У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Кліменко М.Р.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 29 травня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 4 січня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця та мешканця м. Дніпродзержинська,

в силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено:

за ст. 289 ч. 2 КК України на 7 років
позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст.ст. 15 ч. 2, 289 ч. 2 КК України
на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки
позбавлення волі;

за ст. 304 КК України на 2 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України
ОСОБА_1 призначено покарання на 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27 квітня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено
без зміни.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вирок щодо яких у касаційному порядку не оскаржується.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 11 квітня 2004 року, близько 1 години 30
хвилин, будучи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3,
знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_1, незаконно заволоділи належним ОСОБА_5
автомобілем “М-412” вартістю 3500 гривень.

Цієї є ночі, вказані особи, за
попередньою змовою між собою, знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_2, з
автомобіля ОСОБА_5 таємно викрали майно на загальну суму 943 гривні.

15 квітня 2004 року, близько 2 години,
ОСОБА_1, знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_3, намагався заволодіти
належним ОСОБА_6 автомобілем ВАЗ-21013, однак свій намір не довів до кінця з
причин, що не залежали від його волі.

16 квітня 2004 року, близько 1 години
30 хвилин, ОСОБА_1, будучи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою
змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_4,
незаконно заволоділи належним ОСОБА_7 автомобілем “М-2140” вартістю 3000
гривень.

Цієї є ночі, вказані особи, за
попередньою змовою між собою, знаходячись на полі поблизу вул. Дорожної м.
Дніпродзержинська з автомобіля ОСОБА_7 таємно викрали майно на загальну суму
1535 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1
17 квітня 2004 року, близько 00 години 30 хвилин, будучи у стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись на подвір'ї будинку АДРЕСА_5, намагався незаконно
заволодіти належним ОСОБА_8 автомобілем ГАЗ-32212, однак свій намір не довів до
кінця з причин, що не залежали від його волі. Після невдалої спроби заволодіти
вказаним автомобілем, засуджений з транспортного засобу таємно викрав майно
потерпілої на загальну суму 94 гривні.

17 квітня 2004 року, близько 00 години
45 хвилин, ОСОБА_1, будучи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись на
подвір'ї будинку АДРЕСА_5, намагався незаконно заволодіти належним ОСОБА_9
автомобілем ВАЗ-21093, однак свій намір не довів до кінця з причин, що не
залежали від його волі. Після невдалої спроби заволодіти вказаним автомобілем,
засуджений таємно викрав майно потерпілого на загальну суму 935 гривень.

21 квітня 2004 року, близько 3 години,
ОСОБА_1, будучи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись поблизу будинку
АДРЕСА_6, незаконно заволодів належним ОСОБА_10 автомобілем ВАЗ-2121 вартістю
9540 гривень.

Крім того, ОСОБА_1, достовірно знаючи,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неповнолітніми, шляхом психологічного впливу, втягнув
їх у злочинну діяльність.

У касаційній скарзі засуджений просить
вирок щодо нього змінити, пом'якшити призначене покарання. На обґрунтування
своїх вимог вказує на те, що досудове та судове слідство пройшло неповно та
однобічно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Стверджує, що неповнолітніх у злочинну діяльність не втягував; автомобіль
ВАЗ-2121 потерпілого ОСОБА_10 не викрадав та не намагався незаконно заволодіти
автомобілями ОСОБА_6 і ОСОБА_8.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у
вироку, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні
доказів.

Твердження засудженого про те, що
неповнолітніх у злочину діяльність не втягував; автомобіль ВАЗ-2121 потерпілого
ОСОБА_10 не викрадав та не намагався незаконно заволодіти автомобілями ОСОБА_6
і ОСОБА_8. є безпідставними і спростовуються наведеними у вироку доказами.

Так, під час досудового слідства
ОСОБА_1 ствердив, що у зв'язку з відсутністю грошей, він разом з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 займалися викраденням автомобілів. При цьому він знав, що ОСОБА_2 17
років, а ОСОБА_3 ще навчається у школі.

Під час відтворення обстановки та
обставин події засуджений детально показав, за яких обставин він особисто та за
участю інших засуджених викрадав автомобілі. При цьому ОСОБА_1 зазначив, що у
деяких випадках йому не вдавалося заволодіти транспортними засобами з
незалежних від його волі причин.

У судовому засіданні засуджений
підтвердив факти незаконного заволодіння транспортними засобами як ним самим,
так і за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Суд повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам належну оцінку і
правильно застосував матеріальний закон.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону по справі не
встановлено.

Призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даним щодо особи засудженого.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду, з повідомленням
осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженому ОСОБА_1

Судді :