Справа № 589/3096/15-к
Провадження № 1-кп/589/217/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" липня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Шостка Сумської області кримінальну справу №589/3096/15-к за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка Сумської області, громадянина України, освіта професійно - технічна, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ст.198, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України від 05 квітня 2001 року за №2341-ІІІ (далі КК України),-

ВСТАНОВИВ:
В один з днів восени 2013 року ОСОБА_6 , перебуваючи у лісосмузі, яка розташована в Артемівському мікрорайоні міста Шостка, знайшов пістолет марки «ПГШ 790» та, розуміючи, що даний пістолет є вогнепальною зброєю і для його придбання, носіння та зберігання потрібен передбачений законом дозвіл, не маючи відповідного дозволу на придбання, носіння та зберігання зброї, забрав знайдений ним пістолет, а таким чином незаконно придбав вказаний пістолет, який переніс, зберігаючи при собі у кишені куртки, до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив зберігати без передбаченого законом дозволу до 23 квітня 2015 року.

23 квітня 2015 року під час огляду помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено пістолет «ПГШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., виробництва СП «Шмайсер» (Україна), який згідно висновку судової балістичної експертизи №130 від 12 травня 2015 року є ручною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, виготовленим промисловим способом. Даний пістолет придатний до проведення пострілів шумовими патронами калібру 9 мм P.A. з використанням снарядів, що заряджаються окремо від патрону.

Крім того, в один з днів на початку січня 2015 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , дістав пістолет марки «ПГШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A. виробництва СП «Шмайсер» (Україна), який він незаконно придбав восени 2013 року, та в подальшому носив і незаконно зберігав за місцем свого проживання, та маючи умисел на незаконну переробку вогнепальної зброї, розібрав вказаний пістолет, та за допомогою викрутки у саморобний спосіб, зі ствола пістолету видалив штатну ствольну вставку з перетинкою.

23 квітня 2015 року під час огляду помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено пістолет «ПГШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., виробництва СП «Шмайсер» (Україна), який згідно висновку судової балістичної експертизи №130 від 12 травня 2015 року є ручною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, виготовленим промисловим способом, з наступним внесенням змін в конструкцію саморобним шляхом видалення штатної ствольної вставки з перетинкою. Даний пістолет придатний до проведення пострілів шумовими патронами калібру 9 мм P.A. з використанням снарядів, що заряджаються окремо від патрону.

Крім того, 31 березня 2015 року у нічний час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, вступив у попередню злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (кримінальне провадження відносно якого виділено в окреме провадження), та удвох вирішили відкрито заволодіти майном будь-якої особи, яка буде рухатись від залізничного вокзалу міста Шостка, достовірно знаючи про те, що близько 01 години 00 хвилин ночі прибуває електропотяг з міста Києва. Після цього для виконання задуманого ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 , удвох, близько 24 години 00 хвилин 31 березня 2015 року пішли до центру міста Шостка, а потім близько 01 години 00 хвилин 01 квітня 2015 року пішли у напрямку залізничного вокзалу міста Шостка та, рухаючись в напрямку вулиці Привокзальної з боку вулиці Кожедуба, побачили, що назустріч їм йшов раніше не знайомий чоловік, у якого з собою була дорожня сумка. Побачивши даного чоловіка, який йшов один, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 вирішили відкрито заволодіти майном даного чоловіка, однак не бажаючи, щоб потерпілому допомогли сторонні особи, а вони відразу були затримані на місці вчинення злочину, домовилися між собою, що підуть слідом за даним чоловіком та у більш підходящому місці, де не буде вуличного освітлення і можливих свідків, нападуть на нього та заволодіють майном потерпілого. З метою виконання задуманого, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 пішли слідом за потерпілим, по дорозі, оглядаючи місцевість та оцінюючи довколишню обстановку і обираючи місце, найбільш підходяще для вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, ідучи слідом за потерпілим, ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 дійшли по АДРЕСА_2 та, оцінивши довколишню обстановку і, з огляду на те, що не було перехожих та ліхтарів вуличного освітлення, розуміючи, що це є слушний момент та підходяща обстановка для вчинення задуманого кримінального правопорушення, домовилися між собою про те, що ОСОБА_5 і далі буде йти слідом за потерпілим, а неповнолітній ОСОБА_7 побіжить навкруги будинку, щоб вибігти назустріч потерпілому в той час, коли ОСОБА_5 йтиме позаду потерпілого, і таким чином, полегшити здійснення відкритого викрадення майна потерпілого. Узгодивши таким чином свої подальші дії, скеровані на реалізацію злочинного наміру, ОСОБА_5 для виконання задуманого та діючи в інтересах групи продовжував йти слідом за ОСОБА_4 , а неповнолітній ОСОБА_7 оббіг довкола будинку та вибіг назустріч ОСОБА_8 , в той час, коли останній підійшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Знаходячись біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 , діючи узгоджено між собою, підбігли до ОСОБА_4 з метою відкритого викрадення майна останнього, а саме, ОСОБА_5 , діючи в інтересах групи, підбіг до ОСОБА_4 ззаду, та своєю долонею закрив рот потерплому, щоб останній не мав змоги кричати і не міг покликати на допомогу, а в цей час неповнолітній ОСОБА_7 підбіг до потерпілого спереду та, діючи в інтересах групи, став обшукувати кишені його одягу у пошуках майна, яким можна заволодіти. Оскільки потерпілий здійснював активний опір та намагався вивернутися від нападників, то ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 , діючи узгоджено між собою, з метою забезпечення можливості заволодіти майном потерпілого, та реалізуючи спільний злочинний намір, нанесли йому множинні удари по тулубу та голові.

Після цього, ОСОБА_5 не зупиняючись на досягнутому, переслідуючи мету незаконного збагачення та розуміючи, що відкрито, із застосуванням насильства, яке не є

небезпечним для життя та здоров`я, заволодіти майном потерпілого не вдається, оскільки останній чинить активний опір, діючи в інтересах групи та за мовчазної підтримки неповнолітнього ОСОБА_7 , раптово та несподівано для потерпілого, дістав пістолет «ПГШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., виробництва СП «Шмайсер» (Україна), який носив з собою без передбаченого законом дозволу, та став погрожувати застосуванням пістолета, приставляючи його до тулуба потерпілого, що останній сприймав реально. Оскільки потерпілий і після цього продовжував здійснювати активний опір діям ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_7 , через що останній не міг у повному обсязі перевірити кишені потерпілого з метою відшукання майна, яким можна заволодіти, то ОСОБА_6 , діючи в інтересах групи, передав пістолет «ПГШ 790» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм P.A., виробництва СП «Шмайсер» (Україна), неповнолітньому ОСОБА_7 , щоб самому мати змогу більш сильно утримувати потерпілого з метою забезпечення можливості заволодіння майном останнього. Після цього, неповнолітній ОСОБА_7 , утримуючи в руці пістолет, який передав йому ОСОБА_6 , приставив зазначений пістолет до тулуба потерпілого, наказуючи останньому мовчати. В результаті вчинених злочинних дій відносно ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_7 заволоділи наступним майном: чоловічою шкіряною курткою, вартістю 1500 гривень; грошима в сумі 17 гривень; спортивною сумкою, яка для потерпілого матеріальної цінності не являє; чоловічою сорочкою, вартістю 170 гривень; чоловічими спортивними штанами, вартістю 100 гривень; окулярами у металевій оправі з футляром з полімерного матеріалу, загальною вартістю 135 гривень; мобільним телефоном марки «Нокіа», в якому знаходилась сім-карта оператора стільникового зв`язку «МТС», які для потерпілого матеріальної цінності не являють, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1922 гривні 00 копійок, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися ним на власний розсуд.

В результаті дій ОСОБА_5 та неповнолітнього ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синця в області лоба по середній лінії (1), в лівій вилицевій області (1), на спинці носа (1), на лівій вушній раковині (1), які згідно висновку судово-медичної експертизи №72 від 01 квітня 2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Крім того, ОСОБА_5 при вищезазначених обставинах в ході вчинення нападу на ОСОБА_4 , діючи спільно з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що посвідчення ветерана МВС, яке вони витягли з кишені одягу потерпілого, є важливим особистим документом та маючи умисел на заволодіння важливим особистим документом ОСОБА_4 , у нічний час близько 01 години 30 хвилин 01 квітня 2015 року заволоділи посвідченням ветерана МВС на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , виданим ФЕВ УМВС України в Сумській області 16 квітня 2003 року, яке є важливим особистим документом. В подальшому, це посвідчення ОСОБА_5 забрав собі та зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

23 квітня 2015 року під час допиту ОСОБА_5 , останній видав вищезазначене посвідчення ветерана МВС на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_5 , 04 квітня 2015 року близько 07 години 00 хвилин, продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи мету незаконного збагачення, не зупиняючись на досягнутому, маючи умисел на заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна завідомо здобутого злочинним шляхом та на той час вже будучі обізнаним про вчинення неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відкритого викрадення мобільного телефону марки «LENOVO A 369I», який належав ОСОБА_10 , заздалегідь не обіцяючи придбав у неповнолітнього ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон, чим забезпечив собі можливість розпоряджатися ним як своїм власним. Після цього ОСОБА_5 протягом часу з 04 квітня 2015 року до 23 квітня 2015 року зберігав контроль над придбаним мобільним телефоном.

