справа № 361/3954/15-к
провадження № 1-кс/361/634/15
У Х В А Л А

17 червня 2015 року. м.Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 23.03.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004392 від 20.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, -

В с т а н о в и в :
05 червня 2015 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого СВ Броварського МВ ОСОБА_5 від 23 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0004392 від 20.11.2014 року, зобов`язати слідчого змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 296 КК України на ч.2 ст. 156 КК України, та провести досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження.

Підтримуючи вищезазначену скаргу у судовому засіданні, скаржник пояснив, що в провадженні слідчого СВ Броварського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_5 перебували матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004392 від 20.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_6 , яка діє в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 , 2005 року народження.

В ході досудового розслідування встановлено, що учні Броварського навчально-виховного комплексу № 8 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грубо порушували громадський порядок, а саме: примушували малолітнього ОСОБА_4 вчиняти неправомірні дії.

23 березня 2015 року слідчий ОСОБА_5 винесла постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Вказану постанову скаржник вважає незаконною та такою, що винесена внаслідок неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, як вказує скаржник, в мотивувальній частині постанови від 23.03.2015 року про закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що дослідивши всі відомості, здобуті в процесі слідчих (розшукових) дій, слідчим було прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України. При прийнятті такого рішення слідчий керувався п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Аналізуючи вказану норму закону, вбачається, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не передбачає такої підстави для закриття кримінального провадження, як відсутність у діях особи ознак кримінального правопорушення.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні особи складу кримінального правопорушення. Закон, який би визначав поняття і склад кримінального правопорушення, не прийнятий. Тому під складом кримінального правопорушення у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слід розуміти склад злочину. У теорії кримінального права склад злочину це сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене винне суспільно небезпечне діяння, яке злочинне. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.
Однак, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчий абстрактно описав деякі елементи складу злочину, зокрема об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України. Разом з тим, слідчий не зазначає стосовно об`єкта та суб`єкта вказаного кримінального правопорушення, а також конкретно не називає, якого саме елементу складу злочину немає у діяннях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у зв`язку з цим посилання слідчого ОСОБА_5 , при прийнятті оскаржуваної постанови, на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є безпідставним. Зазначене свідчить про порушення слідчим вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим постанова від 23.03.2015 року підлягає скасуванню.
Основний безпосередній об`єкт хуліганства це громадський порядок. Його додатковим факультативним об`єктом можуть виступати здоров`я особи, авторитет органів державної влади, громадська безпека. Кримінальний кодекс України не пов`язує наявність хуліганства з його вчиненням у громадських місцях. Таким чином, громадський порядок може бути порушений і за відсутності сторонніх осіб чи у присутності лише потерпілого (вночі, у безлюдному місці).

Об`єктивна сторона хуліганства в самому Кримінальному кодексі України не конкретизована. Аналіз диспозиції ст. 296 КК України показує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є лише вчинення діяння. Хуліганство може полягати у застосуванні насильства до потерпілих, проявах безсоромності, знущанні тощо. Тобто хуліганство може виражатися у вчиненні діянь, які передбачені іншими статтями Особливої частини КК України або КУпАП. Ознакою об`єктивної сторони хуліганства такі діяння стають з урахуванням місця, часу й обстановки, інших об`єктивних ознак, а також мотивів їх вчинення.

Суб`єктом хуліганства є осудна особа, яка досягла 14-річного віку.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується наявністю прямого умислу, а також обов`язкової ознаки хуліганства мотиву явної неповаги до суспільства, тобто очевидна, демонстративна зневага винного до встановлених у суспільстві правил поведінки.

Охарактеризувавши кожен елемент кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, можна зробити висновок, що у діяннях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 присутня кожна ознака вказаного злочину, у зв`язку з чим рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0004392 є незаконним і свідчить про неповне та необ`єктивне проведення досудового розслідування, а також про не бажання слідчого ОСОБА_5 встановити істину у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий ОСОБА_5 навіть не намагалася описати обставини даного кримінального провадження та слідчі (розшукові) дії, які проводилися в рамках проведення досудового розслідування. Зокрема, в постанові не зазначено про проведення допитів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , так само слідчий не зазначає пояснень, які були наданні вказаними особами під час проведення вказаних слідчих дій. Також, по даному кримінальному провадженню проводилася судово-психологічна експертиза, яка призначена постановою слідчого ОСОБА_5 , а проведення було доручено Комунальному закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», однак у мотивувальній частині постанови слідчий жодного слова не зазначив про висновок, складений за наслідками проведення вказаної експертизи.

Викладені обставини свідчать про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам кримінального процесуального закону. Зміст оскаржуваної постанови говорить про нехтування слідчим всіх вимог КПК України, яким передбачено здійснення слідчим законних заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, а також про бажання слідчого якомога скоріше направити до архіву вказане кримінальне провадження, не дивлячись на те, що потерпілим у кримінальному провадженні є малолітній хлопчик десяти років.

Що стосується направлення потерпілому копії постанови про закриття кримінального провадження від 23.03.2015 року, скаржник пояснив, що копія вказаного процесуального рішення слідчим не направлялася. Про існування оскаржуваної постанови законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 , дізналася 20 травня 2015 року, коли особисто прийшла до слідчого ОСОБА_5 з метою отримання інформації про проведення досудового розслідування по матеріалам вказаного кримінального провадження, саме цього дня слідчий надала копію постанови ОСОБА_6 , чим порушила вимоги ч. 6 ст. 284 КПК України в частині направлення копії постанови про закриття кримінального провадження потерпілому.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, відмовні матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Як видно з копії оскаржуваної постанови, остання не відповідає вимогам ч.5 ст. 110 КПК України, оскільки постанова не мотивована, в ній містяться посилання на процесуальні норми, що містяться в кримінальному процесуальному кодексі, і повністю відсутній аналіз матеріалів кримінального провадження та відомості про те, які саме підстави лягли в основу закриття кримінального правопорушення, що протирічить вимогам п.2 ч.5 ст. 110 КПК України, які зобов`язують слідчого дати аналіз обставинам, які були підставою для прийняття слідчим такого рішення з належним обґрунтуванням.

Що стосується питання про зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, то це питання не відноситься до компетенції слідчого судді і в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :
Скаргу задовольнити частково.

Рішення слідчого СВ Броварського ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 , прийнятого у вигляді постанови від 23 березня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004392 від 20.11.2014 року у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення скасувати.

Кримінальне провадження № 0004392 направити начальнику Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області для відновлення досудового розслідування, в іншій частині скарги відмовити.

Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1