 кг. в годину на загальну суму 13 000 грн., пообіцявші повернути через місяць, але останній кошти не повертав. Через деякий час вона знов помирилась із ОСОБА_3 та почали проживали разом і вирішилі продати дані масло преси, які він брав у борг, а також їх власні масло преси, які бул у спільній власності.

20.08.2012 року ОСОБА_7 побачила в м. Бобринець на базарній площі ОСОБА_12, який повернувся із заробіток з м. Києва та почула як він розмовляв з невідомим чоловіком та говорив, що проживає на даний момент в с.Паньково Бобринецького p-ну. Цього ж дня вона повідомила ОСОБА_11, що він повернувся. 21.08.2012 року близько 22 години вона разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_11 поїхали до домоволодіння розташованого в с.Панькове вул.Жовтня 17 Бобринецького p-ну. ОСОБА_2 хотів забрати нього борг в сумі 13 000 грн, які ОСОБА_3 не повертав на протязі 4-х років. Приїхали до села на автомобілі ВАЗ 2107 зеленого кольору д/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 ОСОБА_7, ОСОБА_11 та ОСОБА_11 вийшли - з автомобіля та попрямували до будинку. Зайшовши на територію домоволодіння, вони почали гукати власників, але ніхто не виходив, вони зрозумів що вдома нікого не має. Після цього вони разом підійшли до самого будинку почали стукати по вікнах та дверях, але ніхто не виходив. Після цього, вона разом ОСОБА_11 повернулись до автомобіля, а її чоловік залишився на території домоволодіння, так як гадав, що ОСОБА_3 може вийти. Через деякий час повернувся ОСОБА_2 та вони разом поїхали додому. Чим він там займався вона не знає. Близько 22 год 30 хв. їй на домашній телефон зателефонув ОСОБА_3 та почав говорити про те, навіщо вона підпалила скирду сіна в Паньково Бобринецького p-ну. На що вона відповіла, що ніякої скирти підпалювала та нічого не знає. Особисто вона ніяких речей з домоволодіння не викрадала.

Крім показів підсудного ОСОБА_13, даних на досудовому слідстві, показів свідків, матеріалів справи, його вина у скоєнні злочину підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

l протоколом огляду місця події від 21.08.2012 року, яким являлась територія домоволодіння ОСОБА_14 розташованого в с. Панькове вул. Жовтня Бобринецького району, в якому знищено скирта сіна. а.с. 7;

l довідкою вартості знищеного майна а.с. 30;

l матеріали висновку про причину пожежі та акт про пожежу а.с. 24-27;

l протоколом відтворення обстановки та обставин події, та фото таблицею участю ОСОБА_2, в ході проведення якої він розповів та показав і обставини скоєння злочину, а.с. 78-80;

l протоколом очної ставки за участю гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в ході якої вони підтвердили раніше дані ними показання а.с. 46-49;

l протоколом очної ставки за участю гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в ході якої вони підтвердили раніше дані ними показання а.с. 50-53;

l протоколом очної ставки за участю гр. ОСОБА_15 та ОСОБА_1 в ході якої вони підтвердили раніше дані ними показання а.с.54-56.

Суд, заслухавши покази підсудного, потерпілої, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності приходить до висновку, що діяння підсудного ОСОБА_2 органами досудового слідства кваліфіковано вірно за ст. 194 ч.2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

При призначенні покарання, суд виходить із вимог ст.65 КК України.

Скоєний підсудним ОСОБА_2 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Особа підсудного за місцем проживання характеризуються позитивно.

Обставини, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_2 не виявлено.

Обставини, які помякшують покарання підсудного ОСОБА_2 - щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Цивільний позов по справі заявлено потерпілою ОСОБА_1 на загальну суму 11 000 грн., з яких 1000 грн. матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди, з яких підсудний повністю визнав матеріальну шкоду в розмірі 1000 грн., а моральну частково в розмірі 2000 грн. та погодився відшкодувати зазначені кошти.

Потерпіла цивільний позов підтримала та попросила задовольнити його в повному обсязі.

Відповідно ст. 1166 п.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п.3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно п.5 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року із змінами та доповненнями станом на 25.05.2001 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд, враховуючи наявну шкоду, завдану потерпілій, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи майновий стан підсудного та потерпілої, а також те, що підсудний визнав даний позов в розмірі 2000 грн., вважає доцільним задовольнити його частково, в межах визнання цивільним відповідачем, так як цивільним позивачем не доведено, що їй було завдано моральної шкоди саме в такому розмірі та причинний звязок між злочином та завданою шкодою.

Досудові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи особу підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину визнав, сприяв розкриттю злочину, а також те що заподіяні потерпілій збитки він частково відшкодував, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.194 ч.2 КК України та призначити йому за нею покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку виконає покладені на нього обовязки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з підсудного ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_1 1000 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про не виїзд.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 (пятнадцяти) діб з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя О.Ю. Бевз