Справа 1-12708р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
липня 2008 року Снігурівський
районний суд Миколаївської
області

у складі : головуючого -
судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровській С.А.,

за участю
прокурора - Дяченко Д.О.,

адвоката - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2

народження,
уродженця радгоспу «Атбасарський»

Атбасарського району Целіноградської області, українця,

громадянина України,
не військовозобов»язаного,

з
неповною середньою освітою, не працюючого,

проживаючого за даними реєстрації АДРЕСА_1

фактичне місце проживання АДРЕСА_2,

раніше засудженого 30 травня 2006
року Суворівським

районним
судом м.Херсон за ст.186ч.1 КК України до трьох

років позбавлення волі з випробуванням на три роки з

застосуванням ст. 75 КК України

за ст.
164ч.1 КК України,

В С Т А
Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 згідно рішення
Снігурівського районного суду Миколаївської області від 23 вересня 2003 року
зобов»язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2
- ІНФОРМАЦІЯ_1 народження на користь
його матері ОСОБА_3 у розмірі 14 частини всіх видів заробітку,
але не менш одного неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 14 серпня 2003 року і до
повноліття дитини. Від сплати зазначених платежів підсудний злісно ухиляється,
до виконання рішення суду і внесення коштів не приступав, будь-якої іншого виду
допомоги на утримання дитини не надає. Заборгованість платежів станом на 01.06.2008 року склала
- 9278 грн. 65 коп.

У судовому засіданні підсудний
вину в скоєнні злочину визнав
повністю, пояснив, що дійсно від періодичних тимчасових заробітків мав грошові
доходи. Аліменти не сплачував за недостатністю коштів для задоволення власних
потреб. Натепер платежі розпочав, перерахувавши стягувачці 200грн. 16 липня
2008 року.

Крім повного визнання вини підсудним, його
вина у скоєнні злочину підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_3, яка
показала, що після припинення спільного проживання з підсудним самостійно
опікується сином, батьком якого є підсудний, через ненадання останнім
будь-якого виду допомоги у утриманні. За наявності доходів від підрядних робіт
підсудний мав фактичну можливість сплачувати аліменти.

На підставі ч.3 ст. 299 КПК України та
згодою учасників процесу суд не провадив за недоцільністю дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Дослідивши докази, суд
кваліфікує дії підсудного за ст.164ч.1 КК України -як злісне ухилення від
сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини аліментів.

Призначаючи покарання, суд враховує
на ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що є злочином невеликої
тяжкості, обставини справи, дані про особу
підсудного, який характеризується посередньо, відсутність обтяжуючих
покарання обставин.

На підставі викладеного, з урахуванням
думки потерпілої, суд вважає за можливе призначити підсудному покарання у
вигляді штрафу на користь держави.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину за ст.164 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на
користь держави у розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян -
2040 ( дві тисячі сорок)грн.

Міру
запобіжного заходу залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок
може бути подано апеляцію до
Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом 15-ти діб з
моменту проголошення.

Головуючий