Справа № 535/289/15-к
Провадження № 1-кп/535/27/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Котельва кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черна Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта професійно-технічна, безробітного, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 , 03.12.2014, близько 20.55 год., у темний час доби, в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по вулиці Жовтневій від вулиці Калініна в смт Котельва Полтавської області у напрямку міста Охтирка Сумської області. Проїжджаючи в районі електроопори №17/83 на вулиці Жовтнева, ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виникненні небезпеки для руху і перешкоди у вигляді велосипедистки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухалася прямолінійно по проїзній частині дороги у попутному напрямку, яку він об`єктивно був спроможній виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та скоїв наїзд на неї.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, а в даному випадку, що потягли смерть ОСОБА_9 . Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма з багатоскалковим переломом кісток склепіння, основи та лицьового відділу черепа, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали є порушення ОСОБА_6 вимог п.п. 2.1 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, та він мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедистку ОСОБА_9 . Для цього у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги зазначених вище Правил.

Безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто 03.12.2014 року, близько 20.55 год. ОСОБА_6 усвідомлюючи, що він скоїв наїзд на велосипедистку ОСОБА_10 , тим самим поставивши її в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: не переконався, чи потребує потерпіла допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив її у небезпеці, зникнувши з місця пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, та пояснив, що 03.12.2014 року, у вечірній час їхав на автомобілі ВАЗ 2109 додому по вул. Жовтневій в смт Котельва в напрямку м. Охтирка. Рухався зі швидкістю 60 км/год. по правій полосі дороги з ввімкненим ближнім світлом ліфої фари, оскільки дорога була освітлена вуличним освітленням, дорога була суха, лише обочини мали обледеніння. Права фара на автомобілі не працювала. В решті автомобіль був у технічно справному стані, за потреби він міг вжити заходи щодо термінової зупинки. Коли рухався біля ЗОШ№4 бачив як попереду на відстані 300-500 м через дорогу від магазину «Перлина» до кафе «Калина» переїздила велосипедистка. Він чітко її бачив, хоча працювала лише ліва фара автомобіля. У неї була невелика швидкість, далі рухалася у попутньому напрямку. Назустріч йому та у попутньому напрямку інші автомобілі не рухалися, ніхто його не засліплював. В той же час обвинувачений пояснив, що він був засліплений фонарем вуличного освітлення біля кафе «Калина», тому на деякий час втратив з поля зору велосипедистку, яка в той час рухалася в попутному напрямку по дорозі в неосвітленій її частині. Заходів до зупинки транспортного засобу внаслідок засліплення не вживав, велосипедистку побачив лише на відстані 0,5-1 м від автомобіля. Спробувавши уникнути наїзду на велосипедистку, прийняв різко вліво, але не зміг і збив її на своїй (правій) полосі руху правою стороною автомобіля. Велосипед упав праворуч від автомобіля, а велосипедистка впала на лобове скло автомобіля. Оскільки дуже злякався вчиненого ним, розхвилювавшись поїхав далі не зупиняючись. Коли проїхав відстань близько 50-150 м, зупинив автомобіль, вийшов з нього й, обернувшись, побачив, що потерпіла лежала і не рухалася на місці зіткнення, а до неї бігли якісь люди. Сам він до потерпілої не підходив. Після цього поїхав додому. Коли приїхав, спробував викликати по телефону швидку допомогу, але не зміг дотелефонуватися. Коли йому зателефонував працівник ДАІ, повідомив йому, що не був учасником ДТП. Пізніше розповів про вчинене ним батькам, і вже мати сама повідомила працівників міліції про його причетність до ДТП. На той час з моменту ДТП пройшло близько години.

Крім того, обвинувачений пояснив, що не має посвідчення водія, ніколи на навчався з метою його отримання. Автомобіль ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , придбав без відповідного оформлення договору купівлі-продажу з його власником два роки тому шляхом сплати коштів за нього, внаслідок чого отримав автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Без посвідчення водія їздив по смт Котельва близько двох років, наїздив близько 100 тис.км., розуміючи, що не має права керувати автомобілем. Правила дорожнього руху добре знає, в тому числі знає і про обов`язок водія і разі причетності до ДТП надати першу медичну допомогу потерпілому, викликати карету швидкої медичної допомоги. На момент скоєння ДТП був тверезий (не вживав алкогольні напої чи наркотичні речовини), не зморений, пояснив, що має відмінний зір та стан здоров`я, а автомобіль був обладнаний зимовою гумою. Обвинувачений пояснив, що не пам`ятає чи переключав світло фар на дальнє освітлення перед зіткненням з велосипедистом, з метою належного освітлення дороги під час того, як він проїздив її менш освітлену ділянку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 повністю доведена дослідженими в ході судового слідства доказами по справі в їх сукупності.

Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що 03.12.2014 року близько 21.00 год. йому повідомили по телефону про те, що його дружина ОСОБА_9 потрапила в ДТП, після чого він відразу поїхав на місце події де побачив дружину, яка лежала на обледенілій частині обочини й не рухалася та карету швидкої допомоги. Надворі було місячно, коли наближався до місця ДТП, ще з відстані близько 400 м він побачив карету швидкої допомоги і людей поряд. Йому повідомили, що дружина померла. За декілька днів пізно ввеері до нього додому приходили батьки ОСОБА_6 і пропонували сплатити кошти в сумі 10,0 тис. грн. на відшкодування заподіяної шкоди. Він погодився прийняти кошти в присутності свідків у світлу пору доби. Але пізніше ніхто не приходив до нього, обвинувачений відшкодувати збитки не пропонував і не відшкодував.

Допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які працють у магазині «Перлина» в смт Котельва, пояснили, що потрепіла ОСОБА_9 здійснювала покупки в магазині незадовго до його закриття. Після чого вийшла з магазину. Вони вийшли за нею близько 21.00 год. та закрили магазин. Через одну-дві хвилин свідки почули звук удару, характерний для ДТП, обернувшись на який, побачили, що легковий автомобіль поїхав не зупиняючись, а на узбіччі дороги лежала потерпіла. Дорога була суха, обочини були намерзлі. Свідки викликали карету швидкої допомоги та повідомили міліцію про подію. Потерпілу ніхто не рухав. Водій легкового автомобіля, що збив потерпілу, не зупинявся, до потерпілої не підходив. Свідок ОСОБА_12 , крім того, пояснила, що легковий автомобіль до моменту ДТП їхав занадто швидко, але визначити швидкість його руху вона не може. Карета швидкої допомоги приїхала за 5 хв. після виклику. Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 також пояснили, що потерпіла лежала на неосвітленій ділянці обочини дороги за 10-15 м від кафе «Калина». На місце ДТП через деякий час приїхав чоловік потерпілої.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_14 , яка є матір`ю обвинуваченого, пояснила, що 03.12.2014 року близько 21 год. син приїхав додому на автомобілі і повідомив, що збив людину й залишив місце ДТП, оскільки злякався, після чого вона втратила свідомість, а, прийшовши до тями, повідомила про вчинене сином у міліцію. Крім того, свідок повідомила, що син не має посвідчення водія, але постійно їздив на придбаному без оформлення в установленому порядку автомобілі близько двох років.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_15 , пояснив, що у грудні 2014 року близько 21.00 год. він йшов додому з магазину. Почув звук удару металу й відразу ж повернувшись в той бік побачив, як від місця події набираючи швидкість по вул. Жовтневій їде легковий автомобіль, який не зупинявся й пізніше, а на дорозі побачив людину, яка лежала на землі і була на відстані від нього близько 40 метрів біля контори ТОВ «Агрофірма «Маяк». Незважаючи на освітлення, людину з цієї відстані він бачив добре. Він підбіг до місця ДТП і побачив жінку, виміряв її пульс на руці він майже не відчувався, вона зробила декілька вдихів-видихів й затихла. Коли через кілька хвилин приїхала карета швидкої допомоги, медики підтвердили, що потерпіла померла. Крім того, свідок пояснив, що він проживає неподалік від місця ДТП по вул. Кірова в смт Котельва. Часто, в тому числі й в темну пору доби, проїздить біля кафе «Калина», і його ніколи не засліплювали фонарі вуличного освітлення, розташовані в цьому районі.

Відповідно до протоколу огляду місяця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2014 року, складеного в смт Котельва, по вул. Жовтневій поблизу кафе «Калина», відповідно до якого, на прямій ділянці дороги з сухим асфальтобетонним покриттям без слідів гальмування, на узбіччі, вкритому сніговим шаром, знаходиться велосипед та труп людини, автомобіль з місця пригоди зник. На місці пригоди виявлено та вилучено фрагменти лакофарбового покриття сірого кольору. На суцільній лінії дорожньої розмітки виявлено склоочисник, на дорозі та на узбіччі виявлені деталі одягу, сумки, зафіксовані на схемі до протоколу огляду місця події (том 1, а.с.163-172).

Відповідно до протоколу огляду трупа, складеного 03.12.2014 року в смт Котельва, на відстані 7 метрів від електроопори 15/83 на обочині автодороги Полтава-Суми виявлено труп жінки з тілесними ушкодженнями (том 1, а.с.173-176).

Пошкодження автомобіля ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, 1992 року випуску, що знаходився у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 03.12.2014 року, відповідно до якого автомобіль має пошкодження: відшарування фарби на бампері, капоті справа, на даху справа, розбитий ліхтар правого переднього повороту, пошкодження лобового скла справа у вигляді провалювання скла в середину, сліди ковзання по капоту та крилі справа, відсутній правий склоочисник, права фара розбита. Стан рульового управління та гальмівної системи справний (том 1, а.с 177, 178-184, 187).

На підставі висновку №50 Котелевської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 03.12.2014 року о 23.00 год., у ОСОБА_6 не виявлено ознак сп`яніння.

Згідно з карткою виклику швидкої допомоги та картою виїзду швидкої медичної допомоги №3777 від 03.12.2014 року, о 21.00 год. 03.12.2014 року прийнято виклик від перехожого про те, що по вул. Жовтневій, 320, невідомий атомобіль збив жінку ОСОБА_9 , приїзд на місце ДТП о 21.05 год. При огляді місця ДТП потерпіла знаходилась на обочині дороги, ознаки життя відсутні, зафіксовано смерть до прибуття. За 1,5 м від трупа знахоться пошкоджений велосипед (том 2, а.с.31, 32).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1422, виданого 04.12.2014 року, та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом ДРАЦС РС Котелевського РУЮ Полтавської області 05.12.2014 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 1, а.с.195, 199, 201).

На підставі повідомлення Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 05.03.2015 року, за даними метеорологічних спостережень, вдень до 21.00 год. 03.12.2014 року по метеостанціям Полтава та Гадяч, які знаходяться найближче до смт Котельва, відмічалась погода без опадів, вітер слабкий 5-7 м/сек. Температура повітря вдень 6-7 градусів морозу (том 2, а.с.30).

Згідно з протоколами проведення слідчого експерименту: від 16.02.2015 року, проведеного в погодніх умовах та за наявності освітлення дороги, що були на момент ДТП, обвинувачений розповів та місці події показав як, керуючи автомобілем, збив потерпілу, яка рухалася на велосипеді у попутному з ним напрямку, та за участю статистів було встановлено, що велосипедиста було добре видно у світлі фар, а видимість дороги складає 79,3 м (том 1, а.с.220); від 18.03.2015 року в ході проведення якого обвинувачений розповів та показав як збив велосипедиста, й встановлено час, протягом якого велосипедист долав відстань в 10 м (том 1, а.с.228-233).

Згідно з висновками судово-медичної експертизи трупу №1284, проведеної 04.12.2014-30.12.2014 року, та №1284-а від 04.12.2014-08.01.2015 року, у результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження - крововиливи у м`які покрови голови: в лобній ділянці зліва, в лобній і скроневій ділянках справа, в тім`яній ділянці зліва, в тім`яній ділянці справа з розповсюдженням на праву потиличну ділянку, в потиличній ділянці зліва; розриви твердої мозкової оболонки в місцях переломів кісток черепу; крововиливи під тверду мозкову оболонку потиличних долей обох півкуль; шоломоподібні крововиливи під м`яку мозкову оболонку обох півкуль по базальній та ковекситальній поверхням; групові ректичні та діапедезні периваскулярні крововиливи на рівні стовбуру мозку незміненими еритроцитами; багатоскалковий перелом кісток склепіння та основи черепу з розповсюдженням ліній перелому на кістки лицьового скелету; масивні крововиливи біля вушок серця в параортальну жирову клітковину, біля коренів обох легень, у зв`язочний апарат печінки, у навколониркову жирову клітковину; косопоперечні переломи лівої малогомілкової кістки у верхній третині і в нижній третині; косопоперечний перелом лівої великогомілкової кістки; розрив хребтового стовпа з пошкодженням зв`язочного апарата та спинного мозку на рівні 10-11 грудних хребців з масивними крововиливами в оточуючі м`які тканини; масивні крововиливи в міжреберні проміжки 8-11 межреберія справа, 9-11 межреберія зліва; у м`які тканини та глибокі м`язи лівої гомілки по заднє-зовнішній поверхні; у м`які тканини спини в грудному та поперековому відділах; циркулярна рвано-забійна рана лівої гомілки, забійні рани правої підколінної ямки. Вказані тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер, утворилися незадовго до настання смерті та могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.12.2014 року близько 20.55 год., які стосовно до живої особи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх спричинення, а у даному випадку, як такі, що потягли за собою смерть потерпілої. Причиною смерті ОСОБА_9 стала закрита черепно-мозкова травма з багатоскалковим переломом кісток склепіння, основи та лицьового відділу черепа, крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку.

При судово-токсилогічному дослідженні крові та сечі ОСОБА_9 етиловий, метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлені (том 1, а.с. 234-237; 238-241).

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №474 від 25.12.2014 року, враховуючи розташування слідової інформації, зафіксованої у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми до протоколу огляду місця ДТП від 03.12.2014 року, місце наїзду розташоване на проїзній частині в смт Котельва на вулиці Жовтневій в районі кафе «Калина» перед фрагментом фарби та концентрації осипу (умовні позначення 1,2). У момент первинного контакту автомобіля та велосипеда кут між їх повздовжніми вісями складав близько 0 градусів +-5 градусів (том 1, а.с.243-247).

Відповідно до п.2.1 (а) та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

На підставі висновків судово-автотехнічних експертиз №68 від 19.02.2015 року та №117 від 23.03.2015 року, в умовах даної події водій автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість попередити зіткнення з велосипедом шляхом застосування своєчасних мір гальмування з метою зниження швидкості свого руху до швидкості руху велосипеда. У даній дорожній обстановці у діях водія автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної події. У даній дорожній обстановці у діях водія велосипедиста ОСОБА_9 будь-яких невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди не вбачається (том 2, а.с.2-5; 7-10).

Відповідно до п.2.10 Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.2 ст. 286 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 ; та за ч.1 ст.135 КК України, оскільки обвинувачений своїми умисними діями, що виразилися в завідомому залишенні без допомоги ОСОБА_9 , яка перебувала в небезпечному для життя стані, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

При призначенні покарання суд виходить з вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття в учиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, є безробітним, позитивно характеризується за місцем проживання в смт Котельва та за місцем останньої роботи та навчання (том 2, а.с. 34-35, 48, 49). Відповідно до характеристики, виданої філією «Котелевський райавтодор», ОСОБА_6 працював на даному підприємстві дорожнім працівником з 21.04.2015 року по 30.06.2015 року (том 2, а.с.103). Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений, маючи дохід у виді заробітної плати, не вживав заходів до хоча б часткового відшкодування потерпілому шкоди, завданої злочином.

ОСОБА_6 визнає себе здоровим, є особою працездатного віку, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра (том 2, а.с.43, 45-47).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане Полтавським МРЕВ 16.06.2000 року, легковий автомобіль марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 1992, колір сірий, зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 (том 2, а.с.36).

Згідно з повідомленням УДАІ УМВС України в Полтавській області від 18.12.2014 року за вих.№11/9-8961, інформація по Полтавській області про транспортні засоби ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в автоматизованій системі управління обліком транспортних засобів та водіїв «ДАІ - 2000» станом на 11.09.2012 року на «НАІС ДДАІ» МВС України станом на 16.12.2014 року відсутня (том 2, а.с.39).

Виходячи з вище викладеного суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, та ч.1 ст.135 КК України - у виді позбавлення волі, оскільки менш суворі види покарання будуть недостатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, без застосування додаткового покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений не має такого права.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити з врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, у тому числі, й в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_16 , до цивільних відповідачів ОСОБА_6 та ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальних та моральних збитків, заподіяних злочином, який збільшив в ході судового розгляду (том 2, а.с.113-114), а саме просив стягти на його користь з цивільного відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» грошові кошти в сумі 144014,73 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином; та з цивільного відповідача ОСОБА_6 кошти в сумі 50768,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також просив стягти 5,0 тис.грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу.

Як встановлено під час судового розгляду ОСОБА_6 протягом двох років постійно користується автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та, відповідно полісу №АІ/2092553 від 24.09.2014 року, на забезпечення вказаного транспортного засобу саме ОСОБА_6 уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «Страхова група «ТАС», строк дії якого з 25.09.2014 року по 24.09.2015 року.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника не повідомив. 21.04.2015 року до суду надійшли висьмові заперечення представника ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якому зазначається право позивачів на отримання страхового відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілої, однак вказує, що позивач не звертався до ПрАТ «Страхова група «ТАС» для отримання страхового відшкодування та моральної шкоди в порядку, передбаченому законодавством, внаслідок чого питання про виплату страхового відшкодування та моральної шкоди не розглядалося, а отже звернення позивача до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів є безпідставним, оскільки факту порушення, невизнання, або оспорювання прав, свобод чи інтересів не було, а тому просить відмовити у задоволенні позову в цій частині (том 1, а.с.69-72; 91-94).

Як слідує із позовної заяви, обов`язки про відшкодування заподіяної шкоди страховиком, тобто одним із відповідачів по справі, випливають не з обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 , а із договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування.

Зважаючи на це, суд вважає за необхідне залишити заявлений по справі потерпілим, в т.ч. й в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_17 , цивільний позов без розгляду, роз`яснивши йому право на звернення до суду для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , заявлений в т.ч. й в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_17 , визнав у повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З врахуванням характеру, інтенсивності, обсягу та тривалості фізичних і душевних страждань, які зазнали потерпілі внаслідок вчинення обвинуваченим злочину, в тому числі довічну втрату дружини та матері, внаслідок чого необротно порушилася структура їх сім`ї; руйнування їх життєвих перспектив, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до переконання, що сума виплати моральної шкоди, передбачена Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не компенсує всіх моральних страждань потерпілих, тому, з врахуванням повного визнання обвинуваченим пред`явленого цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , заявлений в т.ч. й в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_17 , слід задовольнити у повному обсязі. У зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі на правову допомогу.
Речові докази по справі автомобіль марки ВАЗ 2109, держаний номерний знак НОМЕР_1 , залишений на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання ТЗ Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, слід повернути власнику ОСОБА_8 ; велосипед, який належав ОСОБА_9 , залишений на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання ТЗ Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, слід повернути потерпілому ОСОБА_4 .

По справі є процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових автотехнічних експертиз у сумі 1915,92 грн., які слід стягти з обвинуваченого на користь держави (том 1, а.с.242, том 2, а.с.1, 6).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 ч.1 ст.135 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.286 КК України виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами; за ч.1 ст.135 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді шести років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_6 обраний щодо нього запобіжний захід з доманього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту з зали суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 10.08.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 , заявлений в т.ч. й в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_17 , про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити у повному обсязі.

Стягти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 50768,00 тис.грн. (п`ятдесят тисяч сімсот шістдесят вісім грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, та 5,0 тис.грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат на правову допомогу.

Цивільний позов ОСОБА_4 , заявлений в т.ч. й в інтересах недієздатної дочки ОСОБА_17 , до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Стягти з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 1915,92 грн. (одну тисячу дев`ятсот п`ятнадцять грн. 92 коп.)

Речові докази по справі автомобіль марки ВАЗ 2109, держаний номерний знак НОМЕР_1 , залишений на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання ТЗ Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_8 ; велосипед, який належав ОСОБА_9 , залишений на відповідальному зберіганні на майданчику тимчасового тримання ТЗ Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя