Справа № 1-404/2006 року
№1-20/2007
ПОСТАНОВА

01 червня 2007
року. Крюківський районний суд М.
Кременчука Полтавської області в складі:
судді Кобзія Б.І.,

при секретарі
Сердюк Т.В.,

з участю
прокурора Чалапко О.А., Вороненко A.M.,
Бугаєць А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в М. Кременчуці кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця М.
Кременчука, українця, громадянина України, з середньою осітою, холостого,
не працюючого, без визначеного
місця проживання, судимого 26.05.2006 року Крюківським
районним судом м. Кременчука по ст. 309 ч.1 КК України до
покарання у вигляді 1 року
позбавлення волі з застосуванням
ст. 75 КК України з
іспитовим строком 1 рік, -- в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 і 185 ч.1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2006 року від Полтавського міжрайонного транспортного
прокурора до суду надійшла кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

Згідно
обвинувального висновку ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що 15.052006 року біля 17 год. проник на
територію вагонного депо станції Кременчук,
звідки викрав 4 бувші у
використанні алюмінієві крипіжні кришки
буксового вузла колісних пар вантажних вагонів на загальну суму 817 грн.

30.10.2006 року до Крюківського районного суду м. Кременчука із
Автозаводського районного суду було направлено для об»єднання кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 у
скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Згідно
обвинувального висновку ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що повторно
З квітня 2006 року
близько 19 години 20 хвилин шляхом
вільного доступу, таємно викрав із
вантажного неохоронюваного напіввагону №
67674309, за відправкою
вантажовідправник ЗАТ «Донецький металургійний завод», місто Донецьк-62, вулиця І.Ткаченка, 122 ,
станція Донецьк Донецької залізниці - вантажоотримувач
ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» Полтавська область місто Кременчук, вулиця І.Приходька, 139, станція Крюків-на-Дніпрі Південної
залізниці, який розташований в районі с.
Лашки Автозаводського району м. Кременчука Полтавської області 400 кг сталі
сортової вартістю 2 грн. 58 коп.3а один кг.
Без врахування ПДВ, а з врахуванням ПДВ
З грн. 10 коп.3а
один кілограмю Таким чином спричинив матеріальні збитки Крюківському
вагонобудівному заводу на загальну суму 1032
грн без врахування ПДВ, а з
врахуванням ПДВ на суму 1238
грн. 40 коп.

В судовому
засіданні допитаний в якості підсудного ОСОБА_1
вину в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, не визнав і пояснив, що такого злочину не вчиняв і оговорив себе
під тиском працівників відділу карного розшуку ЛВВС на станції Кременчук
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Міхіні, а також слідчого СВ ЛВ на станції Кременчук
ОСОБА_5

У вказаний день
він не затримувався біля вагонного депо з крипіжними кришками, а був забраний вказаними працівниками міліції
із будинку по АДРЕСА_1 від ОСОБА_2. В цьому будинку у ОСОБА_2 збираються такі
як і він особи без визначеного місця проживання, ночують,
вживають спиртне. Забравши його,
працівники міліції привезли його в лінійний відділ, де і склали протокол про вилучення у нього
викрадених кришок. Ніяких понятих при складанні протоколу не було і коли ті
поняті підписували протокол йому не відомо.

Одночасно зі
справою по обвинуваченню його в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.1 КК
України, тобто в крадіжці кришок із
вагонного депо, яка надійшла до
Крюківського районного суду, у
провадження слідчого ОСОБА_5.
знаходилася і кримінальна справа по обвинуваченню його в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
185 ч.2 КК України, згідно якої
його обвинуватили в тому, що він 03
квітня 2006 року біля 19 год.20 хв. в парку прибуття станції Кременчук
Південної залізниці в районі селища Лашки Автозаводського району м. Кременчука
із напіввагону №67674309 викрав 400 кг сортової сталі на загальну суму 1238
грн. Вказаного злочину він також не скоював, а
оговорив себе під тиском працівників міліції.
Вказані справи слідчий ОСОБА_5 в
одне провадження не об»єднував, сказавши
йому, що дві такі справи для одного
Крюківського районного суду буде забагато,
і що остання справа буде ним направлена для розгляду до Автозаводського
районного суду м. Кременчука.

Крім того, він раніше був засуджений за скоєння злочину, передбаченого
ст. 309 ч.1 КК України
за незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, але і того злочину він не скоював, а оговорив себе під тиском працівників
міліції. У суді вину з цієї причини визнав повністю, оскільки боявся розправи з боку працівників
відділу карного розшуку ЛВВС, а слідчим йому було гарантовано умовну міру
покарання.

