АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження № 11-кп/791/117/15 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 81 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2014 року,щодо ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2014 року задоволено клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженому:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого.

Засуджений 18.02.2011 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 353, ст. 187, ч.2 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Початок строку: 20.02.2010 року.

Задовольняючи клопотання, суд в ухвалі зазначив, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи.

Просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те що за період відбування покарання ОСОБА_7 не довів своє виправлення та в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив ухвалу суду скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою й ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Ухвалюючи рішення про умовно-дострокове звільнення від невідбутої частини покарання засудженому ОСОБА_7 судом вказано що останній став на шлях виправлення та довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження висновки суду про виправлення засудженого ОСОБА_7 не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оскільки засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання при наявності вакантних посад не працював, у зв`язку з чим стверджувати про те, що засуджений сумлінно ставився до прані неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 5.0 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а саме засуджений ОСОБА_7 раніше 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, які згідно із вимогами ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 раніше звільнявся з місць позбавлення волі на підставі ЗУ «Про амністію», умовно-достроково, та після кожного звільнення в короткий проміжок часу, в тому числі у період не відбутої частини покарання повторно вчиняв умисні, корисливі злочини.

Також, судом не взято до уваги, що згідно характеристики, наданої адміністрацією Херсонської виправної колонії № 61, засуджений ОСОБА_7 вину у скоєних злочинах визнав частково, участь у суспільно - корисному житті відділення та установи не приймає, раніше 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності.

Вказане свідчить про бажання засудженого ухилитись від відбування покарання за скоєні злочини, а його характеризуючі данні про систематичність та схильність до вчинення правопорушень, не бажання ставати на шлях виправлення і є достатнім доказом того, що ОСОБА_7 умовно-достроковому звільненню від невідбутої частини покарання не підлягає, у зв`язку з відсутністю підстав передбачених ч. 2 ст. 81 КК України, а саме сумлінної поведінки і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, і вирішення питання про його умовно дострокове звільнення є необґрунтованим та передчасним.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 24 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення скасувати, в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення і оскарженню не підлягає

Судді(три підписи)

З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_2