Провадження № 11-кп/792/2/15
Справа № 673/554/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2014 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна вища, одруженого, працюючого у приватного підприємця ОСОБА_10 , маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

визнано винуватим і призначено йому покарання:

за ч. 4 ст. 296 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено йому остаточне покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк на один рік шість місяців та зобов`язано його повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 1128 грн. 85 коп. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_9 попередню особисте зобов`язання.

За вироком суду першої інстанції, 09 січня 2014 року біля 22 год. ОСОБА_9 прибув належним йому автомобілем ВАЗ 211040 в с. Мазники Деражнянського району, де на території, прилеглій до місцевого Будинку культури, розташованого по вул. Соборній, 1, грубо порушуючи громадський порядок, під час дискотеки за участю молоді села, з мотивів явної зневаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, наніс декілька ударів заздалегідь ним заготовленою для цього бейсбольною битою по тілу потерпілого ОСОБА_7 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів задньої поверхні грудної клітки зліва, задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, осадження шкіри правої завушної ділянки, струсу головного мозку, які є легкими тілесними ушкодженнями, а також відривний перелом проксимального відділу нігтьової фаланги безіменного пальця лівої кисті, що відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке призвело до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 оскаржив його в апеляційному порядку. Він просить змінити вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 серпня 2014 року щодо ОСОБА_9 і кримінальне провадження за ч. 4 ст. 296 КК України закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та на підставі Законів України «Про застосування амністії в Україні» від 19 грудня 1996 року, «Про амністію» від 08 квітня 2014 року та «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування амністії в Україні» від 06 травня 2014 року, застосувати амністію (ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію»), на застосування якої він дає згоду і звільнити його від відбування покарання.

При цьому, апелянт посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність. Він вважає, помилковими висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_9 є склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки ОСОБА_9 завдав потерпілому середньої тяжкості тілесні пошкодження (чого, як і кваліфікації дій ОСОБА_9 по ч. 1 ст. 122 КК України захисник не заперечує) не з хуліганських мотивів, а в ході бійки, яку розпочали інші особи, намагаючись захиститись від ударів; безпідставним є на думку апелянта і твердження суду першої інстанції про те, що удари ОСОБА_9 наносив бейсбольною битою, а не палицею, підібраною на місці злочину, як це стверджував обвинувачений. При цьому, захисник посилається на те, що ні потерпілий, ні свідки не змогли пояснити де ОСОБА_9 взяв бейсбольну биту. Захисник стверджує, що ОСОБА_9 наносив удари на ґрунті особистих неприязних стосунків з потерпілим, які раптово виникли у нього і не були поєднані з порушенням громадського порядку, а наявність у нього заздалегідь заготовленого предмета для нанесення тілесних ушкоджень не доведена, оскільки заперечується обвинуваченим і ґрунтується на не послідовних, на думку захисту, показах потерпілого і свідків.

Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , його виключно позитивні характеристики з місця проживання і роботи та перебування у нього на утриманні малолітньої дочки ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, прокурора і потерпілого ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку з точки зору їх достатності, допустимості, достовірності та відносності, а його висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Так, сам ОСОБА_9 не заперечував факту спричинення потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних пошкоджень і пояснив, що 09 січня 2014 року біля 21 год. з метою побачення з ОСОБА_12 він приїхав своїм автомобілем в с. Мазники, де біля Будинку культури побачив бійку між молодими хлопцями. Знаходячись у зоні бійки, він отримав від когось із них удари по тілу, після чого, присівши, виявив на землі дерев`яну палицю, котру підняв і став нею відбиватись. При цьому, захищаючись, хаотично наносив удари по присутніх там особах. По закінченню бійки, котра була нетривалою, він поїхав автомобілем за місцем свого проживання.

Суд першої інстанції правильно оцінив покази ОСОБА_9 , як спосіб захисту і визнав його винним як за ч. 1 ст. 122 КК України, так і за ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки його вина повністю підтверджується показами потерпілого і свідків, які послідовні, узгоджені між собою, а твердження апелянта про їх не послідовність надумані і не аргументовані.

Так, потерпілий ОСОБА_13 показав, що 09 січня 2014 року у вечірній час в клубі с. Мазники, його дружина ОСОБА_14 повідомила йому про те, що невідомі їй хлопці вчиняють побиття місцевої молоді. Вийшовши з приміщення, він помітив, як невідомі наносять удари ОСОБА_11 , тому підбіг до місця бійки з метою забрати звідти останнього. В цей час обвинувачений замахнувся бейсбольною битою у його голову, проте він підняв руку і удар прийшовся по ній. Крім того, обвинувачений наніс йому удари тією ж битою в голову, після чого він впав на землю.

