Справа
№1-259/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої
судді Хрипун С. В.

при
секретарі Корнелюк М. П.

за участю
прокурора Бистрика О.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за

обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженки м. Києва,

українки, громадянки України, освіта середня, розлученої,
не працює, проживає по
АДРЕСА_1, раніше судимої 03.10.2006

року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185
КК України до одного

року позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України звільнена від
відбування покарання з

випробуванням - іспитовий строк один рік,
у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 185 КК

України, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2007 року близько 13 години
ОСОБА_1, раніше судима 03.10.2006 року

Києво-Святошинським
районним судом Київської області за ч.1
ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі
ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням - іспитовий строк
один рік, перебуваючи в навчальному
центрі «Кар»єра», що розташований по
АДРЕСА_2, зайшла до кабінету директора, що одночасно є приймальною, де з метою викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю стороніх осіб та
господаря, підійшла до столу, відкрила жіночу сумочку чорного кольору, яка належить ОСОБА_2, звідки викрала гаманець із шкірозамінника
чорного кольору в якому знаходились грошові кошти у сумі 900 грн. та золотий
кулон вагою 1 гр. вартістю 103 грн. Після вчиненого ОСОБА_1 з місця злочину
зникла, заподіявши потерпілій
матеріальну шкоду на загальну суму 1003 грн. Викраденим розпорядилась на
власний розсуд.

Підсудна
ОСОБА_1свою вину у пред»явленому їй обвинуваченні визнала повністю та

пояснила, що потерпіла ОСОБА_2 її рідна сестра. 27.02.2007 року близько 13

години зайшла на
роботу до сестри , яка працює директором навчального центру «Кар»єра», що

розташований по
АДРЕСА_2.

Зайшовши до
приміщення центру, вона зустріла сестру
і разом з нею пройшла до кабінету

останньої.
Поговоривши, сестра пішла по своїх
справах, а вона залишилася в кабінеті.
Коли сиділа за столом навпроти сестри , то помітила, що в
тумбочці стоїть жіноча сумочка ОСОБА_2. В цей момент у неї виник намір викрасти гаманець із
сумки, сподіваючись, що в ньому є гроші.

Скориставшись тим, що сестра вийшла з кабінету, вона підійшла до сумочки, витягнула з неї гаманець і,
невідкриваючи,
поклала до кишені своєї куртки. Після цього відразу зайшла сестра і
помітила зникнення гаманця, запитала у
неї де гаманець. Вона відповіла, що
гаманця не брала і пішла з кабінету. Вийшовши на вулицю, відкрила гаманець і виявила, що в ньому знаходились гроші у сумі 900 грн. та
візитки, золотого кулону не бачила.
Забравши гроші, гаманець викинула. Гроші
використала для власних потреб.

У вчиненому ОСОБА_1 щиро
розкаюється, просить суворо її не
наказувати, завдані збитки відшкодувала
потерпілій.

Крім визнання підсудною своєї
вини, її винність у вчиненні злочину
підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_2 на досудовому слідстві дала
показання, які були

оголошені в
судовому засіданні на підставі її заяви згідно
ст. 306, 308, 314 КПК України, що

27.02.2007 року вона
прийшла на роботу. Близько 13
години до неї на роботу прийшла рідна

сестра ОСОБА_1.
Спочатку вона зайшла в комп»ютерний і вони між собою

розмовляли, Потім ОСОБА_1 пішла до приймальні, а саме до кабінету ОСОБА_2., тому що хотіла випити води і пішла за стаканчиком. Потім вона сказала секретарю ОСОБА_3, щоб вона подивилася де знаходиться її сестра
та дала їй стакан води. Приблизно через одну хвилину вона

