Справа № 585/3157/14-к
Номер провадження 1-кп/585/11/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника : ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.07.2014 року Роменським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавленні волі, із звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку терміном 2 роки,

ідентифікаційний номер : НОМЕР_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ярошівка, Роменського р-ну, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_2 , раніше судимого:

04.07.2014 року Роменським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавленні волі, із звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку терміном 2 роки,

ідентифікаційний номер : НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.06.2014 року ОСОБА_4 , під час відпочинку на ставку в с. Овлаші, Роменського району, разом з потерпілим ОСОБА_8 та своїм двоюрідним братом ОСОБА_5 вирішив таємно та незаконно заволодіти мобільним телефоном марки SAMSUNG, модель S5250 ІМЕІ: НОМЕР_3 , належним потерпілому ОСОБА_8 .

З цією метою ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, цілком знаючи, що діє незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, будучи попередньо обізнаним про те, що в рюкзаку потерпілого ОСОБА_8 знаходиться належний останньому мобільний телефон, непомітно для потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав з рюкзака потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки SAMSUNG, модель S5250 вартістю 354 гривні, з сім картою оператора мобільного зв`язку Djuice, вартістю 15 гривень та флеш-картою пам`яті мобільного телефону марки microSD об`ємом 2 ГБ, вартістю 60 гривень (згідно довідок вартості салону мобільного зв`язку).

Своїми протиправними діями, що виразились в повторному, таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 429 гривень.

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Крім того, в невстановлений досудовим слідством час 13.07.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходились у центрі м. Ромни, зайшли у двір загального користування по вулиці Соборній в м. Ромни поблизу будинку №2. У вказаному дворі ОСОБА_4 помітив автомобіль марки АЗЛК-2140 червоного кольору, д.н. НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір незаконно заволодіти даним автомобілем. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 скоїти незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , цілком знаючи, що вони діють незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, розуміючи, що за вчинення злочину невідворотно настане кримінальна відповідальність, непомітно для потерпілого та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу за допомогою викрутки відчинив передні водійські дверцята автомобіля. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сіли до салону автомобіля, де ОСОБА_4 пошкодив замок запалення та за допомогою оголених проводів завів двигун автомобіля, після чого разом з ОСОБА_5 поїхали на ньому кататись по м. Ромни та Роменському району.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 використали автомобіль марки АЗЛК-2140 червоного кольору, д.н. НОМЕР_4 , належний потерпілому ОСОБА_9 на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 5680 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень не визнав, покази давати відмовився, але зазначив, що мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_8 він не викрадав і не заволодівав транспортним засобом належного ОСОБА_7 . До вказаних кримінальних правопорушень він не причетний.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав і пояснив, що транспортним засобом належним ОСОБА_7 він не заволодівав. В цей день коли був скоєний злочин, він знаходився на ставку в с. Овлаші з ОСОБА_4 і охоронником вказаного ставка з 19 год. вечора, і вони пробули у вказаному місці до 24 год. 00 хв. Також пояснив, що в цей день він та ОСОБА_4 відпочивали на ставку з ОСОБА_8 . ОСОБА_4 під час відпочинку відлучався два рази, близько 20 год. і 21 год. Після відпочинку пішли додому.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, їх вина підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що він з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 29.06.2014 року відпочивали на ставку і він виявив, що зник його мобільний телефон. Він попросив охоронника вказаного ставка зателефонувати на номер його мобільного телефону, але після здійснення дзвінка, телефон не відповідав. Після чого він запитав у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те чи невідомо їм де знаходиться його телефон, на що вони відповіли, що їм нічого невідомо. Після цього він написав заяву до Роменського МРВ. На третій день після написання заяви він зустрів ОСОБА_4 , яким був повернутий його телефон.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що він прийшов з роботи 13.07.2014 року близько 24 год. 00 хв., присвітив ліхтариком і побачив, що у дворі біля його будинку знаходився його автомобіль. Коли встав вранці, приблизно о 06 год. ранку, автомобіля вже не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює в Роменському МРВ і в липні місяці, точної дати не пам`ятає, при заступанні на зміну керівництвом була зачитана орієнтовка про угон автомобіля, про що він записав в блокнот. Через день чи два дні, він заступив на зміну на чергування в Роменському МРВ і вийшовши на поріг вказаного відділу звернув увагу, що їхав автомобіль червоного кольору і від світла габаритів побачив номерний знак вищезазначеного автомобіля. Він подивився в блокнот і виявив, що це був той автомобіль, який був угнаний. Він на черговій машині Роменського МРВ поїхав за вказаним автомобілем, але зупинити його не вдалося. В подальшому вказаний автомобіль був залишений біля ферми в с.Гаї з відкритим багажником, в якому знаходились речі. Також ствердив в судовому засіданні, що в подальшому, при проведенні досудового розслідування при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, він впізнав ОСОБА_4 . Другу особу, яка була поруч з ним, він роздивитися не зміг.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що 12.07.2014 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з 18 год. знаходились на ставку, що розташований над старим непрацюючим заводом в с. Овлаші і були приблизно до 24 год. 00 хв. В цей день ішов дощ, тому він дав їм дощовик, який йому повернули наступного дня приблизно об 11 год. 00 хв. і були знову на ставку приблизно до 18-19 год.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, про те, що його онуки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , точної дати він не пам`ятає, знаходились на ставку і прийшли до нього додому близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 ліг відпочивати, а ОСОБА_4 пішов додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_4 , а обвинувачений ОСОБА_5 є племінником його дружини. Ствердив, що в день скоєння злочинів вказані особи були вдома.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона 15.07.2014 року була присутня при огляді автомобіля, який проводився у дворі Роменського МРВ. У вказаному автомобілі були вилучені засоби особистої гігієни: зубна щітка, зубна паста, гель для гоління, шампунь та інше. Вказані речі були запаковані у пакети працівниками міліції та опечатані. Також з вказаного автомобіля вилучалися сліди рук.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона була присутня при огляді автомобіля марки Москвич червоного кольору, який був проведений 15.07.2014 року. З вказаного автомобіля були вилучені речі: одяг, а також засоби особистої гігієни. Вказані речі працівниками міліції були опломбовані. Також пояснила, що при огляді вказаного автомобіля був присутній експерт, який брав відбитки слідів рук на вказаному автомобілі.

