Справа №148/154/15-к
Провадження №11-кп/772/488/2015
Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1

У Х В А Л А
іменем України
07 травня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000600, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 24.10.2014 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_9 з доповненнями на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 березня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровокан, Республіка Вірменія, вірменина, без громадянства, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 16 травня 2011 року Подільським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 391 (трьохсот дев`яносто однієї) гривні 20 копійок.
Вирішено питання про речові докази.
Відповідно до вироку суду, 23.10.2014 року в період часу з 13.00 до 14.00 год. ОСОБА_8 , знаходячись в м. Тульчині в будинку №3 по вул. Войкова, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на грунті особистих неприязних відносин, які раніше склалися між ним та ОСОБА_12 , в ході сварки, яка виникла між ними, діючи умисно, наніс ОСОБА_12 один удар кулаком своєї руки по обличчю, після чого захватив ОСОБА_12 за шию та прижав до стіни, де тримаючи однією рукою за шию наніс декілька ударів по голові, після чого заспокоївся та сів за стіл, де знову продовжив вживати спиртні напої.
Через певний проміжок часу між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 повторно виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_8 , з метою спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, діючи умисно, захвативши руками його за тулуб підняв та через своє плече кинув в кімнаті, де вони відпочивали, до підлоги та коли вже ОСОБА_12 лежав, нагнувшись над ним продовжив кулаками рук наносити ОСОБА_12 чисельні удари по голові, тулубу та лівій частині грудної клітини, в результаті чого спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер зліва по різним анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової вісцеральної плеври та паренхіми лівої легені, масивні крововиливи в ліву плевральну порожнину (наявність в лівій плевральній порожнині приблизно 950 мл. темної рідкої крові), крововилив в навколосерцеву сорочку зліва, множинні садна, синці та забиті рани в ділянці обличчя, шиї, грудної клітки, правої верхньої кінцівки, поперекової ділянки, крововиливи під слизову оболонку в область верхньої та нижньої губи зі сторони порожнини рота.
Під час вказаних подій ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які знаходились в цій же кімнаті втрутились в бійку та силоміць відтягли ОСОБА_8 від ОСОБА_12 , якому той наносив численні удари по голові та тулубу, після чого ОСОБА_11 наказала ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишити її будинок, а ОСОБА_12 дотягла до ліжка, що знаходилось в іншій кімнаті та викликала швидку допомогу.
Разом з тим, 23.10.2014 року близько 16.00 год. ОСОБА_12 від отриманих ним тілесних ушкоджень помер.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 131 від 04.12.2014 року та висновку комісійної судово-медичної експертизи № 6-к від 14.01.2015 року ОСОБА_12 умисними діями ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер зліва по різним анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової вісцеральної плеври та паренхіми лівої легені, масивні крововиливи в ліву плевральну порожнину ( наявність в лівій плевральній порожнині приблизно 950 мл. темної рідкої крові ), крововилив в навколосерцеву сорочку зліва, множинні садна, синці та забиті рани в ділянці обличчя, шиї, грудної клітки, правої верхньої кінцівки, поперекової ділянки, крововиливи під слизову оболонку в область верхньої та нижньої губи зі сторони порожнини рота. Всі тілесні ушкодження виникли від неодноразової дії тупих твердих предметів. Множинні переломи ребер зліва з ушкодженням пристінкової, вісцеральної плеври та паренхіми лівої легені, крововиливами в ліву плевральну порожнину та крововиливом в навколосерцеву сорочку зліва мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення, дані тілесні ушкодження перебувають у причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_12 .
В апеляційних скаргах захисника ОСОБА_7 діючого в інтересах обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_8 ставляться питання про скасування вироку суду. Просять кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Апеляції мотивовані тим, що судом при винесенні рішення було не дано належної юридичної оцінки дослідженим обставинам справи, що призвело до невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, судом при призначенні покарання допущено істотне порушення вимоги кримінально-процесуального закону, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Судом при призначенні покарання не належним чином було проаналізовано докази, прийнявши до уваги лише як єдиний доказ вини обвинуваченого, як висновок судово-медичних експертиз, які суттєво відрізняються від обставин, які підтверджуються іншими доказами по справі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційні скарги з підстав, викладених в них та просять їх задовольнити. При цьому як обвинувачений, так і захисник вказали, що в разі, якщо апеляційний суд дійде висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, слід звернути увагу на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги неправомірну поведінку потерпілого, який спровокував дії обвинуваченого, через що судом безпідставно призначено максимальне покарання, передбачене санкцією статті.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарги сторони захисту вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд належним чином дотримався зазначених вимог, правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Так, посилання захисту на невірну оцінку судом висновків експерта, які на їх думку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтуються на законі, оскільки з зазначеного висновку вбачається, що тілесні ушкодження ОСОБА_12 настали внаслідок заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, механізм та локалізація яких визначені висновком експерта. Сам ОСОБА_8 , як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не заперечував факт нанесення тілесних ушкоджень, вказуючи лише на меншу кількість нанесених ударів. Проте його доводи спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 .
Однак на думку апеляційного суду при призначенні покарання ОСОБА_8 судом не дотримано положення ст.65 КК України щодо загальних засад його призначення. Cуд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Також суд повинен обговорити як вид, так і розмір покарання.
Як убачається з вироку, суд призначив максимальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України. Проте поза увагою суду залишилась поведінка потерпілого ОСОБА_12 , який спровокував обвинуваченого на заподіяння тілесних ушкоджень.
З урахуванням особи ОСОБА_14 та обставин кримінального правопорушення, на думку апеляційного суду покарання підлягає зменшенню в межах санкції статті.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого та обвинуваченого ОСОБА_8 з доповненнями задовольнити частково.
Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 березня 2015 року у кримінальному провадженні №0000600, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 24.10.2014 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України змінити в частині призначення кримінального покарання через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч.2 ст.121 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:
З оригіналом вірно: