Справа № 208 - 2007 p. Головуючий в 1 - й інстанції
Категорія ч. 1 ст. 119 КК України Доповідач Бугрименко
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року лютого місяця 27 дня

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі

Головуючого Годуна В.А.

Суддів Делієва О.М., Бугрименка В.Г,

При секретарі Дьяченко В.М.

З участю прокурора
Литвиненка О.О., засудженого
ОСОБА_1, законного

представника ОСОБА_2, адвокатів ОСОБА_3, ОСОБА_4, потерпілої
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав
участь при розгляді справи в суді, і представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката
ОСОБА_4 на вирок Бериславського районного суд Херсонської області від 25 грудня
2007 року, -

ВСТАНОВИЛА

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено зач.1
ст. 119 КК України до позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст.
75, 76 КК
України він звільнений
від відбування покарання з

випробуванням на
іспитовий строк 2 роки і на нього покладено обов'язки не виїжджати за

межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально -

виконавчої
системи і періодично один раз на місяць
з'являтися в органи кримінально -

виконавчої системи для реєстрації.

Міра запобіжного заходу - підписка про невиїзд.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь Херсонського обласного бюро судово

- медичних експертиз 987 гривень 96 копійок судових витрат за проведення
експертиз.

Вироком
суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним і він засуджений за те, що

23
квітня 2006 року близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
біля будинку АДРЕСА_2 вчинив вбивство
через необережність ОСОБА_6

В апеляціях

прокурор, який
приймав участь при розгляді справи в суді, не заперечуючи доведеності

вини ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який той засуджений, та правильності кваліфікації

2

його дій,
покликається на незаконність вироку в частині застосування щодо ОСОБА_1 вимог
ст. 75 КК України. З цих підстав просить вирок скасувати і постановити новий
вирок, призначивши ОСОБА_1 покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки з
поміщенням до кримінально - виконавчої установи,

адвокат ОСОБА_4 в інтересах
потерпілої ОСОБА_5 вказує на незаконність і необґрунтованість вироку в частині
кваліфікації дій засудженого і м'якості призначеного покарання. Вважає, що
ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за ч.2 ст. 121 КК України. Просить вирок
скасувати , а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора про скасування вироку з
вказаних в апеляції прокурора підстав, засудженого і його адвоката
та законного представника про залишення вироку без зміни, потерпілу ОСОБА_5 і адвоката
ОСОБА_4, які просили вирок щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляцій , колегія суддів вважає, що апеляції підлягають частковому задоволенню з таких
підстав.

Висновок суду
першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину при вказаних у вироку обставинах відповідає фактичним
обставинам справи і підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами,
яким суд дав належну правову оцінку.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_1 кваліфіковані
зач. 2 ст. 121 КК України і це обвинувачення підтримала потерпіла в судовому
засіданні. Суд перекваліфікував дії засудженого на ч.1 ст. 119 КК України .
Колегія суддів вважає, що таке рішення суду відповідає вимогам матеріального
права і такий висновок суду знайшов об'єктивне підтвердження в судовому
засіданні.

Доводи апеляції
представника потерпілої, що ОСОБА_1 вчинив більш тяжкий злочин, а саме умисно
спричинив ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілого, перевірялися судом першої інстанції
і обгрунтовано визнані такими, що не відповідають дійсності.
Відповідальність за умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень наступає у
випадках коли винна особа діяла с
прямим чи непрямим умислом, або коли її умисел був спрямований на
спричинення невизначеної шкоди. В останньому випадку відповідальність настає за
тілесне ушкодження, яке фактично було спричинено.

Так як на досудовому слідстві так і
в судовому засіданні ОСОБА_1 у вбивстві через необережність ОСОБА_6 вину визнав
повністю і пояснив, що 23 квітня 2006 року він після вживання спиртних напоїв
близько 19 години йшов по АДРЕСА_2 на лавочці побачив ОСОБА_7 і незнайомого
хлопця, до яких підсів і став спілкуватися з ОСОБА_7. Незнайомий хлопець став
висловлювати йому претензії щодо його
присутності на що він підійшов до цього хлопця, яким виявився ОСОБА_6, і
, взявши його за одяг, підняв з лавочки і два рази ударив спиною об бетонну
огорожу після чого штовхнув його в область грудей, ОСОБА_6 упав а він став
втікати з місця пригоди. Позбавляти потерпілого життя або спричиняти йому тяжкі
тілесні ушкодження він не мав.

Свідок ОСОБА_8 показала в суді, що близько 19 години перебувала на подвір'ї
свого будинку і побачила як засуджений і
ОСОБА_6 штовхали один одного, при цьому ОСОБА_6 розташовувався спиною до
паркану. Вона зайшла в будинок і повідомила про конфлікт

хлопців, що там
знаходилися, а коли вийшла на вулицю то ОСОБА_6 лежав обличчям вниз без
ознак життя , а ОСОБА_1 втікав з місця пригоди.

3

З перевірених в
суді показань свідка ОСОБА_7, які той давав на досудовому слідстві вбачається, що він дійсно був очевидцем конфлікту
між потерпілим і засудженим та бачив як ОСОБА_1 декілька разів ударив ОСОБА_6 в область грудної
клітки.

Свідок ОСОБА_9
показана, що ОСОБА_7 був її співмешканцем і розповідав їй, що на момент
вказаного конфлікту він перебував в стані сильного алкогольного сп'яніння, а
тому не може пояснити причину виникнення конфлікту. Бачив тільки як ОСОБА_6 і
ОСОБА_1 штовхали один одного, ударів ніхто нікому не наносив.

За висновком судово - медичної
експертизи смерть ОСОБА_6 настала в результаті дії тупих предметів, що призвело
до забою серця.

В судовому
засіданні експерт дав пояснення, що такі наслідки могли бути можливими у виключному випадку і в результаті одного удару
або поштовху в область грудної клітини.

Сукупність
перевірених судом першої інстанції доказів об'єктивно свідчить, що наносячи удар чи поштовх ОСОБА_6 в область
грудної клітки ОСОБА_1 не усвідомлював можливості спричинення потерпілому
як тяжких тілесних ушкоджень так і настання в результаті його дії смерті
ОСОБА_6, хоча повинен і міг передбачити настання таких наслідків. Тобто в діях
ОСОБА_1 як по відношенню до спричинених ОСОБА_6 тілесних ушкоджень так і до
настання смерті потерпілого є необережне форма вини, а тому дії засудженого
кваліфіковані правильно.

На думку колегії суддів при
призначенні покарання ОСОБА_1 суд першої інстанції

порушив вимоги
ст.ст. 65, 75 КК України щодо достатності і справедливості призначеного

покарання , в зв'язку з чим вирок в
цій частині підлягає скасуванню Засуджений дійсно,

як
вказав суд, вчинив
злочин в неповнолітньому віці,
вперше, позитивно

характеризується. Колегія суддів
вважає, що сукупність цих обставин, а також визнання

засудженим вини та щире каяття
давали суду підстави призначити ОСОБА_1
більш мяке

покарання, ніж передбачено санкцією
ч.1 ст. 119 КК України, але не звільняти його від

відбування покарання. Разом з тим, злочин ОСОБА_1 вчинив в стані алкогольного

сп'яніння, що враховується колегією
суддів як обставина, що обтяжує його
покарання, a

тому звільнення його від відбування
покарання є занадто мяким покаранням При таких

обставинах, виправлення і
перевиховання засудженого можливе лише
в умовах ізоляції

від
суспільства.

З оглядом на викладене і керуючись ст. 378 КПК України,
колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА

Апеляцію прокурора, який приймав участь при розгляді
справи в суді, і адвокат ОСОБА_4
задовольнити частково.

Вирок Бериславського районного суду Херсонської області від 25 грудня 2006
року щодо ОСОБА_1 в частині призначеного йому покарання та застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України
скасувати. Призначити ОСОБА_1 за ч.1 ст. 119 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на 2 ( два) роки з
поміщенням до кримінально - виконавчої установи.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 змінити, взяти його під варту в запі
суду,

Початок строку відбування покарання рахувати з 27 лютого 2007 року.

4

Вирок може бути оскаржений і на нього може бути принесено подання
прокурором в місячний строк з моменту його проголошення, а засудженим - в той
же строк з моменту вручення йому копії вироку шляхом
подачі касаційної скарги чи внесення подання до Верховного Суду України через апеляційний суд Херсонської області.