Справа № 159/7764/14-к
Провадження № 1-кп/159/29/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 22 січня 2015 року
Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайонного суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000981 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого автомеханіком в ППЯвір-Ковель, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого : 26.01.2004 року Ковельським міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 189 КК України, ст. 70 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі п. а ст. 1 Закону України Про амністію від 11.07.2003 року; 05.06.2007 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 153 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України до п`яти років позбавлення волі; 24.12.2007 року вироком Апеляційного суду Волинської області вирок Ковельського міськрайонного суду від 05.07.2007 року щодо ОСОБА_6 в частині кваліфікації дій, призначення покарання, стягнення моральної шкоди, судових витрат і речового доказу скасовано, дії ОСОБА_6 перекваліфіковано з ч.3 ст.153 КК України на ч. 2 ст.153 КК України та призначено покарання у виді шести років позбавлення волі, 29.05.2009 року постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області не відбуту частину покарання ОСОБА_6 два роки десять місяців двадцять чотири дні замінено більш м`яким покаранням, виправними роботами терміном на два роки із відрахуванням в дохід держави 20% від заробітку та звільнено його з-під варти; 19.07.2011 року ОСОБА_4 знятий з обліку Ковельського МРВ КВІ у зв`язку з відбуттям покарання;15.07.2013 року Ковельським міськрайонним судом за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

24.10.2014 на території внутрішнього двору Ковельського МВ, який розташований за адресою: вулиця Незалежності, 119 А в м. Ковелі, в період часу з 10:24 год. по 12:30 год. в ході проведення огляду салону автомобіля марки БМВ д.р.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , в спортивній сумці, котра знаходилась у багажному відділенні вказаного автомобіля, виявлено та вилучено пістолет, який відповідно до висновку експерта № 895 від 12.11.2014 є вогнепальною зброєю - переробленим однозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом 26,5 мм сигнального пістолета зразка 1930 р., № НОМЕР_2 , 1942 року виготовлення.

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати ч. 1 ст. 263 КК України.

Своїми умисними діями, що виразились у незаконному носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

19 грудня 2014 року між прокурором ОСОБА_8 та підозрюваним Рибай ( ОСОБА_6 ) укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні;

б) сприяти розслідуванню кримінального правопорушення у з`ясуванні всіх обставин.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 263 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням .

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідний.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку.

б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів йому роз`яснено і є зрозумілими.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1КК України та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор просив затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Злочин, передбачений ст. 263 ч.1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З показів в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.12.2014 року у кримінальному провадженні № 0000981, укладену між прокурором Ковельської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України призначивши йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять) років .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з покладанням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_4 залишити попередню - особисте забов`язання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в сумі 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 96 коп.

Речові докази: DVD R диск з відео файлами, які зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження, пістолет зразка 1930 р., № НОМЕР_2 , 1942 року виготовлення, який переданий на зберігання до складу ВМЗ УМВС України у Волинській області знищити,

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена

Головуючий:ОСОБА_1