Справа № 395/1257/14-к
Провадження № 1-кп/395/6/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора прокуратури Новомиргородського району ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000013 від 28.11.2012 р., стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Панчеве, Новомиргородського району Кіровоградської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з повною вищою освітою, працює директором ТОВ «Агро-Дізай», одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2001 р. н., раніше не судимий,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що 14 травня 2012 р. (точний час органами досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_8 , не являючись з 27.01.2012 р. ні керівником, ні підписантом фермерського господарства «Інсайт» (код 36631155), діючи з прямим умислом, з метою отримання права ФГ «Інсайт» на оренду земельної ділянки, не будучи офіційно уповноваженою на підписання договору особою від імені фермерського господарства «Інсайт», а також потерпілого ОСОБА_4 , перебуваючи у селі Лікареве, Новомиргородського району Кіровоградської області, підробив підпис у графі орендодавець від імені ОСОБА_4 в офіційному документі: договорі оренди земельної ділянки № 3 від 14.05.2012 р., укладеному між орендодавцем ОСОБА_9 з одного боку та орендарем фермерським господарством «Інсайт» з другого боку, на земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 6,53 га на території с. Троянове, Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Окрім цього, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, достовірно знаючи про те, що з 27.01.2012 р. він не є ні керівником, ні підписантом ФГ «Інсайт», вніс до офіційного документу договору оренди земельної ділянки № 3 від 14.05.2012 р. недостовірні дані про те, що являється головою ФГ «Інсайт» та підписав даний договір як голова вказаного фермерського господарства.

Договір оренди земельної ділянки № 3 від 14.05.2012 р. був зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі 21.06.2012 р. за № 01479 за ініціативою ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_4 .

Продовжуючи протиправну діяльність, того ж дня, 14.05.2012 р., (точний час органами досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , не являючись з 27.01.2012 р. ні керівником, ні підписантом фермерського господарства «Інсайт» (код 36631155), діючи з прямим умислом, з метою отримання права ФГ «Інсайт» на оренду земельної ділянки, не будучи офіційно уповноваженою на підписання договору особою від імені фермерського господарства «Інсайт», а також потерпілого ОСОБА_4 , перебуваючи у селі Лікареве, Новомиргородського району Кіровоградської області, підробив підпис у графі орендодавець від імені ОСОБА_4 в офіційному документі: договорі оренди земельної ділянки № 1 від 14.05.2012 р., укладеному між орендодавцем ОСОБА_9 з одного боку та орендарем фермерським господарством «Інсайт» з другого боку, на земельну ділянку № НОМЕР_2 загальною площею 6,57 га на території с. Троянове, Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, достовірно знаючи про те, що з 27.01.2012 р. він не є ні керівником, ні підписантом ФГ «Інсайт», вніс до офіційного документу: договору оренди земельної ділянки № 1 від 14.05.2012 р. недостовірні дані про те, що являється головою ФГ «Інсайт» та підписав даний договір як голова вказаного фермерського господарства.

Договір оренди земельної ділянки № 1 від 14.05.2012 р. був зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомиргородському районі 21.06.2012 р. за № 01480 за ініціативою ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_4 .

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинуваченого потрібно визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення офіційного документа, який посвідчується особою, яка має право посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його як підроблювачем, так і іншою особою.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину ґрунтуються на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 винність у скоєнні вказаного злочину у ході судового розгляду не визнав повністю і пояснив, що насправді він був головою ФГ «Інсайт» до 04.02.2012 р.

Під час особистого спілкування потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в усній формі дозволили йому від їх імені підписати та зареєструвати договори оренди належних їм земельних ділянок.

Письмових доручень на проведення вище вказаних дій потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 йому ніколи не давали.

Окрім цього, насправді він підписав договори оренди землі від імені потерпілої ОСОБА_11 восени 2009 р., а потерпілого ОСОБА_4 у квітні-травні 2011 р.

Суд відкидає заперечення обвинуваченого, оскілки вони спростовуються зібраними у справі доказами.

Так, потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 підтвердили у суді, що потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ніколи не давали ОСОБА_13 письмових доручень на укладення і реєстрацію договорів оренди належних їм земельних ділянок обвинуваченому ОСОБА_14 .

Потерпілий ОСОБА_10 наполягав у суді, що не давав обвинуваченому навіть усної згоди на такі дії.

Окрім показань потерпілих, причетність обвинуваченого до скоєння інкримінованого злочину також підтверджується письмовими доказами у справі:

державними актами на право приватної власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , котрі підтверджують наявність у власності потерпілих земельних ділянок;

договорами оренди земельних ділянок, що належать потерпілим ОСОБА_15 і ОСОБА_11 ;

висновками експерта № 689 судово-почеркознавчої експертизи від 18.04.2014 р., що підписи від імені ОСОБА_4 у договорах оренди земельної ділянки № 1 і № 3 від 14.05.2012 р. виконані не ОСОБА_9 , а іншою особою: підписи від імені ОСОБА_4 у вказаних договорах виконані ОСОБА_16 ;

листом державного реєстратора реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції від 08.04.2013 р., що реєстраційною дією від 27.01.2012 р. № 1004001 було проведено зміни керівника та підписанта ФГ «Інсайт» на ОСОБА_17 ;

договором від 04.02.2012 р., що ОСОБА_8 продав корпоративні права на ФГ «Інсайт» ОСОБА_18 ;

листом начальника відділу Держземагенства у Новомиргородському районі від 22.05.2012 р., що договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_9 державну реєстрацію не проходили, а інформація щодо їх укладення у відділі відсутня;

іншими матеріалами кримінального провадження.

