АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11кп/796/1016/2015 Головуючий в суді 1інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, кримінальне провадження № 0007819 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Букове Виноградарського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 24.12.2010 року Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, 11.02.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 - тримання під вартою - залишено без змін до вступу вироку у законну силу.

По справі вирішено питання речових доказів.

За вироком суду, ОСОБА_6 08.09.2014 року приблизно о 14 год. 20 хв., знаходячись по АДРЕСА_3 помітив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_9 , у якої на шиї знаходився ланцюжок жовтого кольору, та вирішив повторно відкрито викрасти чуже майно.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_9 коли остання заходила до під`їзду вказаного будинку та з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Після чого з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, завдавши потерпілій шкоду в розмірі 4 277 грн.

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_6 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, які були встановлені судом, захисник вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим в частині призначеного покарання. Зазначає, що ОСОБА_6 призначено покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, оскільки судом не взято до уваги, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а саме, що батько ОСОБА_6 потребує термінового хірургічного втручання. Стверджує, що посилання суду на те, що жодних доказів на підтвердження родинних зв`язків із обвинуваченим ОСОБА_6 не може слугувати підставою до неврахування саме збігу тяжких сімейних обставин. Вважає, що з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин щодо ОСОБА_6 можуть бути застосовані норми ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у повторному відкритому викраденні чужого майна, за обставин, викладених у вироку, про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 186 ч. 2 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені доказами в справі в їх сукупності, які не заперечувались також і ОСОБА_6 , досліджувались судом за згодою обвинуваченого та інших учасників судового процесу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та ніким з учасників провадження в апеляційних скаргах не оспорюються.

Колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, перевіряє вирок суду в межах поданих апеляційних скарг.

Доводи апеляційної скарги захисника, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, оскільки судом не взято до уваги мотив вчиненого злочину, не заслуговують на увагу, оскільки судом при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 досліджено всі обставини, які мають значення при визначенні виду та розміру покарання.

Так, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,а саме те, що ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, мотиви вчинення злочину, дані про особу винного, який раніше засуджений, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням зазначених обставин в їх сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку, про необхідність призначення ОСОБА_6 мінімального покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 186 КК України та неможливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства.

Підстав для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, як ставиться питання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

______________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4