23 квітня 2015 року під час огляду помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «LENOVO A 369I», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованих йому злочинів передбачених ч.2 ст.187, ст.198, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.357 КК України визнав повністю і підтвердив обставини зазначені у обвинувальному акті. Щиро розкаюється у вчинених злочинах, просить суворо не карати та дати йому шанс виправитися. Обіцяє не вчиняти подібного.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 , необхідно кваліфікувати:

- за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;

- за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом;

- за ч.1 ст.263 КК України, як носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу;

- за ч.1 ст.263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї;

- за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння шляхом розбою важливим особистим документом.

Відповідно до ст.12 КК України злочини передбачені:

- ч.2 ст.187, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України відносяться до тяжких злочинів;

- ст.198 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості;

- ч.3 ст.357 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання, суд визнає згідно із ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням, повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочинів по епізодам розбійного нападу на ОСОБА_4 та заволодіння важливим особистим документом ОСОБА_4 , особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєних злочинів, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, характеристику особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, вчинив злочини проти власності, громадської безпеки та авторитету органів державної влади, під час вчинення яких було завдано шкоду здоров`ю потерпілого, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчинених злочинів, суд вважає, що його виправлення та перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно обрати покарання у межах санкцій передбачених ч.2 ст.187 у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, ст.198, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі, і за ст.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі за правилами передбаченим ч.1 ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області судової балістичної експертизи №130 від 12 травня 2015 року в розмірі 491 гривня 04 копійки.

Речові докази по кримінальній справі відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, суд вважає за необхідне:

- чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, чоловічі байкові штани чорного кольору, окуляри в металевій оправі жовтого кольору, сумку з щільної тканини чорного кольору з двома ручками та кишенею в передній частині, футляр з полімерного матеріалу сірого кольору зі

вставкою жовтого кольору та посвідчення ветерана МВС на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 видане ФЕВ УМВС України в Сумській області 16 квітня 2003 року, які передані на зберігання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили повернути останньому як законному володільцю;

- пістолет «ПГШ 790» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. виробництва СП «Шмайсер» (Україна), протяжку на марлевому тампоні з каналу ствола пістолету «ПГШ 790» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. виробництва СП «Шмайсер» (Україна), викрутку та металеву трубку, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області після набрання вироком законної сили знищити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, слід залишити без змін, у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ст.198, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.3 ст.357 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна;

- за ст.198 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк два роки.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України перевести менш суворий вид покарання у вигляді 2 років обмеження волі, призначене за ч.3 ст.357 КК України, в більш суворий - позбавлення волі, виходячи із наступного співвідношення - одному дню позбавлення воли відповідає два дня обмеження волі, що становить один рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, але на строк не більше шістдесяти днів, залишити без зміни у вигляді домашнього арешту з покладенням тих самих обов`язків із забороною залишати житло за місцем проживання з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області судової балістичної експертизи №130 від 12 травня 2015 року в розмірі 491 гривня 04 копійки.

Речові докази по кримінальній справі:

- чоловічу шкіряну куртку чорного кольору, чоловічі байкові штани чорного кольору, окуляри в металевій оправі жовтого кольору, сумку з щільної тканини чорного кольору з двома ручками та кишенею в передній частині, футляр з полімерного матеріалу сірого кольору зі вставкою жовтого кольору та посвідчення ветерана МВС на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_2 видане ФЕВ УМВС України в Сумській області 16 квітня 2003 року, які передані на зберігання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили повернути останньому як законному володільцю;

- пістолет «ПГШ 790» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. виробництва СП «Шмайсер» (Україна), протяжку на марлевому тампоні з каналу ствола пістолету «ПГШ 790» № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А. виробництва СП «Шмайсер» (Україна), викрутку та металеву трубку, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шосткинського МВ УМВС України в Сумській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1