Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2172/15-к
н/п 1-кп/644/269/15
ВИРОК
іменем України
01 липня 2015 року м.Харків
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, не
працюючого, раніше судимого: 24.01.2008р. Московським районним судом
м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі; 08.04.2011р.
Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК
України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи допитаний у судовому засіданні свою вину у скоєні даного злочину визнав частково і пояснив, що умислу на викрадання чужого майна у нього не було, він лише хотів досадити потерпілому, оскільки останній зіпсував йому настрій у кафе. Також обвинувачений зазначив, що 29.08.2014р., знаходячись в кафе «Лас Вегас» потерпілий вів себе нечемно, провокував сварки, чим зіпсував ОСОБА_7 настрій, тому, коли потерпілий вийшов з кафе, ОСОБА_7 вийшов за ним і побачивши на його плечі барсетку, вирішив зірвати її, щоб досадити потерпілому. Потім, він з барсеткою у руках побіг з місця злочину і по дорозі викинув барсетку, про те, що знаходиться в ній він не знав, проте, грошей з барсетки він не брав і їх у барсетці взагалі не було.
Проте, вина ОСОБА_7 в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, підтверджується наступними доказами:
· показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що 29.08.2014р. він отримав зарплатню і зайшов до кафе «Лас Вегас» відпочити. Коли він вийшов з кафе, за ним слідком вийшло двоє чоловіків, один з яких є обвинуваченим ОСОБА_7 і останній наблизившись до нього зірвав у нього з правого плеча барсетку, в якій був його мобільний телефон «Леново А-90» та грошові кошти у розмірі 800 гривень. Після цього ОСОБА_7 з місця скоєння злочину почав тікати, але невдовзі був затриманий співробітниками міліції, які знайшли його барсетку та повернули йому. Але, в барсетці знаходився лише мобільний телефон, грошей в барсетці не було.
· поясненнями свідка ОСОБА_8 , який пояснив суду, що 29.08.2014р. під час патрулювання до них надійшла інформація про скоєння злочину і оскільки вони були поряд з вказаною адресою, вони з напарником майже одразу прибули на місце події та почали переслідувати обвинуваченого, якій по дорозі викинув барсетку. Дану барсетку вони потім підібрали та склали протокол. Обвинуваченого ними також було затримано.
· постановою про визнання речовими доказами від 29.06.2014р., відповідно до якої барсетка з тканини чорного кольору з мобільним телефоном «Леново» визнана речовими доказами по справі та передана на зберігання потерпілому;
· протоколом огляду предмету від 29.06.2014р., під час якого було оглянуто барсетку з тканини чорного кольору, вилучену з огляду місця події 29.08.2014р., в якій знаходився мобільний телефон «Леново».
· протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2014р., під час якого ОСОБА_7 показав та пояснив, що він помітив потерпілого в кафе «Лас Вегас», останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, і коли він пішов з кафе ОСОБА_7 переслідував його до пр.Московського, і побачивши у потерпілого барсетку на плечі, вирішив її викрасти, для чого наздогнав його та зірвав з плеча ривком дану сумку, і побіг з нею через дорогу до супермаркету, а коли помітив, що за ним біжать працівники міліції викинув барсетку на колі громадського транспорту.
· протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.08.2014р., в ході якого потерпілий ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 29.08.2014р. зірвала у нього барсетку.
· протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.08.2014р.. в ході якого потерпілий ОСОБА_6 свою барсетку чорного кольору та мобільний телефон «Леново».
· протоколом огляду місця події від 29.08.2014р. в ході якого було виявлено на зупинці громадського транспорту по пр..Московському, 274 барсетку з тканини чорного кольору з мобільним телефоном «Леново» та залишками дрібних грошових коштів у різних карманах барсетки.
При цьому, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_7 та його захисника щодо відсутності у обвинуваченого наміру на корисне викрадення чужого майна та щодо відсутності у барсетці потерпілого грошових коштів у розмірі 800 грн., оскільки ці обставини не підтверджуються матеріалами справи і є лише намаганням обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєний злочин.
З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про те, що вина ОСОБА_7 в скоєнні вищезазначеного злочину доведена під час судового слідства повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий 24.01.2008р. Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі; 08.04.2011р. Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України до 5 років позбавлення волі, не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Суд не приймає до уваги посилання захисника ОСОБА_7 щодо визнання обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 сприяння ним розкриттю злочину та визнання ним своєї вини та щире каяття, оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження в ході судового слідства по справі.
При призначені виду та міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого до нього слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі.
Від свого цивільного позову потерпілий ОСОБА_6 під судового розгляду справи відмовився.
Питання щодо речових доказів суд визначає з урахуванням положень ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді утримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 враховувати з дати фактичного затримання, тобто з 29 серпня 2014 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 147 гривень 60 коп.
Речові докази по справі, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , а саме: барсетку з матеріалу чорного кольору та мобільний телефон «Леново А 90», після набрання вироком законної сили залишити за належністю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:

Справа № 644/2172/15-к

Провадження № 1-кп/644/269/15

01.07.2015