Справа № 495/4477/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2015 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

старшого прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3

за участю ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шабо, Білгород-Дністровського району, громадянки України, заміжньої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в період з 08.11.2000 року по 25.09.2007 року ОСОБА_5 була зареєстрована як фізична особа-підприємець та відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» в зазначений період відносилась до категорії зайнятого населення. Незважаючи на це, ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення вирішила заволодіти чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, із корисливих мотивів, 12.06.2007 року, 30.05.2008 року, 08.10.2010 року з єдиним злочинним наміром звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного центру занятості із заявою про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в якій вказала завідомо неправдиві відомості про те, що вона не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності та трудовою діяльністю не займається.

На підставі зазначених заяв ОСОБА_4 незаконно перебувала на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості як безробітна та отримала допомогу по безробіттю: з 12.06.2007 року по 23.09.2007 року в сумі 461,74 грн., з 30.05.2008 року по 19.03.2009 року в сумі 3098,06 грн., з 08.10.2010 року по 30.05.2011 року в сумі 6358,59 грн. Всього за періоди перебування на обліку у центрі зайнятості ОСОБА_4 отримала допомогу по безробіттю в сумі 9918,39 грн.

В результаті зазначених шахрайських дій ОСОБА_4 шляхом обману незаконно заволоділа грошовими коштами у виді матеріальної допомоги по безробіттю в сумі 9918,39 грн., чим спричинила шкоду Державі в особі Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України на вказану суму, яка на теперішній час не відшкодована.

У підготовчому судовому засіданні старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 підтримав клопотання щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 190 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності з тих підстав, що події мали місце в період з 12.06.2007 року по 23.09.2007 року, з 30.05.2008 року по 19.03.2009 року, з 08.10.2010 року по 30.05.2011 року, а злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Відповідно до пункту 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили, минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання у вигляді обмеження або позбавлення волі. Враховуючи те, що санкція ч.1 ст. 190 КК України передбачає покарання, у тому числі обмеження волі, а відтак строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився, у зв`язку з чим вважав, що вона може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому ст.286 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України визнала повністю, підтвердила всі обставини скоєного. Просила задовольнити клопотання старшого прокурора, не заперечувала проти закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності, зазначивши, що їй зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження, передбачених ст. 49 КК України. Пояснила суду, що на теперішній час вона відшкодує завдану майнову шкоду державі, яка стягнута в порядку цивільного судочинства.

Вивчивши клопотання старшого прокурора, заслухавши сторін, суд дійшов до наступного.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України визнала повністю та підтвердила всі обставини скоєного нею кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень ст. 314 ч.2 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, у тому числі під час підготовчого судового засідання, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що клопотання старшого прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 190 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідає вимогам ст. 287 КПК України та до нього додана письмова згода ОСОБА_4 на звільнення її від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що злочин був вчинений в період з 12.06.2007 року по 23.09.2007 року, з 30.05.2008 року по 19.03.2009 року, з 08.10.2010 року по 30.05.2011 року та є триваючим.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України передбачено кримінальну відповідальність у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

У відповідності до ч.2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Таким чином, відповідно до п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положенням ч. 1 ст. 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Виходячи з фактичних обставин та те, що події кримінального правопорушення мали місце в період з 12.06.2007 року по 23.09.2007 року, з 30.05.2008 року по 19.03.2009 року, з 08.10.2010 року по 30.05.2011 року, відтак на час підготовчого судового засідання сплинув передбачений ст. 49 КК України строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 283, 284, 287, 314, 372, 395 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження № 0001028 залишити при клопотанні про звільнення від кримінальної відповідальності з подальшим зберіганням із даним клопотанням № 495/4477/15-к.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя