Справа № 473/5711/14-к
ВИРОК
іменем України
"13" січня 2015 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження №0002092 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нечаяне, Миколаївського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого 25.08.2004 року Вознесенським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 17.07.2006 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ч.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.162 КК України до 6 років позбавлення волі, 04.07.2014 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, - у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2014 року, приблизно о 17 год. 00 хв., більш точний час досудовим слідством не встановлено, по вул.Садова в с.Дорошівка, Вознесенського району, Миколаївської області, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпивали спиртні напої. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка, яка переросла у бійку, від чого у останнього випав з кишені мобільний телефон Nokia Xpress Music. ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення майна, підібрав з землі вказаний мобільний телефон вартістю 350 грн., у якому була картка пам`яті Mikro SD 1 gb вартістю 50 грн. та сім-карта мобільного оператора МТС вартістю 10 грн., якими ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд. В результаті таємного викрадення чужого майна ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 шкоду на загальну суму 410 грн. Умисні протиправні дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування та просить суд розглядати кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставив, які ніким не оспорюються.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав, від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 29 вересня 2014 року по вул.Садова в с.Дорошівка між ним та обвинуваченим відбувся конфлікт, під час якого і зник його мобільний телефон. Пояснив, що чітко подій не пам`ятає, оскільки був випивший. Після зникнення телефону наступного дня звернувся до міліції. Просив суворо обвинуваченого не карати.

Окрім пояснень потерпілого ОСОБА_5 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі огляді місця події від 30.09.2014 року та протоколі проведення слідчого експерименту від 06.10.2014 року.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочину.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий та на момент скоєння злочину мав непогашену судимість за злочин проти власності, вчинив злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку в наркологічному кабінеті Вознесенської ЦРЛ не перебуває, але згідно із висновком судово-психіатричної експертизи №561 від 26.11.2014 року має легку розумову відсталість; наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_4 в силу ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкцій ч.2 ст.185 КК України.

При цьому, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений 04.07.2014 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, і вчинив новий злочин в період іспитового строку при призначенні останньому покарання суд враховує вимоги ч.3 ст.78 КК України згідно із якою у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні. Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.07.2014 року і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та доставки його до Миколаївського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області доручити Вознесенському МВ УМВС України в Миколаївській області після вступу вироку з законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту після вступу вироку в законну силу.

Речові докази, а саме: мобільний телефон Nokia Xpress Music, картку пам`яті Mikro SD 1 gb, передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 , - залишити останньому як власнику.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а підсудним в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_1