Свідок ОСОБА_14 показала, що у вечірній час 09 січня 2014 року в приміщенні Будинку культури нею проводилась дискотека. Біля 22 год. на прилеглій до закладу території вона побачила невідомих хлопців, котрі, прибувши на двох автомобілях, влаштували побиття місцевої молоді, маючи в руках палиці. Про це вона повідомила потерпілого ОСОБА_7 , котрий є її чоловіком, після чого він пішов на місце бійки боронити ОСОБА_7 , де обвинувачений наніс йому удари палицею по різних частинах тіла, а невідомі особи продовжували бійку інших осіб.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 показали, що бачили події бійки, в ході якої обвинувачений наносив удари потерпілому бейсбольною битою.

Свідки ОСОБА_18 і ОСОБА_19 підтвердили факт нанесення ударів потерпілому невідомою їм особою.

Місце та спосіб вчинення злочину обвинуваченим підтверджене протоколами проведення слідчих експериментів за участю потерпілого та свідків (а.с. 56-61, 197-200, 208-210, 218-221).

Згідно з висновком судово медичних експертиз від 13 січня, 11 березня та 10 квітня 2014 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів задньої поверхні грудної клітки зліва, задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, осадження шкіри правої завушної ділянки, струсу головного мозку, відривного перелому проксимального відділу нігтьової фаланги безіменного пальця лівої кисті, що могли утворитися від травмуючої дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, а також легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, крім тілесних ушкоджень у вигляді відривного перелому проксимального відділу нігтьової фаланги безіменного пальця лівої кисті, котрі є тілесними ушкодженнями середнього ступеню тяжкості, оскільки призвели до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби). Механізм утворення виявлених на тілі потерпілого тілесних ушкоджень відповідає механізму, вказаному потерпілим під час проведення слідчого експерименту за його участю. За обставин, на які вказує свідок ОСОБА_15 у протоколі слідчого експерименту, на тілі потерпілого могли утворитись тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимального відділу нігтьової фаланги безіменного пальця лівої кисті та струс головного мозку. За обставин, на які вказує свідок ОСОБА_19 у протоколі слідчого експерименту, на тілі потерпілого могли утворитись тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу задньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя та струс головного мозку. За обставин, на які вказує свідок ОСОБА_20 у протоколі слідчого експерименту, на тілі потерпілого могли утворитись тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимального відділу нігтьової фаланги безіменного пальця лівої кисті (а.с. 65-67, 70, 71, 194 - 196, 203-205, 213-215).

При цьому, з`ясовуючи мотив вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, суд першої інстанції правильно врахував всі обставини справи, покази як обвинуваченого, так і свідків, потерпілого. Судом об`єктивно встановлено, що неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим не існувало, оскільки до дня вчинення злочину знайомі вони не були. Безпідставним є і твердження апелянта про протиправну поведінка щодо обвинуваченого з боку інших жителів с. Мазники, присутніх на місці злочину 09 січня 2014 року. В зв`язку з цим, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про безпідставність тверджень обвинуваченого про його захист від нападу. Що стосується бейсбольної бити, яку застосував ОСОБА_9 то суд першої інстанції, вислухавши показання потерпілого та свідків, котрі нічим не спростовуються, дійшов правильного висновку про те, що знаряддям злочину була не палиця, як вказує обвинувачений, а бейсбольна бита, заздалегідь заготовлена ним для нанесення тілесних ушкоджень будь кому із присутніх на місці події.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий і вчинив злочини, які класифікуються як тяжкий та середньої тяжкості, вперше.

За місцем проживання та роботи він характеризується позитивно.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, суд першої інстанції прийняв до уваги перебування на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає безпідставним і надуманим посилання апелянта на те, що ОСОБА_9 не порушував громадський порядок і на не доведеність використовування ним предмета заздалегідь спеціально пристосованого і заздалегідь пристосованого для нанесеного тілесних пошкоджень, оскільки такі твердження суперечать доказам здобутим по справі. Крім того, безпідставним є твердження апелянта про неврахування судом першої інстанції, як обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, знаходження у нього на утриманні малолітньої дитини, оскільки суд врахував цю обставину. З огляду на те, що своїми діями обвинувачений заподіяв шкоду здоров`ю потерпілого, є доведеними і підлягали задоволенню позовні вимоги останнього в частині стягнення на його користь з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 1128 грн. 85 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, а також характер вчинених обвинуваченим діянь і характер страждань потерпілого, суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги частково і стягнув таку шкоду в розмірі п`яти тисяч гривень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2014 року по кримінальному провадженню № 0000018 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .