ВІЙСЬКОВИЙ СУД СІМФЕРОПОЛЬСЬКОГО ГАРНІЗОНУ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року м. Сімферополь

Військовий суд Сімферопольського гарнізону під головуванням судді Сенька М.Ф., при секретарі
Бордуленко М.Ю, за участю обвинувача -
помічника військового прокурора Євпаторійського гарнізону лейтенанта
юстиції Феленка Ю.А. та підсудного ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням старшого
матроса військової частини А 1100

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у в селі Плодородие, Михайлівського
району, Запорізької області, громадянина України, з середньо - спеціальною
освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не
судимого, призваного на військову службу в квітні 2006 року
Василівсько-Михайлівськими районним віськовим комісаріатом Запорізької області,
стосовно якого обрано запобіжний захід у вигляді нагляду- командування
військової частини А 1100

у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.1 КК
України.

Судовим слідством,
військовий суд

встановив:

ОСОБА_1 14 січня 2007 року в потязі № 342 «Москва - Євпаторія» біля 6 години таємно
викрав у громадянина ОСОБА_2 мобільний телефон NOKIA - 3250 і зарядний
пристрій до нього загальною вартістю 1300
грн. (телефон - 1270
грн., зарядний пристрій -
30 грн.).

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у скоєному визнав
повністю, про обставини злочину дав показання, які за змістом відповідають
викладеному вище і пояснив, що викрав телефон для власного використання.

Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і ці
обставини їм не оспорюються.

Суд, оскільки проти цього не
заперечували учасники судового розгляду, визнав недоцільними дослідження
доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались.

Оскільки ОСОБА_1 14 січня 2007 року таємно
викрав майно громадянина ОСОБА_2 вартістю 1300 грн., то суд такі його дії кваліфікує за ст. 185 ч. 1 КК України.

При призначенні покарання підсудному суд в якості
обставини, що пом'якшуює покарання визнає його щире каяття. При цьому суд
відмовляє у визнанні такими обставинами явку підсудного з повинною та
відшкодування потерпілому завданих збитків, оскільки вони не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності притягується вперше, до призову на військову службу ні в чому
гідному осуду помічений не був, працював, з місця роботи, співслужбовцями
та командуванням характеризувався виключно позитивно.

Виходячи з аналізу наведених обставин, з урахуванням
особи підсудного та його матеріального стану суд приходить до висновку про
можливість призначити ОСОБА_1у мінімальне покарання
передбачене санкцією ст. 185 ч. 1 КК України і вважає, що таке покарання буде необхідним і
достатнім для виправлення його поведінки.

Керуючись ст.ст.
321- 323 КИК України,
військовий суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, на
підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 30
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять ) грн.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

мобільний телефон NOKIA
- 3250, серійний
номер НОМЕР_2, зарядний
пристрій до нього, а також гарантійний талон НОМЕР_1 - передати власнику ОСОБА_2.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 нагляд командування
військової частини А 1100
скасувати.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до
військового апеляційного суду Військово-Морських Сил через військовий місцевий
суд Сімферопольського гарнізону протягом п'ятнадцяти днів з моменту його
проголошення.