ОСОБА_1 ОСОБА_2,ОСОБА_3
Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

12 червня 2012 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Андрушкевича С.З.

суддів: Котіка В.П., Захарчука С.В.

з участю прокурора: Колотюка В.Д.

засуджених: ОСОБА_4, ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_6 на вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2012 року,

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, неодруженого, не судимого,-

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, за ст. 304 ч. 1 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Застосовано ст. 76 ч.1 п.п.3,4 КК України і покладено на ОСОБА_5 обовязки повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, заявлятися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції у визначені вказаним органом дні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишено попереднім - підписку про невиїзд.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 а, Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_7, виховувався у неповній сімї, перебував на обліку у ГКМСН, судимого вироком Чуднівського районного суду від 15.03.2011 року за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням однорічного іспитового строку з покладенням обовязку, передбаченого ст. 76 ч. 1 п. 3 КК України, -

засуджено за ст. 185 ч.3 КК України і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України, частково приєднано до даного покарання призначене вироком Чуднівського райсуду від 15.03.2011 року покарання, і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишено попереднім - підписку про невиїзд.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, 23.01.2012 року близько 15 год. 00 хв. в с. Дубище Чуднівського району Житомирської області ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна, підійшов до приміщення кузні, що знаходиться на охоронюваній території СГ «Надія» поблизу вул. Польова, після чого руками зірвав навісний замок на вхідних дверях і через двері проник у середину приміщення. В приміщенні виявив металеву частину до пневмомолотка (шків), яку вирішив викрасти після принесення на місце події необхідних інструментів для демонтажу вказаної деталі.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 цього ж дня близько 19 год. повернувся у вказане вище приміщення кузні, де за допомогою домкрата та плоскогубців, що він приніс із собою, демонтував відповідну частину до пневмомолотка (шків), але з огляду на його вагу вирішив, що йому потрібна допомога. Близько 19 год. 30 хв. по мобільному телефону зателефонував ОСОБА_4, достовірно знаючи, що його брат є неповнолітнім та втягуючи останнього у злочинну діяльність, запропонував йому взяти участь у викраденні вказаного вище майна, на що той погодився.

23.01.2012 року близько 20 год. ОСОБА_4 підійшов до приміщення кузні, де ОСОБА_5 залишив його спостерігати за навколишньою обстановкою, а сам пішов по ручний візок. Повернувшись назад із візком, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за допомогою іншої особи, яка не знала про вчинюваний злочин, з метою викрадення частини

до пневмомолотка, завантажили її на візок та вдвох перевезли до свого будинку по вул. Польовій, 3 а в с. Дубище Чуднівського району, викравши таким чином майно СГ "Надія вартістю 577 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 просив змінити вирок суду у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого, призначивши більш мяке покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Посилався на те, що при призначенні покарання судом не враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину , його роль у вчиненні злочину, те, що від вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, вартість викраденого майна не значна, всі збитки відшкодовані, його неповнолітній вік, позитивні характеристики, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідь судді, міркування засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 та його законного представника в підтримання апеляції, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним, ніким з можливих апелянтів не оскаржується.

Що стосується призначеного покарання, яке суд обрав ОСОБА_4, то, на думку колегії суддів апеляційного суду, судом першої інстанції не в повній мірі враховано те, що на досудовому слідстві і в судовому засіданні він свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв його розкриттю , від вчиненого злочину тяжких наслідків не настало , незначний розмір викраденого, те, що викрадене майно було повернуто СГ „Надія ,будь-яких претензій власники майна не предявляють (а.с. 54, 73, 74).

Колегія суддів прийшла до переконання, що призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі, в даному випадку не відповідає засадам ст.65 КК України, поскільки порушує завдання його індивідуалізації. Згідно вимог ст.50 ч2 КК України, покарання має на меті не лише кару, а і виправлення засудженого. Покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк неповнолітнього, який вчинив злочин з вищенаведених причин, не буде сприяти його виправленню та перевихованню, а в даному випадку , навпаки , спрямує його на злочинний шлях.

ОСОБА_4 є неповнолітнім, народився і виріс в багатодітній сімї, де на даний час з матірю проживають четверо неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем навчання і проживання. Ця сімя , що складається з чотирьох дітей та трьох дорослих, фактично проживає лише за рахунок матеріальної допомоги на утримання дітей , яка призначена матері. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, причиною скоєння крадіжки стало скрутне матеріальне становище сімї.

Сукупність зазначених обставин, які на думку колегії суддів є винятковими, свідчить про можливість повторного застосування до ОСОБА_4 положень ст.ст.104, 75 КК України та призначення йому за ст. 185 ч. 3 КК України покарання із застосуванням цих статей.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Вирок Чуднівського районного суду Житомирської області від 02 квітня 2012 року щодо ОСОБА_4 змінити.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Застосувати ст.ст.75,104 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком два роки , зобовязавши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи, навчання чи проживання, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без відповідного дозволу цієї інспекції.

Відповідно до вимог ст.72 КК України, вирок виконується самостійно.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити попереднім підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

У решті цей вирок залишити без зміни.

Судді: