Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підсудного ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи за апеляцією прокурора на вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року.
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року засуджено ОСОБА_6 , який на родився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, непрацюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий:
- визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 307 КК України, призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання із встановленням іспитового строку три роки та покладено обов`язки, передбаченні п.п. 2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
За вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він, в порушення порядку встановленого Законами України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" в невстановлений час та в невстановленої досудовим слідством особи незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено, а саме каннабіс (марихуана), масою 1.885г (в перерахунку на висушену речовину), який відповідно до постанови КМУ №770 від 06.05.2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" зі змінами внесеними постановою КМУ №1890 від 12.12.2002 року віднесений до списку 1 таблиці 1 "Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено", який зберігав при собі та 11 червня 2012 року приблизно о 18 год. 30 хв. в під`їзді будинку по вул. В. Стуса збув за 200грн ОСОБА_7 .

Діючи повторно, ОСОБА_6 23 червня 2012 року в м. Рівне у невстановленої досудовим слідством особи незаконно придбав, з метою подальшого збуту, психотропну речовину - амфетамін (фенамін), який відповідно до постанови КМУ №770 від 06.05.2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" зі змінами внесеними постановою КМУ №1890 від 12.12.2002 року віднесений до списку 2 таблиці 2 "Психотропних речовин, обіг яких обмежено "першопочатковою масою амфетаміну в речовині 0,045г, яку маршрутним мікроавтобусом перевіз за місцем проживання в м.Костопіль, зберігав при собі і 24 червня 2012 року приблизно біля 15-ї год. в пивній палатці, що розташована по вул. Бурова в м. Костопіль, неподалік приміщення автостанції збув за 100грн. ОСОБА_7 .

Прокурор в поданій апеляції, не оспорюючи вирок в частині фактичних обставин справи та кваліфікації дій засудженого, просить вирок суду скасувати у зв`язку із м`якістю призначеного покарання та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вважає, що призначене покарання не в повній мірі відповідає особі засудженого і за своїм видом є несправедливим в наслідок м`якості.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора про скасування вироку, пояснення ОСОБА_6 та його захисника про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Під час апеляційного розгляду справи істотних порушень вимог КПК, які б могли вплинути на правильність висновків суду та доведеність винності ОСОБА_6 не встановлено.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України є вірною та ніким не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного позитивну характеристику по місцю проживання, те, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, на утриманні має неповнолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває та обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, часткове визнання вини.

Враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який розкаявся у вчиненому та запевнив суд апеляційної інстанції, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, розлучений, на утриманні та вихованні має дитину 2002 року народження, за місцем проживання характеризується позитивно, тому на думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив покарання засудженому, яке відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

У зв`язку з цим, судова колегія вважає, що покарання призначене ОСОБА_6 не є явно несправедливим внаслідок м`якості. Наведені обставини, дають підстави вважати, що виправлення засудженого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960р), колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 рокущодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3