Оскільки показання потерпілих у суді послідовні, логічні та узгоджуються з іншими доказами у справі, суд визнає їх правдивими.

Суд відкидає заперечення обвинуваченого з приводу часу, коли він втратив право на підписання документів від імені ФГ «Інсайт», бо вони спростовуються вище наведеним листом державного реєстратора реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції від 08.04.2013 р., що реєстраційною дією від 27.01.2012 р. № 1004001 було проведено зміни керівника та підписанта ФГ «Інсайт» на ОСОБА_17 .

Як вбачається із договору від 04.02.2012 р., ОСОБА_8 продав корпоративні права на ФГ «Інсайт» ОСОБА_18 і вказаний договір набрав чинності з моменту його нотаріального посвідчення.

Суд також відкидає твердження обвинуваченого, що насправді він підписав договори оренди від імені потерпілого ОСОБА_4 у квітні-травні 2011 р., бо із листа начальника відділу Держземагенства у Новомиргородському районі від 22.05.2012 р. витікає, що станом на 22.05.2012 р. договори оренди земельних ділянок з ОСОБА_9 державну реєстрацію не проходили, а інформація щодо їх укладення у відділі була відсутня.

В той же час на вказаних договорах мається дата їх укладення: 14.05.2012 р.

До того ж сам обвинувачений підтвердив у суді, що потерпілі ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ніколи не давали йому письмових доручень на укладення і реєстрацію договорів оренди належної їм землі.

Органи досудового розслідування також обвинувачують вище вказану особу у тому, що ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з метою отримання права ФГ «Інсайт» на оренду земельної ділянки, не будучи офіційно уповноваженою на підписання договору особою від імені потерпілої ОСОБА_11 , перебуваючи у селі Лікареве, Новомиргородського району Кіровоградської області (точні дата та час вчинення злочину органами досудового розслідування не встановлено), підробив підпис у графі орендодавець від імені ОСОБА_19 в офіційному документі: договорі оренди земельної ділянки № 2 без дати укладення, укладеному між орендодавцем ОСОБА_11 з одного боку та орендарем фермерським господарством «Інсайт» з другого боку, на земельну ділянку № НОМЕР_3 загальною площею 6,53 га на території с. Троянове, Рубаномостівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Договір оренди земельної ділянки № 2 без дати укладення був зареєстрований у ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» 30.12.2010 р. за № 04.10.377.00059 за ініціативою ОСОБА_5 без згоди ОСОБА_20 .

Таким чином, вище згадані органи обвинувачують ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував, що підписав зазначений договір оренди земельної ділянки без письмового доручення потерпілої ОСОБА_11 восени 2009 р., проте вважав себе невинуватим.

Потерпіла ОСОБА_11 на час розгляду справи у суді померла.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 потрібно звільнити від кримінальної відповідальності щодо скоєння вище наведеного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, стосовно потерпілої ОСОБА_11 у зв`язку із закінченням строків давності із таких міркувань.

Відповідно до вимог:

п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання, за винятком покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Оскільки у даному випадку ОСОБА_8 обвинувачується органами досудового розслідування у скоєнні злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, суд вважає, що його потрібно звільнити від кримінальної відповідальності за вище згаданим епізодом.

При призначенні обвинуваченому покарання суд не встановив обставин, які його пом`якшують чи обтяжують.

При призначенні міри покарання обвинуваченому за вчинене, суд враховує характер і ступінь тяжкості вказаного злочину, а також особу ОСОБА_5 , котрий раніше не засуджувався, за місцем постійного проживання зарекомендував себе позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого у випадку призначення йому покарання у виді штрафу.

Згідно вимогам:

ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» потрібно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Оскільки у даному випадку обвинувачений має неповнолітню дитину, 2001 р. н., стосовно якої не позбавлений батьківських прав, та обвинувачується у скоєнні умисного злочину, що відноситься до категорії невеликої тяжкості та який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, у судовому засіданні дав згоду на звільнення від кримінального покарання внаслідок амністії, його слід звільнити від відбування призначеного судом покарання.

Перешкод для застосування амністії, передбачених ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», судом не встановлено.

Передбачених законом підстав для постановлення рішень про майнові стягнення у даному кримінальному провадженні немає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з обвинуваченого потрібно стягнути 2.088,44 грн. у зв`язку із залученням експерта.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого (ч. 1 ст. 331 КПК України).

У даному випадку ні прокурор, ні інші учасники судового розгляду не заявили клопотання про обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому.

На підставі наведеного, ст. 44 КК України, ст. ст. 1, 8-10, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р., ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись ст. ст. 127-129, 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ЗАЙЧУКА ОСОБА_21 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 90 (дев`яносто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1.530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку зі скоєнням злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 р.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

зазначені у п. 1 та п. 3 резолютивної частини постанови начальника Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_22 від 10.12.2013 р. документи, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

зазначені у п. 2 резолютивної частини постанови начальника Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_22 від 10.12.2013 р. документи, що зберігаються у потерпілого ОСОБА_3 , залишити зазначеному володільцеві;

зазначені у п. 3 резолютивної частини постанови начальника Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_22 від 26.05.2014 р. документи, що зберігаються у відділі Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградській області, залишити зазначеному володільцеві.

Повністю покласти процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на обвинуваченого і стягнути з ЗАЙЧУКА ОСОБА_21 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) 2.088 (дві тисячі вісімдесят вісім) гривень 44 коп. на користь держави.

До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_13 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя ОСОБА_23