Провадження № 11-кп/792/294/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 689/2762/14-к ОСОБА_1
Категорія: : ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Ярмолинецького районного суду від 2 березня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого, -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.
На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_10 звільнено від призначеного даним вироком покарання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_10 на її користь моральну шкоду в сумі 3000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., а всього стягнуто 4500 грн.
В решті позовних вимог відмовлено.
За вироком суду 22 лютого 2014 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи на власній присадибній ділянці, що по АДРЕСА_1 , розпочав словесну суперечку із своєю сусідкою ОСОБА_7 , яка прийшовши до нього на господарство, просила припинити проведення зварювальних робіт, оскільки це заважало їй дивитися телевізор.

Поведінка ОСОБА_7 роздратувала ОСОБА_10 та викликала у нього злочинний намір на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 взяв із землі захисну маску для зварювальних робіт, підійшов до ОСОБА_7 та умисно наніс нею їй один удар в область правої частини обличчя.

В результаті протиправних дій ОСОБА_10 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді переривчастого садна в правій виличній ділянці, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Стверджує, що ОСОБА_10 не мав наміру умисного спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, оскільки остання здійснила на нього напад, а ОСОБА_10 лише захищався. Захисник вважає, що вирок винесений без врахування дійсних обставин справи, а також доказів, які підтверджують невинуватість ОСОБА_10 , а тому не може залишатись чинним.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_7 , прокурора, які проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, за яке його засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину не визнав та показав, що 22.02.2014 року він почав ремонт теплиці, найняв двох людей для проведення зварювальних робіт, погодив ці роботи з Ярмолинецьким РЕМ. Під час проведення робіт ОСОБА_7 зайшла в теплицю, кинула ногою зварювальний апарат і той вийшов з ладу. Потім він відштовхнув потерпілу рукою, а вона вдарила його маскою для зварювальних робіт. Вони впали на землю, потерпіла пхала йому в рот болото. Вказав, що ОСОБА_7 вже притягнуто до відповідальності за нанесення йому тілесних ушкоджень. Він тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 22.02.2014 року не наносив та вказав, що подряпину на обличчі під оком вона зробила собі сама.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що 22.02.2014 року близько
16 год., коли хотіла подивитись телевізор у зв`язку з революційними подіями на Майдані в м. Києві, почалися перебої з електроенергією, оскільки у сусіда працював електро-зварювальний апарат. До неї подзвонила сусідка ОСОБА_12 , сказала, що в неї також не показує телевізор через перепади електроенергії. Вона двічі ходила до ОСОБА_10 та просила робітників припинити зварювальні роботи. Пізніше ще раз пішла, зайшла в теплицю, вперлася ногою в зварювальний апарат, взяла електрозварювальника ОСОБА_13 за руку та сказала йому злазити з драбини. Тоді підбіг ОСОБА_10 , який був на другій стороні теплиці, схопив маску, що лежала на землі, та вдарив її в праву сторону обличчя. Потім вони взяли один одного за груди, впали на землю та качалися. Вказала, що обмастила ОСОБА_10 болотом обличчя. Пізніше прибіг її чоловік і вони пішли додому. ОСОБА_10 приходив до неї додому, запитував чи сильно вдарив її, приносив мазь, хотів залагодити конфлікт.
Свідок ОСОБА_13 показав, що 22.02.2014 року він працював у ОСОБА_10 в теплиці, проводив зварювальні роботи. Прийшла ОСОБА_7 , просила припинити зварювання, оскільки через перепади електроенергії неможливо було дивитись телевізор. ОСОБА_10 взяв маску в руку і наніс їй удар в голову. Після цього вони впали на землю і ОСОБА_14 обмастила ОСОБА_10 обличчя болотом. Пізніше бачив кров у ОСОБА_7 на правій стороні обличчя біля ока.
Свідок ОСОБА_15 показав, що 22.02.2014 року працював у
ОСОБА_10 в теплиці. ОСОБА_7 приходила два рази, щоб виключити зварювальний апарат. Потім вона торкнула зварювальний апарат, сказала його виключити. Він пішов виключати зварювальний апарат, а коли
повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_10 боролися на землі в болоті.
Свідок ОСОБА_16 показав, що 22.02.2014 року за сараєм
обкопував сітки та чув, що на господарстві ОСОБА_10 була сварка. Зранку на другий день ОСОБА_7 прийшла до нього і сказала, що ОСОБА_10 вдарив її маскою по обличчю, біля правого ока у неї було садно. Ввечері того ж дня 22.02.2014 року ОСОБА_10 казав йому, що вони з ОСОБА_7 побилися.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що 22.02.2014 року вона була в
кухні, туди прийшов її батько ОСОБА_10 весь в болоті. Наступного дня при зустрічі ОСОБА_7 сказала їй, що її побив ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_12 показала, що 22.02.2014 року вона в другій
половині дня дивилася телевізор, який почав сніжити. Вона подзвонила до ОСОБА_7 і вони говорили про те, що ОСОБА_10 проводить зварку. На другий день при зустрічі ОСОБА_7 сказала їй, що ОСОБА_10 вдарив її маскою для зварювальних робіт. Вона бачила у ОСОБА_7 шрам біля ока.
Свідок ОСОБА_18 показала, що 22.02.2014 року вона
знаходилася неподалік від теплиці. Так як теплиця не була закрита, вона бачила, як ОСОБА_10 щось підняв з землі і вдарив ОСОБА_7 по обличчю. Потім вони впали на землю і почали качатися. Після цього вона бачила, що у потерпілої ОСОБА_7 було розбите лице біля правого ока
і текла кров.
Свідок ОСОБА_14 показав, що 22.02.2014 року близько 16 год., коли вони з дружиною ОСОБА_7 включили телевізор, на господарстві ОСОБА_10 проводились зварювальні роботи. Дружина пішла сказати, щоб він виключив зварювальний апарат, однак він проігнорував її прохання. Потім дружина знову пішла до ОСОБА_10 . Раптом ОСОБА_18 крикнула, що ОСОБА_10 б`є його дружину. Коли він прибіг, то побачив, що ОСОБА_10 був у болоті, а у його дружини біля правого ока було розсічене обличчя і текла кров, боліла голова. Він повів її до хати, де дружина сказала, що ОСОБА_10 вдарив її маскою для зварювальних робіт.
Свідок ОСОБА_19 показав, що 22.02.2014 року бачив, як чоловік потерпілої вів її під руку. Бачив, що у останньої текла кров з правої сторони обличчя біля ока. ОСОБА_20 сказала, що її вдарив ОСОБА_10 .

