Справа № 175/4164/13-к
Вирок

Іменем України

04 жовтня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці Я.С.,

за участю прокурора Токовило В.Л.,

потерпілої ОСОБА_1,

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0002105 відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Павлоград Дніпропетровської області,
громадянина України, середньої освіти,
холостого, працюючого в ТК "Епіцентр",
зареєстрованого та проживаючого
АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Згідно виконавчого листа № 2-3733/11
виданого на підставі рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_2
зобов'язаний до сплати аліментів у
розмірі ? частини його заробітку
(доходів), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 22.03.2011
року на користь матері ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Однак, ОСОБА_2, рішення суду не виконує,
злісно ухиляється від сплати
аліментів, добровільної допомоги на
утримання сина не надає, подарунки не
дарує, з дитиною не спілкується, тим
самим, самоусунувся від його виховання.

Крім того, не дивлячись на неодноразові
офіційні попередження, від державного
виконавця Дніпропетровського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів:
від 03.12.2012 року № 20611/6, від 19.03.2013 року №
В6/588, належних висновків для себе не
зробив, і продовжує злісно ухилятися
від сплати аліментів в результаті чого,
утворилася заборгованість по сплаті
аліментів на утримання сина в сумі 19969
гривень 78 копійки.

В судовому засіданні обвинуваченений
ОСОБА_2, показав суду, що дійсно
аліменти на утримання сина не платить з
2011 року по теперішній час, Щиросердно
каявся і просив суворо не карати та
пояснив, що офіційно працює в ТК
"Епіцент", тому буде сплачувати
аліменти та брати участь у виховання
дитини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні
зазначеного судом діяння
підтверджується наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_4, яка в
судовому засіданні показала, про те, що
на неодноразові офіційні попередження,
від державного виконавця
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів:
від 03.12.2012 року № 20611/6, від 19.03.2013 року №
В6/588, ОСОБА_2 належних висновків для
себе не зробив, і продовжує злісно
ухиляється від сплати аліментів, в
результаті чого, в період з 22.03.2011 по
01.08.2013 роки, утворилася заборгованість
по сплаті аліментів на утримання
дитини в сумі 19969 гривень 78 копійки.

Переконавшись у правильному розумінні
обвинуваченим змісту обставин
кримінального правопорушення та
добровільності його позиції, а також
роз'яснивши передбачені частиною 3
статті 349 КПК процесуальні наслідки
визнання таких обставин, суд приходить
до висновку про доведеність вини
ОСОБА_2 в злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів), а також
злісне ухилення батьків від утримання
неповнолітніх, або непрацездатних
дітей, що перебувають на їх утримані
кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України.

При визначенні виду й міри покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості скоєного злочину, обставини
справи й особу ОСОБА_2, - раніше не
судимий, офіційно не працюючий, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого, суд визнає щиросердне
каяття та повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд
не вбачає.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.65 КК України, з урахуванням обставин
справи і особи ОСОБА_2, тривало
ухиляється від аліментних зобов'язань
на утримання дитини, суд погоджується з
думкою представника державного
обвинувачення з видом та мірою
покарання, та вважає за необхідне
призначити покарання у вигляді штрафу,
вважаючи, що таке покарання буде
справедливим та сприятиме виправленню
обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України піддати покаранню у вигляді
штрафу в розмірі 100 (сто)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча
сімсот) грн. в дохід держави.

Роз'яснити засудженому, що несплачену
суму штрафу може бути замінено
покаранням у вигляді громадських робіт
або виправними роботами в порядку ст.
53 КК України.

На вирок суду сторонами може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Дніпропетровський
районний суд протягом 30 діб з моменту
його проголошення.

Суддя О.Л.
Воздвиженський