№ провадження 11-кп/781/625/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2015 року. м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження №0000729 за апеляційними скаргами прокурора та потерпілої ОСОБА_6 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Устинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, освіта середня технічна, розлучений, приватний підприємець, проживає АДРЕСА_1 , не судимий

засуджений за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 3000 грн. моральної шкоди та 3000 грн. матеріальної шкоди

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 15.11.2014 року близько 18.00 години прийшов до квартири своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , як проживає в АДРЕСА_2 , щоб вияснити відносини. Коли потерпіла ОСОБА_6 відчинила вхідні двері квартири, ОСОБА_7 зайшов до приміщення кварти, де під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязнених стосунків, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками рук в обличчя, в результаті чого потерпіла впала на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 умисно руками та ногами наніс ОСОБА_6 не менше 10 ударів в голову, по тулубу та рукам, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок районного суду та призначити новий судовий розгляд по вказаному провадженню, мотивуючи тим, що суд першої інстанції розглянув дане провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, проте належним чином не дослідив матеріали кримінального провадження, оскільки обвинувачений не визнав цивільний позов та не визнав те, що останній під час скоєння злочину був в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить скасувати вирок районного суду та призначити новий судовий розгляд. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не зважаючи на те, що обвинувачений не визнав те, що під час скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння та не визнав цивільний позов, визнав можливим розглядати кримінальне провадження у порядку ч.3 ст.349 КПК України, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону. Крім того, зазначає, що при винесені вироку, суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, і застосував покарання, яке не буде сприяти його виправленню та перевихованню.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_9 , який просив задовольнити апеляційну скаргу потерпілої в повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , які не заперечували проте задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити з таких підстав.

В зв`язку із скасуванням вироку суду із-за істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів в обговорення вини і кваліфікації дій ОСОБА_7 не входить.

Відповідно до вимог ст.370 КПК судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.348 КПК України, після оголошення обвинувачення головуючий роз`яснює обвинуваченому його суть і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.

Відповідно до ч.1 ст.349 КПК України - після виконання дій, передбачених ст.348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження.

Частиною третьою ст.349 КПК України передбачено право суду, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Однак, ці вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції під час судового провадження були порушені.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (а.п.42) в судовому засіданні, яке відбулося 23.04.2015 року, обвинувачений ОСОБА_7 хоч і не заперечував проти фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, проте не визнав перебування в стані алкогольного сп`яніння, що є частковим визнанням вини, а також обвинувачений не визнав суттєву частину заявленого цивільного позову потерпілої.

Проте, суд першої інстанції визнав можливим слухання справи після оголошення резолютивної частини обвинувального акту та часткового визнання вини, оскільки останній заперечував, що вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння і не визнання цивільного позову, провести в порядку ст.349 ч.3 КПК України, що протирічить вимогам вищевказаної норми кримінального процесуального закону.

За таких обставин, оскільки розгляд кримінального провадження проводився у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, то судом не були досліджені ні обставини кримінального провадження, ні докази моральної чи матеріальної шкоди, заподіяної правопорушенням, а отже рішення у частині вирішення цивільного позову не умотивоване, а тому залишатися в силі не може та підлягає скасуванню.

Розглянувши справу у порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, районний суд порушив загальні засади кримінального провадження, закріплені у ст. 7 КПК України, до яких зокрема відноситься безпосередність дослідження показань, речей і документів, а також вимоги ст. 9 КПК України щодо законності при здійсненні кримінального провадження, оскільки був зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так ті, що виправдовують обвинуваченого, пом`якшують чи обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та ухвалити законне і неупереджене рішення по справі.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв`язку із істотним порушенням кримінального процесуального закону, а кримінальне провадження підлягає призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 , 409, 413 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції та потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4