Крім цього вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначених дій стверджується також матеріалами даного кримінального провадження: рапортом о/у СКР Роменського Мв УМВС України в Сумській області від 04.07.2014 року, згідно якого від ОСОБА_4 надійшла заява з проханням залучення в якості речового доказу мобільного телефону SAMSUNG, модель S5250 ІМЕІ: НОМЕР_3 (а.с.67); висновком експерта від 14.07.2014 року № 385, згідно якого середньо- ринкова залишкова вартість апарату мобільного зв`язку SAMSUNG S5250 на момент скоєння злочину 04.07.2014 року, може становити 354 грн. (а.с.72-76); довідками салону мобільного зв`язку Твій телефон про вартість сім-карти мобільного оператора Діджус та флеш-карти пам`яті microSD об`ємом 2 ГБ ( а.с.79-80); протоколом огляду предмету від 19 липня 2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки SAMSUNG S5250 (а.с.81-84); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.07.2014 року, згідно якого в період часу з 23 год. 10 хв. 12.07.2014 року по 6 год. 13.07.2014 року невідомі особи з двору по вулиці Соборній в м. Ромни поблизу будинку №2 викрали автомобіль марки АЗЛК-2140 червоного кольору, д.н. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 (а.с.86); протоколом огляду місця події від 13.07.2014 року та фототаблицею до нього, яким було встановлено місце вчинення злочину (а.с.87-88); протоколами огляду місця події від 15.07.2014 року та фототаблицею до них, згідно якого в с.Гаї, Роменського району було виявлено належний ОСОБА_7 автомобіль. В автомобілі були знайдені речі, що не належать ОСОБА_7 , на яких малися відбитки пальців (а.с.89-97); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_11 вказав, що на фото ОСОБА_4 впізнав чоловіка, який здійснив незаконне заволодіння автомобілем АЗЛК-2140 (а.с.99); висновком експерта від 29.07.2014 року № 23, з якого вбачається, що вартість автомобіля марки АЗЛК-2140 д/н НОМЕР_4 1986 року випуску станом на 12.07.2014 року складає 5680 грн. (а.с.103-107); згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 30.07.2014 року у ОСОБА_5 відібрані сліди пальців рук для проведення дактилоскопічної експертизи (а.с.112); висновком експерта від 14.08.2014 року № 169 та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що сліди пальців руки розмірами 15х32мм, 14х29 мм відрізку липкої стрічки в пакеті № 2, вилучені 15.07.2014 року в ході огляду автомобіля АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_4 залишений відповідно середнім та безіменним пальцями лівої руки ОСОБА_5 (а.с.117-125).

