Справа № 571/1426/14-к
№1-кп/571/3/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2015 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000417 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:
7 липня 2014 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля приміщення кафе «Казка», що в смт.Томашгород провулок Шкільний,2, Рокитнівського району Рівненської області, на грунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, в ході суперечки, яка склалася на той момент, умисно наніс один удар головою в область щелепи. Після чого, через незначний проміжок, ОСОБА_4 умисно наніс ще один удар рукою у обличчя ОСОБА_9 , внаслідок чого останній впав на спину та вдарився головою об землю. В результаті ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину під оболонки головного мозку; синця та крововиливу у м`які тканини потиличної ділянки голови, синця повік лівого ока, синця та рани шкіри нижньої губи з крововиливом на слизовій оболонці нижньої губи в їх проекції. Близько 07 години 10 хвилин ОСОБА_9 був госпіталізований у реанімаційне відділення Рокитнівської ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні злочину визнав частково, від дачі показань відмовився.

Після допиту свідків та дослідження письмових доказів по справі, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, що в той вечір чекав закриття бару, чекав дівчину. Близько 24 години у барі включилось світло. Стояли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та повар ОСОБА_12 . ОСОБА_10 висловлювався нецензурними словами. Він заступився за дівчину. Вони зчепилися з ОСОБА_10 , коли їх розтягували, вдарилися головами. Після цього він вийшов на вулицю покурити. До нього майже біг ОСОБА_10 , за ним йшли друзі. Коли ОСОБА_10 замахнувся та сказав «зараз ти получиш», він вдарив ОСОБА_10 долонею лівої руки. Він злякався і хотів втікати, але ОСОБА_10 впав. Після цього він сказав ОСОБА_11 принести води та викликати швидку допомогу, але ОСОБА_13 сказав, що ОСОБА_10 п`яний, він забере його додому. Стверджує, що він захищався, умисно тяжких тілесних ушкоджень не завдавав і не мав наміру завдавати, що він є правшею, а удар наніс лівою рукою, тому не міг нанести удару із значною силою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині майнових витрат визнає повністю, в частині моральної шкоди залишає на розсуд суду.

Відповідати на запитання сторін кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 відмовився.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, підтверджується показаннями потерпілої, свідків, іншими доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засідання показала, що в той вечір син ОСОБА_9 з друзями пішов з дому близько 23 години 30 хвилин. 7 липня 2014 року в 7 годині повідомили сусіди, що сина відвезли в районну лікарню, вона відразу поїхала туди. В лікарні на прийомному покої сиділа співмешканка обвинуваченого ОСОБА_11 . У сина побачила побиту щелепу, синці під очима, голова була забинтована. Лікарі повідомили, що отримана травма несумісна із життям. Потім від жителів селища стало відомо, що сина побив ОСОБА_4 біля кафе «Казка» за якісь кошти. ОСОБА_4 до неї не приходив, пробачення не просив. Втрата сина завдала їй великих душевних страждань. Трапилося велике горе, через яке погіршилось її здоров`я. За все своє життя син характеризувався позитивно, здобув вищу освіту, проживав з нею, був її опорою. Втрата сина є непоправною. Просить позбавити ОСОБА_4 волі.

Представник потерпілої ОСОБА_7 вважає, що стороною обвинувачення правильно кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, оскільки своїми діями, які виразились в умисному завданні тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_4 вчинив саме такий злочин. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується показаннями потерпілої, свідків, висновком експерта та протоколами слідчих дій. При обранні міри покарання слід врахувати те, що у Рокитнівському районному суді Рівненської області вже перебувала відносно ОСОБА_4 кримінальна справа за спричинення тілесних ушкоджень особі, а саме за ч.1 ст.122 КК України. Це вказує на те, що він є суспільно-небезпечним та таким, що зданий умисно спричинити іншим особам тілесні ушкодження. Наслідки вчиненого злочину є непоправними. Мати на сьогодні втратила сина, а суспільство людину.

Потерпілій ОСОБА_6 заподіяна майнова та моральна шкода. Майнова шкода підтверджується розрахунковими документами - чеками, квитанціями, накладними та розрахунками. Зокрема, це 5068,51 грн. витрати понесені на придбання ліків, 1220,00 грн. витрати на поховання, 8427,50 грн. витрати на поминальні (жалобні) обіди, в цілому 14716,01 грн..

Моральна шкода визначена у розмірі 100000,00 грн.. Втрата сина для матері не може бути замінена або оцінена в ніякі кошти. При цьому, така шкода не є такою, що відновлює якесь майнове право, а лише в деякій мірі спрямована на відновлення немайнового блага та спокою. Такий розмір не тільки вказує на вимоги розумності та справедливості при його визначенні, але й на позицію потерпілої, для якої кошти в цій ситуації не є головним. Оскільки, з втратою сина, мати втратила сенс життя, така втрата є непоправною. Просить повністю задовольнити позовні вимоги потерпілої щодо стягнення майнової та моральної шкоди заподіяної злочином. Крім того, відповідно до ст.124 КПК України просить стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої 5000,00 грн. - витрати, понесені на правову допомогу.

Свідок ОСОБА_14 показав, що проживав по сусідству з покійним ОСОБА_9 7 липня 2014 року близько 4-5 години він на автомобілі приїхав додому та побачив, що у сусіда ОСОБА_9 відкритий гараж. Він зайшов в середину і побачив, що ОСОБА_9 лежав на ліжку, а ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та брати ОСОБА_17 сиділи поряд. Хлопці повідомили, що біля кафе «Казка» була сутичка з ОСОБА_4 .. ОСОБА_18 сказав, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_4 .. ОСОБА_9 кашляв та хрипів, говорив, що дуже болить голова. Поки знаходився у гаражі, то побачив у ОСОБА_10 тілесні ушкодження ссадину на бороді, на голові гематому, з вуха йшла кров. Коли приїхала швидка допомога, лікар повідомили, що у ОСОБА_19 щелепа поломана.

Свідок ОСОБА_20 показав, що в той вечір, з друзями відпочивав у кафе «Казка». У ОСОБА_4 з ОСОБА_9 був конфлікт, говорили, сварились. ОСОБА_9 йому говорив, що ОСОБА_4 вдарив його головою у голову. Коли ОСОБА_9 з ОСОБА_18 сиділи за магазином «Азалія» він запропонував ОСОБА_9 піти до обвинуваченого та з`ясувати, чому він вдарив ОСОБА_21 .. Поки ОСОБА_4 з ОСОБА_9 стояки розмовляли, він відійшов у сторону. Він особисто бачив, як ОСОБА_4 вдарив один раз у обличчя ОСОБА_9 та відійшов у сторону, сів на ганок. Бачив, як ОСОБА_9 падав на землю та втратив свідомість, у нього став западати язик. Всі почали надавати допомогу обливати водою та діставати язика. Через декілька хвилин приїхав ОСОБА_22 та відвіз їх у гараж. У ОСОБА_9 бачив синці під очима, зліва на бороді ссадина.

Свідок ОСОБА_18 показав, що в той вечір, 07 липня 2014 року, він з друзями відпочивав у кафе. До нього передзвонив ОСОБА_9 та сказав, що його б`ють. Коли він прийшов до кафе то побачив, як ОСОБА_4 вдарив головою у щелепу ОСОБА_9 .. ОСОБА_9 намагався з`ясувати, за що ОСОБА_4 його б`є. Після цього він забрав ОСОБА_9 за приміщення магазину «Азалія», домовлялись піти додому. Через деякий час до них прибіг ОСОБА_20 і запропонував ОСОБА_9 поговорити з ОСОБА_4 та з`ясувати, чому він його вдарив. ОСОБА_20 з ОСОБА_9 пішли до кафе «Казка», він пішов слідом та почув звук удару. ОСОБА_9 впав на землю та втратив свідомість, всі почали надавати допомогу обливати водою, діставати язика. Він хотів викликати швидку, але присутні переконали, що ОСОБА_9 п`яний та відійде. Потім ОСОБА_9 відвезли в гараж та положили на дивані. У ОСОБА_9 були синці під очима, розбита щелепа і борода. Коли з вуха ОСОБА_9 потекла кров, він викликав швидку допомогу. У лікарні він бачив бармена ОСОБА_23 , яка цікавилася станом здоров`я ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_24 показав, що на початку липня 2014 року був у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Бачив, як біля барної стійки сварилися ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 кричав на ОСОБА_9 .. Коли кафе закрили, всі вийшли на вулицю, він відійшов у сторону. Коли повернувся, то ОСОБА_9 вже лежав на землі без свідомості, щелепа була вибита або переломана. Всі надавати допомогу. Потім ОСОБА_9 відвезли додому. Через 1-2 дні ОСОБА_4 цікавився у нього про стан здоров`я ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_25 дав показання, що влітку в ночі до нього зателефонував ОСОБА_18 та попросив завезти додому ОСОБА_9 .. Його посадили в автомобіль та завезли в гараж. В гаражі у ОСОБА_9 побачив, що борода була розсічена, хлопці повідомили про бійку, що ОСОБА_9 побив ОСОБА_4 .. Потім у селищі говорили, що в той вечір в кафе «Казка» біля барної стійки між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 була сварка. ОСОБА_18 говорив, що ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_9 два рази.

Свідок ОСОБА_26 показав, що 07 липня 2014 року близько 00 годин 30 хвилин бачив, як ОСОБА_9 сварився з барметом ОСОБА_23 .. До них підійшов ОСОБА_4 та почав сварилися з ОСОБА_9 , схопивши один одного за одяг. Однак їх розборонили і ОСОБА_9 вийшов на вулицю. Потім на вулиці між ними знову була суперечка , але хлопці їх розборонили. Він особисто бійки не бачив, але чув звук ляпаса, потім також надава допомогу, носив воду.

Свідок ОСОБА_27 дав показання, що бачив, як на вулиці біля кафе «Казка», був конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , під час якого ОСОБА_4 наніс один удар ОСОБА_9 .. Від удару ОСОБА_9 впав на землю. Коли він підбіг, ОСОБА_9 вже був без свідомості . Він разом з іншими надавав першу медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_28 показав, що в у липні 2014 року в ночі чув суперечку між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .. Коли він підійшов до кафе, то ОСОБА_9 вже лежав на землі без свідомості, він допомагав брату діставати язик ОСОБА_9 .. Приблизно 10 хвилин ОСОБА_9 приводили до свідомості.

Свідок ОСОБА_29 показав, що в той вечір у кафе «Казка» виник спір між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , але бійки не було. Він особисто стримував ОСОБА_4 , ОСОБА_9 вийшов на вулицю. Коли всі вийшли на вулицю, бачив, як ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_9 та вдарив його в обличчя. Через декілька хвилин ОСОБА_4 знов вдарив ОСОБА_9 .. Всі присутні почали кричати, ОСОБА_4 відійшов у сторону. Також свідок пояснив, що в той вечір у кафе ОСОБА_4 постійно знаходився біля бармена ОСОБА_23 .. Згодом говорили, що коли ОСОБА_23 відмовилася повернуди ОСОБА_9 здачу, між ними виник конфлікт, ОСОБА_4 заступився за неї, оскільки на той час вони проживали разом.

Свідок ОСОБА_23 показала, що вона працювала барменом кафе «Казка». В той вечір вона стала закривати кафе та попросила всіх залишити приміщення кафе. ОСОБА_9 обізвав її непристойними словами. ОСОБА_4 , з яким вона проживала у цивільному шлюбі, зробив ОСОБА_9 зауваження, але ОСОБА_9 не реагував. Між ними почалась суперечка, бійки не було. Коли вона закрила кафе, на вулиці знову бачила, як сварилися ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ..Бачила, як ОСОБА_4 завдав один удар ОСОБА_9 і той впав. Всі почали надавати допомогу. Вона відкрила кафе, звідти почали носити воду та обливати ОСОБА_9 .. На наступний день вранці вона була у лікарні та бачила у ОСОБА_9 , на обличчі біля лівого ока був синець, щелепа була зміщена в бік.

Крім того, під час повторного допиту свідок показала, під час огляду місця події за вказівкою слідчого вона стала на вказала саме на те місце де лежав камінь, у який нібито вдарився ОСОБА_9 .. Також повідомила, що на даний час вона проживає з ОСОБА_4 у шлюбі без реєстрації.

Відповідно до протоколів огляду місця події від 07.07.2014 р. та від 24.07.2014 р., об`єктом огляду є прилегла територія до кафе «Казка», що в смт.Томашгород по пров.Шкільний,2, Рокитнівського району Рівненської області. Згідно протоколів ОМП з місця події нічого не вилучалось (а.с. 94-95, 103-104).

Не підлягає до задоволення клопотання захисника обвинуваченого про визнання зазначених протоколів огляду місця події як неналежними та недопустимими доказами,оскільки складені з порушенням вимог КПК України з огляду на наступне.

Будучи допитаним в судовому засіданні слідчий ОСОБА_30 показав, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 перебувало у його провадженні. Огляд місця події біля кафе «Казка» проводився двічі, у присутності понятих. Другий огляд проводився з участю бармена ОСОБА_23 протоколи зачитувалися в голос, зауважень не було, з місця події нічого не вилучалось. Під час досудового розслідування не було встановлено, що інші особи наносили тілесні ушкодженя ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_31 показала, що працює продавцем в магазині «Азалія». В той день в 9 годин вечора закрила магазин. На другий день приїхали працівники міліції, оглядали територію біля кафе. Вона підписувала документ, який надали працівники міліції. Від жителів селища чула, що ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 ..

Свідок ОСОБА_32 показав, що приймав участь у огляді місця події біля кафе «Казка» як понятий. З ним разом була присутня продавець магазину ОСОБА_33 .. При огляді місця події була присутня ОСОБА_23 .. Протокол огляду він читав особисто та підписав.

Свідок ОСОБА_34 показала, що була учасником, коли слідчі оглядали територію біля кафе «Казка». Протокол читав слідчий вголос, вона підписала.

Крім того, в судовому засіданні з пояснень свідків беззаперечно встановлено, що місцем подіє є прилегла до кафе «Казка» територія, що в АДРЕСА_2 . Зазначене не заперечується і обвинуваченим ОСОБА_4 ..

До показань свідка ОСОБА_23 щодо того, що при огляді місця події вона виконувала вказівки слідчого, суд оцінює критично, оскільки сама ж свідок у судовому засіданні пояснила, що саме біля кафе «Казка» вона бачила, як ОСОБА_4 завдав один удар ОСОБА_9 і той впав.

Проте, суд приходить до висновку,що фототаблиці, долучені до протоколів огляду місця події від 07 та від 24 липня 2014 року є неналежними доказами, оскільки їх назви та зображення не відповідають змісту протоколів. Тому згідно ст.ст.89,358 КПК України зазначені фототаблиці суд визнає недопустимими та виключає з числа доказів.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.07.2014 року та фототаблиці до нього, об`єктом огляду є приміщення гаража, що в АДРЕСА_3 , під час огляду ліжка дерев`яного на матраці виявлено пляму бурого кольору. В ході огляду місця події вилучено вирізки з матраца з речовиною бурого кольору, зовні схожих на кров (а.с.99-102).

Відповідно до рапорту чергового ОВС ОСОБА_35 від 07.07.2014 року, о 07 год. 15 хв. надійшло повідомлення від чергової медсестри приймального покою Рокитнівської ЦРЛ про те, що 07.07. о 07.10 на приймальний покій каретою швидкої медичної допомоги був доставлений ОСОБА_9 , 1989 р.н., житель АДРЕСА_4 , з діагнозом: ЗЧМТ, перелом нижньої щелепи. Причина отримання т/у встановлюється (а.с.85).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №127 від 15.07.2014 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в Рокитнівській ЦРЛ. Причина смерті закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа та крововиливами під оболонку мозку (а.с.126).

Згідно висновку експерта №127 від 15.08.2014 року, під час перебування ОСОБА_9 на стаціонарному лікуванні та послідуючій експертизі його трупа встановлено: відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливами у речовину під оболонки головного мозку; синець та крововилив у м`які тканини потиличної ділянки голови, синець повіки лівого ока, синець та рана шкіри нижньої губи з крововиливом на слизовій оболонці нижньої губи в їх проекції.

Всі вищевказані ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до поступлення потерпілого на стаціонарне лікування, що підтверджується: станом ушкоджень на момент госпіталізації та проведенню розтину трупа. Види ушкоджень (синці, крововилив, рана) вказують, що вони спричинені дією тупих предметів.

Черепно-мозкова травма у ОСОБА_9 з огляду на її особливості синець потиличної ділянки, наявність в їх проекції крововиливу у м`які тканини, характер черепно-мозкової травми (локалізація та поширення ділянок крововиливів та забою часток головного мозку), в сукупності дають підстави стверджувати, що в даному випадку мала місце інерційна травма, тобто потерпілий отримав черепно-мозкову травму внаслідок падіння на площині навзнак з наступним ударом потиличною ділянкою до підлягаючої поверхні. Поруч з тим наявність ушкоджень на обличчя не виключає утворення травми голови у ОСОБА_9 при наданні тілу прискорення, тобто удару тупим предметом з обмеженою травматичною поверхнею, в обличчя.

Травма голови у ОСОБА_9 за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення за ступенем тяжкості належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок закритої черпно-мозкової травми з крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, котра ускладнилася набряком, набубнявінням та компресією головного мозку, що встановлено в ході проведення експертизи трупа потерпілого, підтверджено мікроскопічним дослідженням та динамікою протікання травматичного процесу викладеною в записах історії хвороби.

Травма голови ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. На тілі ОСОБА_9 тілесні ушкодження характерні для боротьби і самооборони не відмічені ( а.с.127-130).

Вказаний висновок в суді підтвердив і судово-медичний експерт ОСОБА_36 , який зазначив, що в голову ОСОБА_9 було спричинено не менше трьох травмуючих дій, кожна наступна посилювала дію попередньої. Травма голови відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Зовнішньо на обличчі ОСОБА_9 були наглядні тілесні ушкодження, пошкодження нижньої губи, синець лівого ока. Такі ушкодження не характерні для таких, що утворилися при наданні першої медичної допомоги. При такій травмі голови, як правило, наступають різного ступеня вираженості та тривалості порушення свідомості аж до її втрати. В період між отриманням травми голови та розвитком без свідомого стану існує так званий «світлий проміжок часу», тривалість якого може вимірюватися годинами. Не виключено, що ОСОБА_9 з такими тілесними ушкодженнями міг рухатись, говорити. При самопадінні ОСОБА_9 не міг отримати таких тілесних ушкоджень. При таких тілесних ушкодженнях ймовірність залишитися живим мала (а.с.229-231).

Захисник обвинуваченого вважає, що висновок експерта складений з порушенням Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., а фотографії, надані експертом в суді, є неналежними доказами, оскільки отримані з порушенням вимог закону.

При цьому, судом встановлено, що висновок експерта №127 від 15.08.2014 року відповідає вимогам Інструкції Про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом МОЗ №6 від 17.01.1995 року, а фотознімки, надані експертом у судовому засіданні відповідають змісту дослідчої частини вказаного висновку. З огляду на зазначене підстави для визнання висновку експерта та фотознімків неналежними доказами відсутні.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 29.08.2014 року та фототаблиці до нього, свідок ОСОБА_18 відтворив механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який повністю узгоджується з його показаннями, даними в суді (а.с.180-181,182-185).

За роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", з метою забезпечення правильного та однакового застосування законодавства при розгляді даної категорії справ, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Факт нанесення ОСОБА_9 удару рукою в голову від якого останній впав обвинуваченим ОСОБА_4 не заперечується. Однак, обвинуваченим заперечується наявність умислу на заподіяння тілесних ушкоджень та те, що завданим ударом могли бути спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, що в тій ситуація, яка склалася на той час, ОСОБА_4 мав захищатися, оскільки з боку потерілого ОСОБА_9 існувала реальна загроза його життю. Припускає, що мало місце перевищення меж необхідної оборони.

Судом встановлено, що ніякої загрози життю і здоров`ю обвинуваченого ОСОБА_4 з боку потерпілого ОСОБА_9 не було. Вказаним діям обвинуваченого передувала суперечка між ним та потерпілим ОСОБА_9 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, що склалися на той момент, і саме внаслідок таких обставин ОСОБА_4 завдав ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які призвели до його смерті.

Враховуючи поведінку обвинуваченого, який після припинення конфлікту у приміщенні кафе «Казка», через нетривалий проміжок часу на вулиці, біля цього ж кафе, умисно завдав ОСОБА_9 удар головою в голову та, будучи зупинений сторонніми особами, через незначний проміжок часу, знову завдав ОСОБА_9 рукою удар у голову, вказують на наявність у ОСОБА_4 умислу на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

При цьому, приймаючи до уваги, що удари нанесені в життєво важливий орган - голову, потерпілий ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується поясненнями свідків, і якщо обвинувачений ОСОБА_4 не передбачав, проте він міг і повинен був передбачити, що ОСОБА_9 може не втриматись і впасти на грунтове покриття, яке є досить твердим (складається з піску, відсіву та щебеню), що вказують на те, що ОСОБА_4 міг усвідомлювати суспільно-небезпечний характер своїх дій.

До показань обвинуваченого ОСОБА_4 , що він злякався, мав намір тікати і вдарив ОСОБА_9 з метою захисту суд відноситься критично та розцінює, як дані з ціллю захисту та бажанням уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вказані показання є суперечливі, не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються зібраними, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, його дії кваліфіковані вірно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає те, що обвинувачений ОСОБА_4 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що призвело до смерті людини, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину ненадання медичної допомоги, підвищену суспільну небезпеку злочину; особу винного, який по місцю проживання характеризуються добре (а.с.146), має на утриманні неповнолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України та згідно постанови Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02.04.2012 р. був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із передачею його на поруки трудового колективу, а відтак вважається таким, що немає судимості (а.с.142,143-144), є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (а.с.141), обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин; враховуюється думку потерпілої ОСОБА_6 , яка вважає, що обвинувачений заслуговує покарання згідно закону у виді позбавлення волі, та приходить до висновку про призначення показання необхідного та достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах, передбачених санкцією ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи винним у умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , повинен нести відповідальність за шкоду завдану внаслідок його смерті.

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди суд виходив з наступного.

Розмір майнової шкоди становить 14716,01 грн., в тому числі: 5068,51 грн. витрати понесені на придбання ліків, 1220,00 грн. витрати на поховання, 8427,50 грн. витрати на поминальні (жалобні) обіди, що підтверджується документально (а.с.197-207). Розмір майнової шкоди обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює. 23.04.2015 року на ім`я ОСОБА_6 було здійснено переказ в сумі 15000,00 грн. (а.с.236). Проте, згідно повідомлення №1/0436 від 24.04.2015 року переказ повернуто у зв`язку з відмовою (а.с.247).

Цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 14716,01 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), з урахуванням характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням у кожному конкретному випадку інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість та істотність вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, оскільки вона втратила сина, що призвело до моральних та душевних страждань, порушено буденне життя, створено моральний, побутовий та психологічний дискомфорт, відновлення якого потребуватиме значного часу. Моральну шкоду потерпіла оцінює в розмірі 100000,00 гривень. Також судом враховується, що вчинений обвинуваченим злочин, є умисним. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості розмір моральної шкоди суд вважає явно завищеною. З урахуванням обставин справи, глибини моральних страждань потерпілої таку шкоду суд оцінює в сумі 80 000 грн.

Також потерпілою ОСОБА_6 понесені витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. (а.с.61,116-118,208,209). Відповідно до ст.124 КПК України зазначені витрати суд покладає на обвинуваченого.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з обвинуваченого судовий збір у розмірі 947,61 грн..

Поцесуальні витрати по справі відсутні, речових доказів немає.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_5 , 14716 (чотирнадцять тисяч сімсот шістнадцять) гривень 01 копійку майнової шкоди, 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень моральної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 947 (дев`ятсот сорок сім) гривень 61 копійку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку 12 травня 2015 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_1