Справа № 190/415/15-к
Провадження №1-кп/190/46/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2015 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_4 ,
представника кримінальної міліції ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
законного представника ОСОБА_7 ,
неповнолітнього ОСОБА_8 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні № 0000166 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:
17.03.2015 р. до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором прокуратури П`ятихатського району, про застосування до неповнолітнього ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру. 18 березня 2015 р. ухвалою судді у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Заслухавши прокурора, який вважає доцільним призначити справу до судового розгляду, думку захисника, який заявив про повернення клопотання прокурору для усунення порушень кримінального процесуального законодавства, інших учасників провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання у кримінальному провадженні відносно неповнолітнього ОСОБА_8 не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.

Статтею 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Разом з тим, надане клопотання не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, клопотання складено слідчим та не затверджено прокурором, а мається лише погодження прокурора прокуратури П`ятихатського району ОСОБА_3 (а.с. 5). Стаття 292 КПК України передбачає, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру складається слідчим та подається прокурору саме для затвердження.

Крім того, стаття 293 КПК України передбачає, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Реєстр матеріалів досудового розслідування взагалі не наданий суду. Розписки про надання копій клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру неповнолітньому ОСОБА_8 , його законному представнику до клопотання не долучені, а відомості про їх вручення в порушення вказаної норми викладені у самому клопотанні. В судовому засіданні прокурор надала розписку про вручення неповнолітньому ОСОБА_8 копії клопотання та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак неповнолітній та його законний представник пояснили, що в клопотанні про отримання ними копій документів не розписувалися взагалі і при огляді цих підписів ствердили, що підписи виконані не ними, а іншими особами, копій клопотань слідчий або прокурор їм не вручали і дотепер. Розписка, надана прокурором, містить підпис ОСОБА_8 і він пояснив, що в цій розписці підпис його, але ж клопотання з реєстром матеріалів не отримував. Розписка про вручення захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів, відсутні, що свідчить про те, що клопотання захиснику ОСОБА_6 не було вручено, як не вручений йому і реєстр матеріалів.

Звертаючись до клопотання суд вважає, що слідчим вказані декілька примусових заходів виховного характеру, які він пропонує застосувати до ОСОБА_8 одночасно, викладені хаотично, без їх конкретизації і обґрунтування. Наприклад, слідчий пропонує одночасно застосувати і застереження, і обмеження дозвілля з встановленням особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що фактично є забороною відвідувати у вечірній час парки, кафе, справно відвідувати навчальні установи та ін.. При цьому, слідчий одночасно пропонує направити ОСОБА_8 до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення на 1 рік. Варто зазначити і те, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» № 20/95-ВР від 24.01.1995 р. (зі змінами і доповненнями в редакції від 26.10.2014 р.) до загальноосвітніх шкіл соціальної реабілітації направляються за рішенням суду діти віком від 11 до 14 років, а до професійних училищ соціальної реабілітації - віком від 14 років , що не конкретизується у клопотанні. Слід зробити висновок, що слідчий не звернув увагу, що ОСОБА_8 досягнув віку неповноліття, однак іменує його малолітнім.

До матеріалів провадження не долучено наказу про призначення слідчого СВ П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 спеціально уповноваженим слідчим на ведення справ відносно неповнолітніх.

В клопотанні не зазначено, не можна цього встановити і з реєстру матеріалів, який не складався слідчим, яким чином був залучений захисник у вказаному провадженні, адже на виконання вимог ст. 52 ч. 2 п. 2 КПК України слідчий зобов`язаний був забезпечити участь захисника відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», а не на особистих стосунках з адвокатом, про що винести постанову, якою у тому числі і повинен був доручити відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням.

На підтвердження повноважень захисника на участь у кримінальному провадженні надано ордер серія ДП № 8880010 від 16.01.2014 р., хоча діяння ОСОБА_8 вчинене 31 жовтня 2014 р., а свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_6 взагалі видано 07.10.2014 р.. При цьому, ордер наданий в копії, завіреній прокурором, а не в оригіналі, не підтверджує персоналізацію здійснюваного захисту, тобто не містить жодної інформації яким чином його залучено до участі у справі, у якому кримінальному провадженні він здійснює свої повноваження та на захист кого діє. Наведене свідчить про порушення права на захист неповнолітнього ОСОБА_8 ..

Слід зазначити і те, що частина 4 ст. 291 КПК України містить категоричну вимогу про те, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється, однак прокурор направив до суду разом з клопотанням матеріали кримінального провадження на 46 аркушах, що є неприпустимим.

Крім того, в порушення загальних правил діловодства клопотання надійшло до суду не пронумерованим, не прошитим та без складеного опису документів, доданих до нього.

Наведені істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення справи до судового розгляду на підставі наданого клопотання, у зв`язку з чим вказане клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 291-293, 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання у кримінальному провадженні № № 0000166 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ст. 297 ч. 3 КК України, повернути прокурору.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом одного місяця з дня отримання клопотання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1