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 131 від 16.07.2014 року ОСОБА_4 виявляє ознаки: Розлади психологічного розвитку ( МКХ-10). Психічних розладів, які відносяться до юридичного критерію неосудності, не виявляє. Під дію ст. 19,20 КК України не підпадає. ОСОБА_4 на період огляду є осудним.(а.с.134-136)

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 145 від 06.07.2014 року ОСОБА_5 страждає природженою недоумкуватістю у вигляді: Легкої розумової відсталості (МКХ-10). Психічних розладів, які відносяться до юридичного критерію неосудності, не виявляє. Під дію ст.ст. 19,20 КК України не підпадає. ОСОБА_4 на період огляду є осудним. (а.с.147-149)

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України, поскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна та за ч.2 ст. 289 КК України, поскільки він повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 289 КК України, поскільки він повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що невизнання обвинуваченими вини у скоєному є обраним ними способом захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне, поскільки їх вина в скоєному підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

При призначені покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, їх наслідки, характер, а також дані, що характеризують їх особи: вони характеризуються позитивно, також враховує стан їх здоров`я і вважає необхідним призначити їм покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вироку Роменського міськрайонного суду від 04.07.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було засуджено за ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання та встановлення іспитового строку терміном 2 роки.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п. 23, 25 Постанови ПВСУ №7 від 24.10.2003р. (із наступними змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, за таких умов кожний вирок виконується самостійно; коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України 29.06.2014 року, тобто до постановлення вироку Роменським міськрайонним судом від 04.07.2014 року та під час іспитового строку, а за ч.2 ст. 289 КК України - 13.07.2014 року, тобто після постановлення вказаного вироку суду та під час іспитового строку.

Тому, остаточне покарання ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити за правилами ч. 4 ст.70 та ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України до постановлення відносно нього попереднього вироку 04.07.2014 року Роменським міськрайонним судом , а злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, вчинив після постановлення даного вироку, але до набрання ним законної сили.

Поскільки ОСОБА_5 після постановлення 04.07.2014 року Роменським міськрайонним судом вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, то відповідно до ст. 71 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання за сукупністю вироків і до знову призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 25.07.2014 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, а відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання 27.08.2014 року строком на 2 місяці. З урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинувачених, з метою забезпечення виконання вироку та запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення, суд на підставі ст. 177 КПК України, до набрання вироком законної сили вважає необхідним змінити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши їх під варту в залі суду.

Речовий доказ: мобільний телефон марки SAMSUNG, модель S5250 з флеш-картою пам`яті мобільного телефону марки microSD об`ємом 2 ГБ, які передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 необхідно залишити останньому;

- автомобіль марки АЗЛК-2140 червоного кольору, д.н. НОМЕР_4 , який передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 необхідно залишити останньому;

- мішок з інструментами, годинником, речами особистої гігієни, навушниками та проводами і одягом, сліди пальців рук та дактилокарти підозрюваних, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Роменського MB необхідно знищити.

Витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 385 від 14.07.2014 в розмірі 184 грн.47 коп. (а.с.71); за проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 23 від 29.07.2014 в розмірі 245 грн. 70 коп. (а.с.102); за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 169 від 14.08.2014 в розмірі 614 грн. 90 коп. (а.с.116), а всього в розмірі 1045 грн. 07 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави, по 522 грн. 53 коп. з кожного.

На основі викладеного і керуючись ст.ст.366-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю цього злочину і злочину, за який він засуджений вироком Роменського міськрайонного суду від 04.07.2014 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

- за ч.2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_17 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до цього покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Роменського міськрайонного суду від 04.07.2014 року - 1 (один) місяць позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_5 до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 змінити на тримання під вартою і взяти його під варту із зали суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 змінити на тримання під вартою і взяти його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рахувати з 13 березня 2015 p.

Речовий доказ: мобільний телефон марки SAMSUNG, модель S5250 з флеш-картою пам`яті мобільного телефону марки microSD об`ємом 2 ГБ, які передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому;

- автомобіль марки АЗЛК-2140 червоного кольору, д.н. НОМЕР_4 , який передано на зберігання під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 - залишити останньому;

- мішок з інструментами, годинником, речами особистої гігієни, навушниками та проводами і одягом, сліди пальців рук та дактилокарти підозрюваних, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Роменського MB - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави, витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 385 від 14.07.2014 в розмірі 184 (сто вісімдесят чотири) грн.47 коп.; за проведення судово-автотоварознавчої експертизи № 23 від 29.07.2014 в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) грн. 70 коп.; за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № 169 від 14.08.2014 в розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 90 коп., а всього 1045 (одна тисяча сорок п`ять) грн. 07 коп., по 522 (п`ятсот двадцять дві) грн. 53 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1