Враховуючи
це, Крюківським районним судом було
зроблено запит до СВ ЛВВС на станції Кременчук та до Автозаводського районного
суду м. Кременчука з метою перевірки наявності вказаної кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_1 в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.
Було встановлено, що вказані кримінальні
справи дійсно знаходилися одночасно у провадженні слідчого ОСОБА_5. , але з невідомих причин в одне провадження
об»єднані не були, а остання з них, незважаючи на те, що ОСОБА_1
інкримінується злочин, скоєний в
районі селища Лашки, яке ніколи не
відносилося до Автозаводського району м. Кременчука, чомусь була направлена Полтаським міжрайонним
транспортним прокурором з порушенням територіальної підсудності до
Автозаводського районного суду м. Кременчука. Крім того, в кожній із вказаних двох кримінальних справ
відсутня будь яка інфоромація про іншу кримінальну справу та про скоєння
ОСОБА_1 іншого злочину. Це призвело до
невірної кваліфікації дій ОСОБА_1
по крадіжці 15.05.2006
року крипіжних кришок буксового вузла по ч.1 ст.
185 КК України без врахування кваліфікуючої ознаки повторності, в той час як
крадіжка сортової сталі з
вагону, як вбачається із пред»явленого
обвинувачення, скоювалася раніше -
03.04.2006 року. Вказана невірна кваліфікація підтверджує той факт, що слідчим ОСОБА_5 навмисно не було об»єднано та було навмисно
направлено в різні районні суди міста Кременчука кримінальні справи відносно ОСОБА_1. Як пояснив ОСОБА_1 в судовому
засіданні, він був попереджений слідчим
про те, щоб не повідомляв Крюківський
районний суд про існування іншої справи в Автозаводському районному суді і
навпаки. Такі дії слідчого ОСОБА_5. ,
які в подальшому обов»зково
привели б до невірної кваліфікації дій підсудного, невірного обрання йому міри покарання і подальшого
скасування вироків, для суду залишаються
незрозумілими

Вказана
кримінальна справа №
3506061 була витребувана із Автозаводського районного суду м.
Кременчука і об»єднана в одне провадження із кримінальною справою № 3506077.

В ході
подальшого розгляду справи підсудний ОСОБА_1 пояснив, що біля 10 років не має постійного місця
проживання, перебивається випадковими
заробітками, збиранням пляшок, залишків їжі із сміттєвих баків, однак ніколи ніяких злочинів не скоював.
Через його спосіб життя його добре знають працівники міліції із лінійного
відділу станції Кременчук. Вони неодноразово затримували його і використовували
для прибирання приміщень лінійного відділу,
їх кабінетів, подвір»я. За це
вони у приміщенні відділу міліції пригощали його горілкою, давали їжу,
інколи давали незначні суми грошей,
а інколи, коли він не з»являвся
на їх виклики, або відмовлявся прибирати
били його. У

вересні 2005
року за горілку та ковбасу умовили його оговорити себе у скоєнні
злочину, передбаченого ст. З 09 ч. 1 КК України, який він не скоював і взагалі наркотичних
засобів ніколи не вживав. Він не міг відмовитися від пропозиції взяти на себе
злочин, оскільки в противному випадку
був би побитий працівниками міліції. Тому визнав вину і в судовому засіданні. В
квітні 2006 року на
вул. Карпенка Карого, 4 в будинку його
знайомої його затримали працівники міліції і доставили в лінійний відділ, там в одному із кабінетів працівники карного
розшуку ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і працівник міліції по імені ОСОБА_9 (прізвища
не знає), запропонували визнати себе
винним у скоєнні невеликої крадіжки із вагонного депо. За це запропонували
горілки, ковбаси, умовну міру покарання в суді і нормальне
відношення до нього з їх боку, а якщо
він відмовиться, то стали
погрожувати, що для нього настане тяжке
життя, і що його будуть бити і всерівно
застелять визнати цей злочин. Боячись застосування до нього фізичного
насильства, він погодився і підписував
всі папери, які вони йому надавали. Коли
матеріали передали слідчому ОСОБА_5, то
він намагався пояснити останньому, що
оговорив себе, але ОСОБА_5 не захотів його слухати, а зразу покликав ОСОБА_6а і став
скаржитися тому, що його підопічний ,
тобто ОСОБА_1, не визнає вину.Після цього він зрозумів, що йому не слід відмовлятися, так як це може негативно відобразитися на
його житті та здоров»ї. В ході розслідування цієї справи йому таким же чином
вказаними працівниками міліції на тих же умовах було запропоновано взяти на
себе крадіжку металу із напіввагону. Цієї крадіжки він також не скоював, але підписував всі протоколи, які йому давали підписати вказані працівники
міліції, дізнавач ОСОБА_10 та слідчий
ОСОБА_5 Ніяких вилучень викраденого з
участю понятих у нього не проводилося,

Свідок ОСОБА_11 в суді
пояснив, що працює старшим оглядачем по
збереженню вагонів вагонного депо. У минулому році в депо приходили працівники
міліції, які привели дві сумки у яких
були крипіжні кришки буксових вузлів. Працівники міліції говорили, що ці кришки були викрадені у вагонному депо.
З працівниками міліції було два чоловіки,
які, як пояснили працівники
міліції, були затримані з краденими кришками.
Хто викрав ці кришки і коли, хто були ті
чоловіки і чи був серед них ОСОБА_1
він пояснити не може. Що розповідали тоді затримані він не пам»ятає.

Свідок ОСОБА_12
суду показав, що у минулому році
зустрічав з роботи свою дружину біля вагонного депо і там був запрошений
працівниками міліції підписати протокол про затримання якогось чоловіка. Хто
був той чоловік і що було написано в протоколі він не пам»ятае. У працівників
міліції було дві сумки з якимись металічними деталями, але що то були за деталі він не знає.
Протокол він підписав по проханню працівників міліції. Ніякі інші поняті при цьому присутні не
були. ОСОБА_13 , який вказаний у
протоколі в якості понятого, він знає
дуже добре, оскільки вони разом
працюють, але тоді при підписанні ним протоколу
ОСОБА_13 взагалі присутній не був.

Враховуючи
вищеприведені покази свідків, суд
приходить до висновку, що по даному
епізоду обвинувачення попереднє розслідування проведено неповно, доказів причетності ОСОБА_1 до скоєння даної
крадіжки крипіжних кришок із вагонного депо не здобуто. Недоліки досудового
слідства у судовому засіданні не можуть бути усунуті.

Досліджуючи
доведеність вини ОСОБА_1 у
скоєнні крадіжки 400 кг.
сортової сталі з напіввагону 03
квітня 2006 року, допитавши в судовому засіданні всіх
свідків, включених у список підлягаючих
виклику в судове засідання, дослідивши
матеріали кримінальної справи, суд
приходить до висновку, що по справі
відсутні будь-які докази про причетність ОСОБА_1
до скоєння вказаної крадіжки сортової сталі відсутні.

Вказаний у
якості понятого в протоколі відтворення обстановки та обставин події злочину з
участю ОСОБА_1 від 19.07.2006 року ОСОБА_14 при допиті в судовому засіданні
показав, що працює стрільком ВОХР і в
минулому році, коли знаходився на зміні, в парк працівники міліції привезли якогось
чоловіка, якого сфотографували та жінка
працівник міліції склала якийсь акт,
який йому дали підписати. При цьому ніхто ніяких прав йому не
роз»ясняв, що розповідав той
чоловік, якого фотографували, він не чув і чи той чоловік і підсудний по
справі є одною особою, чи ні, він
вказати не може.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_15 , який вказаний в якості другого понятого у вищезгаданому
протоколі відтворення, суду
показав, що працює оглядачем вагонів і в
минулому році працівники міліції запросили його бути присутнім при тому, як якийсь чоловік буде показувати, як він крав метал. Якийсь чоловік ходив по
путям, щось казав працівнику
міліції, але що саме ОСОБА_15 не чув. Цього чоловіка сфотографували, після чого дали йому розписатися у якомусь
протоколі і він пішов займатися своїми справами. Підсудного раніше не знав і
взагалі його ніколи раніше не зустрічав. В подальшому був викликаний у
відділення міліції, де підписав якийсь
протокол, але що було написано в тому
протоколі, він не пам»ятає.

При таких
обставинах суд приходить до висновку, що
і по вказаному епізоду крадіжки слідство проведено неповно і усунути допущені
недоліки в судовому засіданні є неможливим,
а тому справа підлягає направленню на додаткове розслідування.

В ході
додаткового розслідування шляхом проведення слідчих дій, передбачених КПК України, необхідно здобути відповідні достовірні
докази причетності ОСОБА_1
до вчинення вищевказаних злочинів,
дати вірну юридичну оцінку його злочинним діям та вирішити питання про
доцільність направлення кримінальної справи до суду з обвинувальним висновком.

Керуючись ст. 281 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 в
скоєнні злочинів, передбачених ст.
ст. 185 ч.1, 185
ч.1 КК України, направити
Полтавському міжрайонному транспортному прокурору М. Кременчука для проведення
додаткового розслідування.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 змінити
на підписку про невиїзд та звільнити його з-під варти в залі суду.

На постанову
протягом 7 діб з
дня її проголошення сторонами може бути подана апеляція до апеляційного суду
Полтавської області.