Об`єктивно винність ОСОБА_10 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується даними:

· висновку експерта № 38 від 03.03.2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді переривчастого садна в правій виличній ділянці розміром 3,5x0,2 см. Виявлене при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 тілесне ушкодження, заподіяне тупим предметом, за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці могло утворитись від не менше однієї травматичної дії тупого твердого предмету можливо із обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі до тупого твердого предмету. Судячи по характеру загоєння садна (садно покрите залишками буро-коричневих щільних шкірочок, які по краям відшаровані та частково відпали), воно може мати давність утворення в межах 5-6 діб від моменту заподіяння до огляду, проведеного 03.03.2014 року;
· висновку експерта № 277 від 28.11.2014 року, згідно якого у ОСОБА_7 наявне тілесне ушкодження у вигляді переривчастого садна в правій виличній ділянці розміром 3,5x0,2 см. Тілесне ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці могло утворитись від не менше однієї травматичної дії тупого твердого предмету або при співударі до тупого твердого предмету при падінні з висоти власного зросту вперед. По судово-медичним даним садна заживають протягом 7-18 діб. Це є усереднені строки. Строки загоєння саден різні, що залежить від величини та глибини ушкодження епідермісу, локалізації їх на тілі, віку, інфікованості, індивідуальних особливостей організму та інших умов. Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 в своїх показаннях вказують на наявність у ОСОБА_7 на правій половині обличчя кровоточивого ушкодження. Тому, в даному випадку, наявне у ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці цілком могло утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові слідчим та на які вказує підекспертна, тобто 22.02.2014 року від удару по обличчі справа тупим твердим предметом, яким могла бути і маска від зварювального апарату. Тілесне ушкодження у вигляді переривчастого садна в правій виличній ділянці за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень;
· вироку Ярмолинецького районного суду від 24.07.2014 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн. за нанесення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень під час конфлікту 22.02.2014 року.

Експерт ОСОБА_21 показала, що повністю підтримує висновки, зроблені нею по даній справі, і вказала, що даючи висновки №38 від 03.03.2014 року та №277 від 28.11.2014 року, особисто оглядала ОСОБА_7 . При проведенні експертизи №277 з 19.11.2014 по 28.11.2014 року у останньої біля правого ока ще було видно шрам. Вказала, що строки загоєння саден різні, що залежить від величини та глибини ушкодження епідермісу, локалізації їх на тілі, віку, інфікованості, індивідуальних особливостей організму та інших умов, а тому для дачі відповіді на питання «чи могли тілесні ушкодження ОСОБА_7 виникнути за обставин, на які вказує остання?», були витребувані матеріали кримінального провадження, за результатами дослідження складено висновок експерта № 277, згідно якого наявне у ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці цілком могло утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові слідчим, та на які вказує підекспертна, тобто 22.02.2014 року від удару по обличчі справа тупим твердим предметом, яким могла бути і маска від зварювального апарату.

Всім цим доказам по справі у їх сукупності суд першої інстанції дав належну правову оцінку, дії ОСОБА_10 вірно кваліфікував за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника на те, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються вище вказаними доказами його винуватості.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, фактичних обставин справи, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тих обставин, на які захисник ОСОБА_9 посилається в своїй апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 вчинив злочин невеликої тяжкості, є пенсіонером, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому місцевий суд прийшов до вірного висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про можливість застосування щодо ОСОБА_10 Закону України «Про амністію у 2014 році», про що обвинувачений просив в судовому засіданні.

Відповідно до п. «ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12
Кримінального кодексу України, особи, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на день набрання чинності цим Законом ОСОБА_10 досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а злочин, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а тому він підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2014 році» і підлягає звільненню від покарання.

Підстав для зміни чи скасування вироку стосовно ОСОБА_10 колегія суддів не вбачає, як і не вбачає підстав для закриття провадження у справі, про що просить у своїй апеляційній скарзі його захисник.

Вірно суд вирішив і цивільний позов потерпілої ОСОБА_20 , виходячи з принципів розумності та справедливості, із врахуванням ступеню фізичних та душевних страждань потерпілої, отриманих нею внаслідок вчиненого ОСОБА_10 кримінального правопорушення стосовно неї, а також обґрунтовано стягнув з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_20 витрати на правову допомогу.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Вирок Ярмолинецького районного суду від 2 березня 2015 року стосовно ОСОБА_10 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .