Справа № 278/1652/15-к
В И Р О К
іменем України
13 липня 2015 року м.Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000549, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Озерне Житомирського району та області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
24.09.2002 року Житомирським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
29.01.2004 року Житомирським районним судом ч. 2 за ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. ст. 69, 70 та 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
28 квітня 2015 року близько 22 год. 30 хв. біля магазину «Міг» (смт Озерне, вул. Авіаційна, 56 Житомирського району та області) ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, тримаючи в правій руці ніж та діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно зі значною силою прикладання наніс один удар ножем в живіт ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні живота та рани на внутрішній поверхні черевної стінки без ушкодження внутрішніх органів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому злочині визнав повністю, підтвердив обставини справи та надав суду показання, відповідні вищевикладеному, у вчиненому кається, цивільний позов визнає в повному обсязі.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєному злочині іншими учасниками судового засідання не заперечується.
Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є умисним тяжким злочином проти здоров`я особи.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше був двічі засуджений за вчинення корисливих злочинів, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, відносно якої відсутні компрометуючі дані, одружений, офіційно не працює.
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , позицію державного обвинувача, санкцію ч. 1 ст. 121 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та на думку суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також позицію потерпілого, який пробачив обвинуваченого і не наполягав на його суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість на підставі ст. 69 КК України призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 1 ст. 121 КК України. На думку суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Центральної районної лікарні та військової частини НОМЕР_1 про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого, враховуючи повне визнання обвинуваченим позову, і що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи й інтереси інших осіб, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Після набрання вироком законної сили речові докази залишити в розпорядженні власника.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування і під час судового розгляду, суд вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбуття обвинуваченим ОСОБА_5 призначеного покарання обчислювати з дня приведення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого на строк 2 місяці обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на виклики, повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, не відлучатись з смт Озерне Житомирського району та м. Житомира без дозволу суду, окрім необхідності явки в суд.
Цивільний позов прокурора задовільнити в повному обсязі. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 на користь:
-Центральної районної лікарні (с. Станишівка Житомирського району) в сумі 397 (триста дев`яносто сім) грн. 58 коп;
-військової частини НОМЕР_1 в сумі 3 783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 41 коп.
Речові докази: куртку, футболку, брюки з ременем, туфлі, шкарпетки, після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні власника потерпілого ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий суддя ОСОБА_1