АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/166/15 Справа № 237/851/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

15 січня 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000234 за апеляційною скаргою старшого прокурора Мар`їнської міжрайонної прокуратури Донецької області на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Курахове, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, який не працює, має середню освіту

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернутий прокурору Мар`їнської міжрайонної прокуратури, для усунення недоліків,

за участю прокурора ОСОБА_7 .

В апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження повернути для розгляду по суті до Покровського районного суду Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх апеляційних вимог, прокурор посилається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Апелянт зазначає, що органами досудового розслідування встановлено фактичне місце проживання обвинуваченого та на момент направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду він проживав саме за вказаною в обвинувальному акті адресою: АДРЕСА_1 . Під час підготовчого судового засідання до Покровського районного суду було надано рапорт співробітника міліції, що на даний час доставити ОСОБА_6 не має можливості, у зв`язку з тим, що на теперішній час м.Авдіївка підконтрольне незаконним озброєним формуванням. Однак судом не вжито жодних заходів для встановлення теперішнього місця проживання обвинуваченого або оголошення його у розшук, а всі дії зведено лише до встановлення того факту, що обвинувачений за вказаною адресою не проживає.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно (грабіж))

У підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції, суд повертаючи обвинувальний акт прокурору, своє рішення мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме не встановлено місце проживання обвинуваченого.

В суді апеляційної інстанції прокурор, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу

прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та просив скасувати ухвалу суду, а кримінальне провадження призначити до судового розгляду у суді першої інстанції, так як при наявності на те підстав, суд першої інстанції може оголосити ОСОБА_6 в розшук.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора про незаконність ухвали суду, якою обвинувальний акт був повернутий прокурору, колегія суддів вважає безпідставними.

Статтею 9 КПК Украйни визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник групи досудового розслідування, зобов`язані неухильно додержуватися вимог кримінального процесуального кодексу.

Місцевий суд, в підготовчому судовому засіданні, відповідно до своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.

Так виходячи, з вимог п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити анкетні данні обвинуваченого, зокрема, місце проживання. Однак слідчим та прокурором не було дотримано вимоги зазначеної норми.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляції прокурора, що суд першої інстанції не вжив достатніх заходів для забезпечення явки обвинуваченого в судове засідання, оскільки, матеріали кримінального провадження містять лист суду адресований Мар`їнському міжрайонному прокурору з проханням забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання, оскільки обвинувачений не отримує. При цьому сам прокурор в своїй апеляції зазначає, що обвинуваченого ОСОБА_6 не можливо доставити в судове засідання, у зв`язку з тим, що м. Авдіївка підконтрольне незаконним озброєним формуванням.

Між тим, перекладення обов`язків щодо встановлення місця проживання обвинуваченого на суд, суперечить засадам кримінального провадження, визначеним в Главі 2 КПК України і є недопустимим.

Таким чином, рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінально - процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору Мар`їнської міжрайонної прокуратури, залишити без змін.

Апеляцію старшого прокурора Мар`їнської міжрайонної прокуратури Донецької області залишити без задоволення.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4