Справа № 755/9103/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.02.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 10.04.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 850 гривень,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 31.03.2015 року приблизно о 21 годині 15 хвилин, знаходячись на території Дніпровського району м. Києва, а саме неподалік станції метро Чернігівська в м. Києві, випадково зустрівся з невстановленою досудовим слідством особою, під час розмови з якою у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, для власного вживання без мети подальшого збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_4 , під час розмови з невстановленою досудовим слідством особою, домовився про придбання у неї за 360 гривень трьох поліетиленових пакетів та паперового згортку заповнених особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Діючи за попередньою домовленістю, ОСОБА_4 31.03.2015 року приблизно о 21 годині 25 хвилин, перебуваючи біля будинку № 24 по вулиці Червоноткацькій в м. Києві, передав в руки невстановленій досудовим слідством особі, грошові кошти в сумі 360 гривень та отримав від неї, тим самим повторно незаконно придбав три поліетиленові пакети та паперовий згорток, в середині яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 помістив придбані ним три поліетиленові пакети та паперовий згорток, в середині яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, до лівої передньої кишені джинсів, в які він був одягнений, та незаконно зберігаючи їх при собі, пішов в напрямку до нічного магазину АТЛ, що розташований по бульвару Перова в м. Києві.
Того ж дня, тобто 31.03.2015 року приблизно о 22 годині 05 хвилин, за адресою: м. Київ, бул. Перова, 19, міліціонерами 4-ї роти ПМГ БОП ГУ МВС України в м. Києві був виявлений ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.
В подальшому, в період часу з 22 години 15 хвилин до 22 години 30 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, бул. Перова, 19 співробітниками міліції, у присутності двох понятих, під час проведення поверхневого огляду ОСОБА_4 в лівій передній кишені джинсів, в які був одягнений останній, було виявлено та в подальшому вилучено три поліетиленові пакети та паперовий згорток, в середині яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 5,5 г (об.1-4), який ОСОБА_4 повторно незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 1141х від 21.04.2015 року: 1. Надані на експертизу подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору (об.1-4) є особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. 2. Маса канабісу, у перерахунку на суху речовину, становить 1,4 г (об.1), 1,3 г (об.2) 1,3 г (об.3) та 1,5 (об.4). Загальна маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 5,5 г (об.1-4).
Канабіс, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено в Таблиці І, є особливо небезпечним наркотичним засобом.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому.
Також обвинувачений з власного боку негативно оцінив свої протиправні дії, пообіцявши у подальшому не порушувати закон за жодних умов, адже за період, який пройшов з дня вчинення злочину, він повністю переоцінив своє життя, життєві цінності, зрозумів, що нічого важливішого для себе у цьому житті не має, ніж своє самовиховання та утримання своєї родини.
Крім повного визнання своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" (зі змінами та доповненнями згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 16, далі - Постанова) регламентовано, що незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого. Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Злочини, передбачені статтями 307, 309 або 311 КК, визнаються закінченими з моменту вчинення однієї із зазначених у диспозиціях цих статей альтернативних дій.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене повторно.
Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При цьому, суд не убачає підстав для визнання обтяжуючою обставиною у діях обвинуваченого рецидив злочину, як про те вказано в обвинувальному акті, оскільки системний аналіз КК України свідчить, що якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
Поряд з цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання, спосіб життя (не працює, одружений, раніше судимий), наявність на утриманні низки членів родини ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина), які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає місці соціальні зв`язки; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій статті 309 КК України зі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків з числа ст. 76 КК України.
Про можливість належної соціалізації особи та допустиму репутацію свідчить невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя (невстановленість зловживання алкогольними напоями), наявність на утриманні членів родини, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, конкретні обставини, що характеризують поведінку винної особи до вчинення караного діяння, пов`язані з вчиненням правопорушення, після вчинення діяння, індивідуальні властивості особи: стать, вік, стан здоров`я, родинний стан, характер вчиненого кримінального правопорушення та відсутність за його результатами будь-яких непомірних наслідків для інтересів суспільства, які б безумовно превалювали над принципом поваги до свободи особистості і дали б змогу суду прийти до висновку про необхідність призначення більш суворого покарання та оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Запобіжний захід ОСОБА_4 , як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави витрат за проведення хімічної експертизи (висновок експерта № 1141х від 21.04.2015 року) 368 гривень 28 копійок.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

С у д д я : ОСОБА_1