Справа №
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007
року Дніпровський районний суд м.Херсона в складі:

головуючого судді Полив'яного
В.М.,

при секретарі Герасименко Н.М.,

за участю прокурора Сікиринського
Є.В.,

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона
кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, з повною загальною
середньою освітою, військовозобов'язаного, розлученого, непрацюючого, що мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого: 16.12.2003 року Дніпровським районним судом м.Херсона за ст.185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, згідно виконавчого листа №2-3569 від 05.11.2001
року, виданого Дніпровським районним судом м.Херсона,
зобов'язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 23
лютого 2006 року і до повноліття
дитини. Однак він рішення суду не виконує, на виклики до державного виконавця
не з'являється, постійного місця роботи не має, матеріальної допомоги дитині не
надає, від виплати аліментів на утриманні дитини злісно ухиляється, у зв'язку з
чим має заборгованість з 01.01.2003р. по 01.10.2006р. в сумі 5354грн.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що заборгованість по аліментам у нього виникла із-за
відсутності постійної роботи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно
скоєня злочину і тих фактичних обставин, при яких було скоєно злочин, розмір
заборгованості ОСОБА_2 по аліментам, оскільки вони ніким не оспорюються і проти
цього ніхто з учасників судового розгляду не заперечує.

Учасникам судового розгляду роз'яснено сутність і зміст ч.3 ст.299КПК
України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина
підсудного у вчинені злочину доведена і його дії правильно кваліфіковані за
ст.164 ч.1 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду
аліментів на утримання дітей.

Вирішуючи питання про вид і міру покарання підсудному,
суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину,
особу винного.

ОСОБА_2 свою вину визнав повністю, характеризується
позитивно, що суд визнає обставинами, які пом'якшують його покарання,

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_2, судом не
виявлено. Враховуючи вище зазначені
обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_2
можливо із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись СТ.СТ.323, 324
КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому
ч.1 ст. 164
КК України.

Призначити ОСОБА_2 покарання за ст.164 ч.1 КК України у
виді 1 (одного) року обмеження волі.

Застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, протягом
якого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Зобов'язання ОСОБА_2 про явку до суду - відмінити.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Херсонської області протягом

п'ятнадцяти діб з часу
проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду

м.Херсона.