пішла вслід за ОСОБА_3 до свого
кабінету. Коли зайшла, то помітила, що ОСОБА_3 робить каву, а ОСОБА_1 стоїть поблизу столу поряд із
тумбою де знаходилась жіноча сумочка , яка належить ОСОБА_2. В цей момент вона підійшла до своєї
сумки, оглянула її і виявила відсутність
свого гаманця чорного кольору в якому знаходились гроші у сумі 900 грн. Останній
раз вона бачила гаманець близько 12
години 27.02.2007 року в
який вона поклала гроші в сумі 800
грн. купюрами по 100
грн. і одна купюра 200
грн. і при цьому сумку не зачиняла. В гаманці крім грошей знаходились
візитки та золотий кулон вагою 1
грам 583 проби.
Відразу у сестри запитала де гаманець з грошима, на що ОСОБА_1 відповіла, що нічого вона не брала, після чого швидко

покинула кабінет та приміщення навчального центру «Кар»єра». Коли
вона приблизно через одну хвилину вийшла з приміщення навчального центру, то ОСОБА_1 уже не було. Не помітила куди вона
пішла.

Відповідно
до заяви потерпілої підсудна відшкодувала їй завдану матеріальну шкоду, претензій до підсудної не має, просить призначити останній покарання з
випробуванням.

Винність підсудної у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами
: заявою
потерпілої ОСОБА_2 від 27.02.2007
року в якій вона просить прийняти міри до

невідомої
їй особи, яка 27.02.2007 року близько 13-30 години з
приймальні навчального центру «Кар»єра» м.АДРЕСА_2 із її сумки викрала гаманець
чорного кольору в якому знаходились гроші у сумі близько 900 грн. та золотий
виріб із золота (а.с. 2); протоколом огляду місця події від 27.02.2007 року - кабінет
приміщення навчального центру «Кар»єра» по АДРЕСА_2 (а.с. З); протоколом очної
ставки від 26.03.2007 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 29); довідкою про те,
що станом на 27.02.2007
року вартість одного граму золота у виробі 583 проби становить 103
грн. (а.с. 37); вироком Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 03.10.2006 року, яким
ОСОБА_1 засуджена за ч.1 ст. 185 КК
України до одного року позбавлення волі,
на підставі ст. 75 КК України
звільнена від відбування покарання з випробуванням - іспитовий строк один рік
(а.с. 42).

Суд
визнає, що підсудна, потерпіла давали суду правдиві
показання, які підтверджуютьсяч іншими
дослідженими в процесі судового слідства доказами.

Таким чином, оцінюючи в сукупності
всі докази зібрані по справі, суд
визнає, що вина підсудної у вчиненні
злочину доказана повністю, її дії судом
кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК

України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання підсудній, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
а також особу підсудної.

Обставиною, яка пом»якшує покарання підсудної, суд визнає її щире каяття, відшкодування завданого збитку, з»явлення із зізнанням.

Обставини, які обтяжують покарання підсудної, судом не виявлено.

При
призначенні покарання, суд бере до
уваги, що вчинений злочин є злочином
середньої тяжкості, підсудна за місцем
проживання характеризується посередньо , на обліку у лікаря -нарколога
та лікаря-психіатра не перебуває, раніше
судима, має на утриманні малолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, та призначає покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

03.10.2006 року
ОСОБА_1 засуджена Києво-Святошинським районним судом Київської

області за ч.1 ст. 185 КК України до
одного року позбавлення волі, на
підставі ст. 75 КК України

звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один
рік. Враховуючи

те, що ОСОБА_1 в період іспитового
строку, 27.02.2007 року, скоїла новий
злочин, суд вважає за

необхідне на підставі ст. 71
КК України до покарання призначеного за новим вироком частково
приєднати невідбуту частину покарання
за вироком Києво-Святошинського
районного суду

Київської
області у вигляді позбавлення волі на строк один місяць.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ: ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді
позбавлення волі на строк один рік.

На
підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03.10.2006
року у вигляді позбавлення волі на строк один місяць ,
та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення
волі на строк один рік один місяць. Строк покарання обчислювати з 30 травня
2007 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу обрати

тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління
Державного департаменту

України з питань виконання покарань в м.
Києві та Київській області,
взявши її під варту в залі

суду негайно.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду
Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом
п»ятнадцяти діб з
часу його проголошення, а засудженою в той же строк з часу отримання
копії вироку.