Справа № 369/3411/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/762/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 14.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
14 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Києво Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2015 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Липовець, Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено, а кримінальне провадження відносно нього закрито у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання ухвалою законної сили залишено попередній у виді особистого зобов`язання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2 458, 04 грн (дві тисячі чотириста п`ятдесят вісім грн.. 04 коп.) процесуальних витрат.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно ухвали суду ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України за наступних обставин.

21 вересня 2014 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «FORD SIERRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.. Київська у м. Вишневе, Київської області зі сторони м. Боярка у напрямку м. Києва.

Рухаючись у вказаному напрямку поблизу перехрестя з вул.. Святошинська у м. Вишневе, навпроти ресторану «Райський рай», що розташований за адресою: вул.. Пролетарська, 153, с. Софіївська Борщагівка, Києво Святошинського району, Київської області, ОСОБА_8 не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, при зміні напрямку руху стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, при зміні напрямку руху перестроюючись в крайній лівий ряд, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки «MITSUBISHI COLT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в крайній лівій смузі, в попутному напрямку та здійснив з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «FORD SIERRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої плечової кістки на межі середньої тяжкості, оскільки для зрощення перелому плеча необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п. 1.5 дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, 2.3 «б», для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі; 10.1 перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 10.3 у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч повинен дати дорогу транспортному засобу, який знаходиться праворуч Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Порушення ОСОБА_8 вимог пунктів: 1.5; 2.3 (б); 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, просить змінити ухвалу суду першої інстанції, виключити з резолютивної частини ухвали вказівку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 процесуальних витрат на користь держави в сумі 2 458, 04 грн., в решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 вирок не постановлювався, до того ж дане кримінальне провадження було закрито, а ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності. Таким чином, суд першої інстанції неправомірно стягнув з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта, тому що виходячи зі змісту ст.ст. 124, 126 КПК України, суд вправі стягнути з обвинуваченого дані витрати в разі, якщо був би винесений вирок відносно обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України та обґрунтованість підстав закриття кримінального провадження підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Проте, відповідно до ч.1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Крім цього, п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» встановлено, що звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Таким чином, питання про судові витрати повинно вирішуватися при закритті кримінального провадження з нереабілітуючих підстав або в обвинувальному вироку суду. Судові витрати підлягають стягненню в дохід держави з осіб, щодо яких постановлений обвинувальний вирок навіть тоді, коли обвинувачений визнаний винним, але звільнений від покарання.

Як вбачається з ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2015 року, підставою для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 та звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України є примирення винного з потерпілим.

Виходячи із вищенаведеного, підстави, за яких суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження, є нереабілітуючими тому, судові витрати за проведення експертиз в розмірі 2 458 (дві тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн. 04 копійки підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Таким чином доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 є необґрунтованими та безпідставними, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 03.06.2015 року відносно ОСОБА_8 без зміни.

.
Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_2