У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна
В.О.,

суддів

Таран Т.С. і
Кармазіна Ю.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 9 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Чуднівського районного суду
Житомирської області від 30 січня 2006 року і ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області від 16
травня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

громадянин України, раніше не судимий,

засуджений
за ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на шість років
позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області від 16 травня 2006
року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за
те, що він 17 серпня 2005 року приблизно о 1-ій год. у власному будинку, що по
АДРЕСА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час сварки умисно
вбив ОСОБА_2, завдавши йому трьох ударів металевим валом у голову, від чого
настала смерть потерпілого.

У касаційній скарзі та доповнені до неї
засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення змінити, перекваліфікувати його дії з
ч. 1 ст. 115 КК України та ст. 118 КК України. Посилається на однобічність і
неповноту досудового слідства. Вказує на відсутність умислу на вчинення
умисного вбивства ОСОБА_2, зазначаючи, що завдав останньому тілесні ушкодження,
знаходячись у стані необхідної оборони, який виник внаслідок протиправних дій
потерпілого. Зазначає про порушення його права на захист.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що в задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 в умисному вбивстві
ОСОБА_2 підтверджується доказами, які суд всебічно і повно дослідив, давши їм
належну правову оцінку.

На досудовому слідстві ОСОБА_1 на допиті як підозрюваного та обвинуваченого
20.08.2005 року показував, що 16 серпня 2005 року вночі в своєму будинку виявив
ОСОБА_2, який зайшов у його відсутності до нього дивитись телевізор. На його
прохання залишити будинок потерпілий відмовився і кинувся на нього битись,
проте він ухилився та вибіг з помешкання. На вулиці перекурив і через деякий
час повернувся в кімнату, взявши з комори металевий вал, бо хотів ОСОБА_2
налякати. Коли зайшов у кімнату ОСОБА_2 продовжував дивитись телевізор і
побачивши його знову хотів вдарити кулаком. Випереджаючи удар ОСОБА_2, вдарив
його тричі металевим валом у голову.

За даними висновку судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_2 наступила від
тупої травми голови, рублених ран голови, перелому кісток склепіння та основи
черепа, відкритої черепно-мозкової травми. Виявлені в нього тілесні ушкодження
виникли від дії тупого предмета з гранями, яким міг бути металевий вал (а.с.
105-107).

Із показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що 17 серпня 2005 року
до них приходив їх сусід ОСОБА_1 і сказав, що в його будинку ввімкнено світло і
хтось там знаходиться. Оскільки в будинок ОСОБА_1 ОСОБА_2 приходив і раніше,
вони сказали йому йти в хату. Через годину до них повернувся ОСОБА_1 і сказав,
що вбив металевим валом ОСОБА_2

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 міг давати звіт
своїм діям і керувати ними, як в період вчинення інкримінованого йому діяння,
так і в даний час (а.с. 83-84).

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що він на час вчинення злочину не
перебував у стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними і спростовуються даними
протоколу медичного огляду від 17.08.2005 року про виявлення в нього стану
алкогольного сп'яніння (а.с. 15).

Дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов обгрунтованого висновку про
те, що ОСОБА_1, діючи з прямим умислом, умисно вбив ОСОБА_2, що спростовує
доводи засудженого про заподіяння смерті потерпілому при перевищені меж
необхідної оборони, знаходячись у стані сильного душевного хвилювання.

Із матеріалів справи не вбачається об'єктивних даних, які б свідчили про
те, що показання ОСОБА_1 давав внаслідок застосування до нього незаконних
методів слідства. Також вважаються безпідставними його доводи про порушення
права на захист.

Так, на досудовому слідстві з моменту затримання ОСОБА_1 йому роз'яснялись
його процесуальні права, в тому числі і право мати захисника, але скористатись
цим правом він відмовився, що підтверджується його записом у відповідних
процесуальних документах. У подальшому на досудовому слідстві, а також в суді
захист його прав і законних інтересів здійснював захисник ОСОБА_5

Доводи, які за змістом є аналогічними
доводам касаційної скарги засудженого, перевіряв також суд апеляційної
інстанції, який розглядаючи справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 з наведенням відповідних мотивів визнав їх
безпідставними, а вирок щодо нього -
законним і обгрунтованим.

Дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд відповідно вимог ст. 65 КК України врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують
покарання.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б
безумовною підставою для скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Отже, постановлені щодо ОСОБА_1 судові рішення відповідають вимогам закону.
Тому підстав для призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з
обов'язковим повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1

Судді:

В.О. Паневін Т.С. Таран Ю.М. Кармазін