Справа № 639/1154/15-к
1-кс/639/223/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 р. м.Харків
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Находка, Приморського краю Російської Федерації, раніше неодноразово судимого, останній раз 09.09.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та додані до клопотання матеріали,
встановив:
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, на шлях виправлення та перевиховання не став, знов вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 10.01.2015 приблизно о 01-00 годині ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 , з метою реалізації раніше виниклого умислу на вчинення крадіжки, з корисливих мотивів, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вирішили проникнути до гаражу, розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження замка за допомогою металевого прута. Зазначений металевий прут ОСОБА_7 заздалегідь приготував для використання в якості знаряддя злочину і приніс з собою, віддавши його ОСОБА_4 для злому воріт.
Після цього, ОСОБА_4 , який зірвав замок металевим прутом, діючи узгоджено з ОСОБА_7 , проникли в приміщення гаражу, де таємно викрали пральну машинку «ZANUSSI ZWT 385», що належить потерпілій ОСОБА_8 , вартість якої згідно висновку експерта № 468 від 06.02.2015 року становить 919 гривень.
В подальшому ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , з місця скоєння правопорушення зникли та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме, продали пральну машинку «ZANUSSI ZWT 385» ОСОБА_9 за 1200 гривень, яку в подальшому було вилучено працівниками міліції.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в сховище.
09.02.2015 року ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний в якості підозрюваного, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, винним себе визнав та дав показання по суті провадження.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, остання судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, не одружений, не має постійного місця роботи, тобто не має стійких соціальних зв`язків. Тому, у органу досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що в разі незастосування відповідної міри запобіжного заходу, ОСОБА_4 може вчинити нове кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, посилаючись на зазначені вище обставини, підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та обрання відносно нього вказаної міри запобіжного заходу постлаючись на те, що він має постійне місце мешкання, від органу досудового слідства не переховується.
Суд, вивчивши клопотання із долученими до нього додатками, заслухавши думку учасників розгляду клопотання вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
09.02.2015 року ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе визнав та дав показання по суті клопотання, підозрюваний має місце реєстрації та місце постійного мешкання.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_9 , показаннями підозрюваного ОСОБА_7 , показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , результатами проведення огляду місця події від 10.01.2015, результатами проведення огляду місця події від 05.02.2015, висновком судово-товарознавчої експертизи №486 від 06.02.2015, показаннями потерпілої ОСОБА_8 , результатами проведення огляду предмету від 05.02.2015.
ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, має не зняту в законному порядку судимість, проживає за місцем реєстрації, не одружений, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, та дає достатні підстави вважати, що він може вчинити нові злочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Будь-яких наявних, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилаються у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим і прокурором суду не надано.
В судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 після затримання доставлений в суд для розгляду клопотання, зобов`язується з`являтись до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Таким чином, у суда немає підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід до нього.
Ні слідчим, ні прокурором, не було надано суду доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.
Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 199, 202, 206 КПК України, суд,
ухвалив:
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВСУ в Харківській області ОСОБА_5 , прокурора чи до суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 19-00 год. до 07-00 год.;
Ухвалу передати на виконання до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області - за місцем проживання підозрюваного, відповідно до ст.181 КПК України.
Строк дії ухвали слідчого судді - 60 днів, тобто до 11 квітня 2015 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1