СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-45
2007 р. Головуючий
справи - Михайленко В.П.
в апеляційній Інстанції - Храпко В.Д.
УХВАЛА

МЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 р
Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого Храпка В.Д.

суддів Сіренка Ю.В., Магда Л.Ф.

при секретарі ФедьоркоМ.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду від
14 листопада 2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського
обласного військового комісаріату про виплату боргу по пенсії

встановила:

ОСОБА_1.
пред'явив позов до Черкаського обласного військового комісаріату про виплату
боргу по пенсії. Зазначав, що в грудні 1988 р. відповідачем йому була
призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб». При
перерахунку пенсії відповідачем було порушено методику нарахування і
зарахування грошового забезпечення за 2005 p., внаслідок чого
було недоплачено 9036 грн. 60 коп.
В зв'язку із цим просив зобов'язати Черкаський обласний військовий комісаріат
провести виплату боргу в сумі 9036 грн. 60 коп. перерахованої пенсії за вислугу
років за 2005 р.

Постановою
Уманського міськрайонного суду від 14 листопада 2006 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить постанову суду скасувати, як постановлену із порушенням
матеріального права, а по справі постановити нову постанову про задоволення
позову.

Перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції судова колегія
приходить до висновку про відхилення скарги по наступних підставах.

Відповідно до
ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції

правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до
п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» встановлено, що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» мають
право на перерахунок пенсії з урахуванням положень цього Закону та
виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1 січня 2005 p., а із січня 2006 р. - 100 відсотків перерахованої пенсії. Особам, віднесеним
в установленому законом порядку до ветеранів війни,
відповідний статус яких їм надано за участь у
Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років і у війні з імперіалістичною Японією
в сершгі-вересня 1945 року, та особам, які брали
участь в інших бойових діях, що передували згаданим війнам, а також
дружинам загиблих (померлих) зазначених осіб раніше призначені пенсії перераховуються і виплачуються з 1 січня 2005 р. у
100-відсотковому розмірі нарахованої пенсії ( Закон №
1769-ІУ від 15 червня 2004 p.).

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1. не відноситься до осіб
, яким з 1 січня 2005 р. виплачується перерахована пенсія у 100-відсотковому
розмірі.

Посилання в апеляційній скарзі на ст. 39 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» (Закон №
2285-ІУ від 23 грудня 2004 р.) а на Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»
безпідставне, поскільки вказані Закони регулюють виплату , щомісячної надбавки відповідно
до Закону № 1769-ІУ.

Розмір відсотків перерахунку і строки виплати передбачені Законом № 1769-ІУ
ніякими законами не змінювались.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються в не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або можуть призвести
до неправильного вирішення справи..

Керуючись
ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного
суду від 14 листопада 2006 р. - відхилити, а постанову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного
місяця до суду касаційної інстанції.