Справа
№ 11-508/2008
Головуючий 1 інстанції: Шипов І.М.
- ст. 185 ч.5 КК України
Доповідач: Григор'єва В.Ф.
04 вересня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі :
- судді - Сердюка
суддів - Григор'євої В.Ф., Мельниченка Ю.В.
участю прокурора - Басюка С.В.
захисника - ОСОБА_10
захисників - ОСОБА_5, ОСОБА_6
засуджених - ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляціями: старшого прокурора відділу прокуратури Чернігівської
області Басюка С.В., засудженого ОСОБА_7, захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в
інтересах засудженого ОСОБА_7, захисника ОСОБА_10 в інтересах засудженого
ОСОБА_1 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2008
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Чернігова, громадянин України, з середньою освітою,
не одружений, не працюючий, раніше не судимий, мешканець АДРЕСА_1, -
засуджений:
ст.185 ч.5 КК України до покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з
конфіскацією усього належного йому майна;
- за ст.ст.28 ч.2, 358 ч.3 КК України до
покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі;
- за ст.ст.28 ч.2, 162 ч.2 КК України до
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років
- за ст.146 ч.2 КК України до покарання у
вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено
ОСОБА_1 покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією
усього належного йому майна.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Чернігова, громадянин
України, одружений, має на утриманні дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з середньо-спеціальною освітою, в силу ст.89 КК
України не судимий, не працюючий,
мешканець АДРЕСА_2, -
засуджений:
- за ст.185 ч.5 КК України до покарання у
вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому
- за ст.ст.28 ч.2, 358 ч.3 КК України до
покарання у вигляді 1(одного) року обмеження волі;
- за ст.ст.28 ч.2, 162 ч.2 КК України до
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
ст.146 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у вигляді 7 (семи) років
позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець м. Чернігова, громадянин
України, з вищою освітою, не одружений, раніше не судимий, не працюючий, мешканець АДРЕСА_3,-
засуджений:
364 ч.2 КК України до покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з
позбавленням права займати посади, пов'язані з вчиненням нотаріальних дій
строком на 2 (два) роки;
- за ст.ст.28 ч.2, 366 ч.2 КК України до
покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права
займати посади, пов'язані з вчиненням нотаріальних дій строком на 1 (один) рік
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з вчиненням нотаріальних
дій строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено
ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку
2 (два) роки не вчинить нового злочину та зразковою поведінкою доведе своє
На підставі ст.76 КК України зобов'язано
ОСОБА_4 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець с. Пчельникі, Радянського
р-ну, АР Крим, громадянин України, з середньо - спеціальною освітою, розлучений, має на утриманні дитину -
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6, в силу ст.89 КК України не судимий, працюючий приватним
підприємцем, мешканець АДРЕСА_4, -
засуджений:
- за ст.ст.27 ч.5, 28 ч.2, 364 ч.2 КК
України до покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ст.ст.27 ч.5, 28 ч.2, 366 ч.2 КК
України до покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
- за ст.358 ч.1 КК України до покарання у
вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 3 (трьох) років
На підставі ст. 75 КК України звільнено
ОСОБА_8 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку
1 (один) рік шість місяців не вчинить нового злочину та зразковою поведінкою
доведе своє виправлення.
На підставі ст. 76 КК України зобов'язано
ОСОБА_8 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та
Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_7
по 827 грн. 08 коп. судових витрат за проведення експертиз на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_12 по 2500 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди та по 800 грн. матеріальної шкоди - витрат на здійснення перельоту та
надання правової допомоги.
Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Доля речових доказів вирішена відповідно до
вимог ст. 81 КПК України.
Як встановив суд, в квітні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
невстановлена особа, справа відносно якої виділена в окреме провадження,
вступили між собою в попередню змову на скоєння корисливих злочинів з метою
особистого збагачення. Останні дізнались, що в АДРЕСА_5 мешкає громадянин ОСОБА_13,
якому дана квартира не належить, а власником є дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_12, яка
тривалий час знаходиться на заробітках в
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та невстановлена особа,
вирішили у відсутності ОСОБА_12 таємно
викрасти вказану квартиру з подальшим її продажем, а кошти від реалізації
використати на свій розсуд.
Для реалізації свого злочинного наміру
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та невстановленій особі необхідна була нотаріально посвідчена
довіреність, що нібито ОСОБА_12 уповноважує повіреного розпоряджатися усім
З метою отримання такої довіреності,
ОСОБА_1 звернувся до свого знайомого ОСОБА_8, який не був обізнаний в злочинних
намірах останнього. ОСОБА_8 за винагороду, яку йому пообіцяв ОСОБА_1, погодився
допомогти останньому.
Так, напередодні 19 квітня 2007 року,
ОСОБА_8 за проханням свого знайомого ОСОБА_1, домовився з ОСОБА_4, який
відповідно до наказу в.о. начальника Чернігівського обласного управління
юстиції з 10.07.2006 року став працювати на посаді державного нотаріуса Першої
Чернігівської державної нотаріальної контори, в обов'язки якого, відповідно до
Закону України “ Про нотаріат”, покладено посвідчувати права, а також факти, що
мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим
Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Таким чином, при складанні
та посвідченні документів, які мають юридичне значення та обов'язкові для
виконання юридичними та фізичними особами, ОСОБА_4, як державний нотаріус
являвся службовою особою, що була наділена спеціальними повноваженнями по
виконанню адміністративно-господарських обов'язків, покладених на нього
правомочною службовою особою, що останній складе та нотаріально посвідчить
довіреність, без участі довірителя, про розпорядження усім належним йому
19 квітня 2007 року, в другій половині дня,
ОСОБА_1, через ОСОБА_8 передав службовій особі - державному нотаріусу Першої
Чернігівської нотаріальної контори ОСОБА_4 на аркуші паперу паспортні дані та ідентифікаційний код ОСОБА_12 і
втрачений паспорт ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, якого ОСОБА_4 в довіреності повинен
записати повіреним. Після цього, в другій половині дня, діючи за попередньою
домовленістю, до кабінету державного нотаріуса Першої Чернігівської державної
нотаріальної контори ОСОБА_4, який розташований в АДРЕСА_6, зайшов
ОСОБА_8, який надав ОСОБА_4
анкетні дані ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8 і паспорт ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, як
представника довірителя.
ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8,
розуміючи, що своїми діями вони можуть спричинити шкоду охоронюваним законом
правам ОСОБА_12, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах третіх
осіб, в порушення ст.ст.5, 6, 43, 45
Закону України “ Про нотаріат” , та п.п.13, 15, 19 “Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, яка затверджена наказом №20/5
Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, що зобов'язують нотаріуса
здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до цього Закону і принесеної
присяги, при вчиненні нотаріальних дій нотаріус зобов'язаний встановити особу громадянина,
що звернулась за вчиненням нотаріальних дій та перевірити справжність підписів
учасників угоди, на нотаріальному бланку ВЕК №220135 виклав текст довіреності,
до якої вніс завідомо неправдиві відомості, що ОСОБА_12 уповноважує ОСОБА_14 розпоряджатись усім її
належним майном. Факт посвідчення даної нотаріальної дії ОСОБА_4 зареєстрував в
реєстрі нотаріальних дій за №5-951 та надав реєстратору дані, щоб останній дану
нотаріальну дію зареєстрував в Єдиному реєстрі довіреностей, як це
передбачено Положенням про Єдиний реєстр довіреностей, який затверджений
наказом №111/5 Міністерства юстиції України від 28.12.2006 року. При цьому
ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_8 надати
останньому довіреність наступного дня.
20.04.2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
невстановлена особа, вирішили, що за допомогою втраченого паспорту ОСОБА_14,
без його участі, їм не вдасться реалізувати свій злочинний намір на викрадення
квартири ОСОБА_12 В зв'язку з цим,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена
особа вирішили, що фіктивним повіреним від ОСОБА_12 мусить бути останній.
20.04.2007 року, в першій половині дня,
ОСОБА_8 знову прийшов до кабінету
ОСОБА_4 та за проханням ОСОБА_1, надав ОСОБА_4 паспорт невстановленої слідством
особи, щоб останній виправив текст довіреності та вказав представника ОСОБА_12
- не ОСОБА_14, а невстановлену особу.
Після цього, ОСОБА_4 за попередньою змовою
з ОСОБА_8, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах останнього,
знову ж таки в порушення вищевказаних статей Закону України “ Про нотаріат” та
“ Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України”, на
нотаріальному бланку ВЕК №220141 виклав новий текст довіреності, до якого вніс
завідомо неправдиві відомості, що ОСОБА_12 уповноважує невстановлену особу
розпоряджатись усім належним їй майном.
Дану довіреність він засвідчив своїм підписом та печаткою.
В цей же день, в другій половині дня, діючи
за попередньою домовленістю, ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_7зустрівся з ОСОБА_8,
де останній за проханням ОСОБА_4 поставив підпис в довіреності за ОСОБА_12 та в
реєстрі для реєстрації нотаріальних дій про отримання даної довіреності, після
чого, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 дану довіреність.
По приїзду до Першої Чернігівської
нотаріальної контори, ОСОБА_4 в порушення п.25 “Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України” в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій
за №5-951 зробив виправлення номеру нотаріального бланку, а також в порушення п.2.12 “Положення про Єдиний
реєстр довіреностей” надав реєстратору дані, щоб останній зробив виправлення в
Єдиному реєстрі довіреностей, а саме: серію та номер бланку ВЕК 220135 змінив
на ВЕК №220141, а представника ОСОБА_14 на невстановлену особу. Нотаріальний
бланк ВЕК 220135 з першочерговим текстом довіреності, яку ОСОБА_4 засвідчив 19.04.2007 року, але не видав, останній
знищив, чим порушив п.4.2 “ Положення про порядок постачання, зберігання,
обліку та звітності витрачання спеціальних бланків нотаріальних документів”,
яка затверджена наказом 110/5 Міністерства юстиції України від 28.12.2006 року.
Маючи на руках вищевказану підроблену
довіреність, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та невстановлена особа, з метою доведення до
кінця свого злочинного наміру, в другій половині квітня 2007 року дали об'яву в
газету “Объявление”, що свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_5
опублікування даної заяви в газеті “Объявление” №17 від 25.04.07 року,
26.04.2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена особа, через останнього,
шляхом використання підробленої довіреності, викладеній на нотаріальному бланку
ВЕК №220141, подали заяву до відділу приватизації Новозаводської районної ради
в м. Чернігові з проханням виготовити дублікат свідоцтва про право власності на
вищевказану квартиру та технічний паспорт, замість нібито загублених.
03.05.2007 року, згідно розпорядження №429
від 27.04.2007 року Новозаводської районної ради м. Чернігова, комунальним
підприємством, Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації
(ЧМБТІ) був виготовлений дублікат
свідоцтва на право власності від 23.11.1994 року за №9-3504 та технічний
паспорт на квартиру АДРЕСА_5.
що ОСОБА_13 мешкав за вищевказаною адресою, та своєю присутністю перешкоджав
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та невстановленій особі, реалізувати до кінця свій злочинний
намір, то вони вирішили викрасти його з даної квартири та незаконно позбавити
03.05.2007 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена
особа, попередньо заготовивши маски для прикриття свого обличчя, прийшли до
вищевказаної квартири з метою викрадення
ОСОБА_13 відкрив вхідні двері, то ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена особа,
порушуючи недоторканість житла, із застосуванням фізичного насильства до
потерпілого, шляхом нанесення ударів в обличчя ОСОБА_13, увірвались до квартири
АДРЕСА_5, де на останнього наділи наручники, та липкою стрічкою заклеїли рот, щоб він не зміг покликати на допомогу.
нападу ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена особа, з метою відшукання документів
на вищевказану квартиру, незаконно в квартирі АДРЕСА_5 провели обшук, який позитивного результату не дав.
В подальшому ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
невстановлена особа, насильно вивели ОСОБА_13 з вищевказаної квартири та
змусили його сісти на заднє
сидіння автомобіля марки „АУДІ А6” (темно-синього кольору), яким
управляв ОСОБА_2 Крім того, до вказаного автомобіля сіла невстановлена особа. З
метою попередження наявності на шляху слідування працівників ДАЇ УМВС України в
Чернігівській області, ОСОБА_1 зупинив
автомобіль таксі, на якому поїхав
попереду, а ОСОБА_2 з потерпілим та невстановленою особою за ним. По мобільному
зв'язку ОСОБА_1 попереджав ОСОБА_7 та невстановлену особу, про наявність
працівників правоохоронних органів. По автошляху Чернігів-Київ останні доїхали до с. Красилівка Чернігівського району,
де ОСОБА_1 відпустив автомобіль таксі, а сам пересів до автомобіля „АУДІ А6”,
де перебували його спільники та ОСОБА_13. Останнього, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
невстановлена особа, привезли до будинку АДРЕСА_8, в якому і незаконно
позбавляли волі, прикувавши ОСОБА_13 наручниками до ліжка. При цьому, ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та невстановлена особа, по черзі та спільно здійснювали охорону
Крім того, 04.05.2007 року до здійснення
незаконного позбавлення волі ОСОБА_13, за особисту винагороду, приєднався ОСОБА_15, який не був обізнаний в кінцевих злочинних
Ліквідувавши вищевказану перешкоду, а саме
присутність ОСОБА_13 в квартирі АДРЕСА_5, та доводячи до кінця свій злочинний
намір на таємне викрадення вищевказаної квартири, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, в першій
половині дня 04.05.2007 року, проникли в зазначену квартиру і за допомогою
столяра, який не був обізнаний в злочинних намірах останніх, поміняли замок на
вхідних дверях. В подальшому, в цей же день, тільки в другій половині дня,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена особа, через останнього з використанням
підробленої довіреності, викладеній на нотаріальному бланку ВЕК 220141, від
імені ОСОБА_12, до ЧМБТІ подали заяви про реєстрацію прав власності на нерухоме
майно (АДРЕСА_5) та надання їм витягу з Реєстру прав власності на нерухоме
майно. Крім того, замовили проведення інвентаризації вищевказаної квартири, так
як всі ці документи необхідні під час складання договору купівлі-продажу.
04.05.2007 року, приблизно в 16 годин,
працівник ЧМБТІ, виконуючі вищевказані замовлення, в супроводі ОСОБА_1 прибув до кв.АДРЕСА_5,
де провів інвентаризацію вищевказаної квартири.
Доводячи до кінця свій злочинний намір на
заволодіння квартирою, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена особа, через
останнього з використанням вищевказаної підробленої довіреності, 08.05.2007р. в
ЧМБТІ отримали документи, а саме; - зареєстрований в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно
дублікат свідоцтва про право власності на квартируАДРЕСА_5, технічний паспорт
на дану квартиру, витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за
№14475493, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 4475556.
Крім того, цього ж дня, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
невстановлена особа, через останнього, з використанням вищевказаної підробленої
довіреності, шляхом подачі заяви до відділення Новозаводського ВГІРФО ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області зняли з реєстрації ОСОБА_12, яка до цього була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_5, а
11.05.2007 року про підтвердження того, що за вищевказаною адресою ніхто
не зареєстрований, останні шляхом
пред'явлення підробленої довіреності в паспортній службі Новозаводської міської ради м. Чернігова отримали відповідну
довідку за №862.
Маючи всі необхідні документи для
реалізації свого злочинного наміру, таємного викрадення вищевказаної квартири,
11.05.2007 року, в другій половині дня, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена
особа, через останнього, використовуючи підроблену довіреність, викладену на
нотаріальному бланку ВЕК №220141 та вищевказані документи, які їм вдалось
отримати за допомогою тієї ж підробленої довіреності від імені ОСОБА_12 уклали
із сторонніми особами договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_5
вартістю 213314 грн., яка належала ОСОБА_12, в результаті чого заподіяли
останній матеріальну шкоду на значну суму. Тим самим, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
невстановлена особа, таємно викрали чуже майно в особливо великих розмірах, так
як сума викраденого майна в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний
мінімум доходів громадян, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілій ОСОБА_12
тяжкі наслідки, так як сума завданої
матеріальної шкоди в двісті п'ятдесят і більше разів перевищує
неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
своєї злочинної мети на таємне викрадення чужого майна, 18.05.2007 року, в
другій половині дня, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на автомобілі „АУДІ А6”, яким управляв
останній, прибули до АДРЕСА_8 з ОСОБА_15
перебував ОСОБА_13, якого останні незаконно позбавляли волі. Забравши ОСОБА_13,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та невстановлена особа, насильно утримуючи його, привезли до
м. Чернігова, де і звільнили.
Захисник ОСОБА_9 просить вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 за ст.
ст. 185 ч. 5, 28 ч.2, 358 ч. 3, 28 ч.2, 162 ч.2, 146 ч.2 КК України скасувати,
а справу в цій частині закрити. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим
у зв'язку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства,
невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам
справи, неправильним застосуванням кримінального закону, невідповідністю
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Вказує, що у
судовому засіданні не встановлено безперечних доказів участі ОСОБА_7 у таємному
викраденні майна - квартири потерпілої ОСОБА_12, незаконному проникненні до неї
та проведенні обшуку із застосуванням насильства до потерпілого, використанні
завідомо підробленого документа - довіреності, викраденні та незаконному
позбавленні волі потерпілого ОСОБА_13 Зазначає, що дії ОСОБА_2 безпідставно
кваліфіковані за зазначеними статтями.
Захисник ОСОБА_10 просить вирок
суду щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу відносно нього закрити за
відсутністю в його діях складу злочину. Свої вимоги аргументує непричетністю
ОСОБА_1 до інкримінованих йому злочинів . Просить взяти до уваги версію щодо
незаконного продажу квартири ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_8 при
вирішенні питання стосовно виправдання ОСОБА_1 в інкримінованому йому
обвинуваченні. Також зазначає, що при вирішенні питання про доведеність
обвинувачення ОСОБА_1 за ст. ст. 162 ч.2, 146 ч.2 КК України, суд
необґрунтовано у вироку послався на покази ОСОБА_15, оскільки на час надання
показів на досудовому слідстві останній був дуже хворою людиною.
Старший прокурор відділу прокуратури
Чернігівської області Басюк С. В. просить вирок суду змінити в частині вирішення цивільних позовів
потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_7
на користь ОСОБА_12 солідарно 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної
шкоди. Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 солідарно 20 000 грн.
в рахунок відшкодування моральної шкоди. Вказує, що суд дійшов неправильного
висновку, що заподіяна злочином моральна шкода потерпілим підлягає стягненню в
рівних частинах з засуджених, оскільки посилаючись на відповідну постанову
Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року ( зі змінами та
доповненнями до неї) „Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди”, а також цивільне законодавство, у даному випадку на
засуджених повинна покладатись солідарна відповідальність по її відшкодуванню.
Захисник ОСОБА_5 просить вирок
суду скасувати в частині засудження ОСОБА_7, оскільки вирок щодо нього
занадто суворий і необґрунтований, а
справу переглянути та пом'якшити покарання, застосувавши щодо останнього
ст. 75 КК України. Просить взяти до уваги позитивну характеристику ОСОБА_7 та
те, що у нього є малолітня дитина та батьки похилого віку. Також вказує, що ОСОБА_2 непричетний до
інкримінованих йому злочинів, посилаючись на показання засудженого ОСОБА_1,
який зазначив, що ОСОБА_2 виконував роботу водія таксі.
Засуджений ОСОБА_2 просить вирок
суду скасувати, справу переглянути та застосувати до нього ст. 75 або
ст. 69 КК України. Свої вимоги аргументує своєю непричетністю до інкримінованих
йому злочинів. Зазначає, що при призначені міри покарання судом не було взято
до уваги його позитивну характеристику, те, що на його утриманні знаходиться
малолітня дитина та батьки похилого віку, які потребують його допомоги.
Засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вказаний вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідача по справі, пояснення
засудженого ОСОБА_7 та захисника
ОСОБА_5, які підтримали доводи, викладені у своїх апеляціях та у апеляції
захисника ОСОБА_9 про скасування вироку та закриття справи і
просили їх задовольнити, захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_6 в інтересах
засудженого ОСОБА_1, які підтримали доводи, викладені у апеляції захисника,
просили також апеляцію задовольнити, а
вирок суду скасувати, провадження по справі щодо засудженого ОСОБА_1
закрити за відсутністю складу злочинів, засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_8, які
зазначили, що вирок суду щодо них є законним і обґрунтованим, думку прокурора, який підтримав доводи,
викладені у своїй апеляції і просив вирок суду щодо засуджених: ОСОБА_1,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 змінити лише в
частині вирішення цивільних позовів потерпілих: ОСОБА_12 та ОСОБА_13, тобто
стягнувши зазначені суми у вироку із засужених не в рівних частинах, а в
солідарному порядку, а апеляції засудженого ОСОБА_7, захисників ОСОБА_9,
ОСОБА_5, ОСОБА_10 залишити без задоволення, оскільки вважав їх
необґрунтованими, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені
у апеляціях, колегія суддів вважає, що апеляцію старшого прокурора відділу
прокуратури Чернігівської області належить задовольнити, а апеляції засудженого
ОСОБА_7, захисників ОСОБА_9, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 залишити без задоволення з
таких підстав.

Висновок
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні
злочинів за обставин, встановлених судом, є правильним, оскільки
відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю досліджених у
судовому засіданні доказів, які належно оцінені і детально викладені у вироку.

Як
вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні суду першої інстанції
засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнали
свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_8
- визнали свою вину частково у вчиненні зазначених злочинів.

Так, із показань засудженого ОСОБА_1 в судовому
засіданні вбачається, що вину в пред'явленому обвинуваченні не визнав,
зазначивши, що ніякого відношення до інкримінованих йому злочинів він немає.
Насправді до нього з проханням про допомогу звернувся ОСОБА_13, який вказав, що
хоче продати свою квартиру. Так як квартира йому не належить, йому було
необхідно організувати ніби-то його викрадення. На той час його рідним була
необхідна квартира і він вирішив
допомогти ОСОБА_13 в цьому. Він разом з ОСОБА_2
відвіз ОСОБА_13 до с. Надинівка, де він проживав деякий час . Він також
навідувався до ОСОБА_13, де разом з ним також мешкав і його знайомий ОСОБА_15
Ніякого викрадення та утримання ОСОБА_13, проти його волі, не було. Після
продажу квартири, ОСОБА_13 було передано грошові кошти від її реалізації.

Із показань засудженого ОСОБА_7 в
судовому засіданні вбачається, що вину в пред'явленому обвинуваченні не визнав
та дав аналогічні показання, що і
засуджений ОСОБА_1, зазначивши, що він не мав відношення до
купівлі-продажу квартири по вул. Ріпкинській, також йому не була потрібна
довіреність від ОСОБА_12 на право розпорядження належним їй майном, не мав
відношення до отримання цієї довіреності. Він не викрадав ОСОБА_13, не був у
нього в квартирі, не здійснював обшуку в квартирі, а лише на прохання ОСОБА_1
здійснював послуги з перевезення. Підтвердив обставини перевезення
потерпілого ОСОБА_13 до села Надинівка.
ОСОБА_13 чекав ОСОБА_1 біля гастроному. Потім всі разом поїхали до села
Надинівка. Його здивувало те, що у машині ОСОБА_13 в руках тримав наручники.
Він з ОСОБА_1 вранці повернулися у місто. На прохання ОСОБА_1 він їздив в село
Надинівка ще пару раз, який обіцяв розрахуватися з ним за перевозку.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що у
судовому засіданні не встановлено безперечних доказів участі ОСОБА_7 у таємному
викраденні майна - квартири потерпілої ОСОБА_12, незаконному проникненні до неї
та проведенні обшуку із застосуванням насильства до потерпілого, використанні
завідомо підробленого документа - довіреності, викраденні та незаконному
позбавленні волі потерпілого ОСОБА_13, необосновані, оскільки
спростовуються доказами по справі.

Твердження захисника ОСОБА_10 про
непричетність ОСОБА_1 до інкримінованих йому злочинів, а саме те, що суд не
взяв до уваги версію щодо незаконного
продажу квартири самим потерпілим ОСОБА_13 за попередньою змовою з ОСОБА_8 і не
вирішив питання щодо виправдання ОСОБА_1 в інкримінованому йому обвинуваченні,
позбавлені підстав. До показань засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в цій частині суд
поставився критично, оскільки обґрунтовано вважав, що дача таких показань останніми є захисною
версією на пред'явлене обвинувачення з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини. Крім того, ці показання
засуджених не відповідають фактичним
обставинам справи, які повністю спростовуються показаннями потерпілого
ОСОБА_13, засуджених: ОСОБА_4,
ОСОБА_8, свідків та показаннями
самого засудженого ОСОБА_1,
які останній давав в ході досудового
слідства в якості обвинуваченого 06.09. 2007 року та 11.09.2007р., і які
узгоджуються між собою. При цьому свою
вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України, визнав
повністю. Дані показання ОСОБА_1
повністю співпадають з показаннями потерпілого ОСОБА_13 і тому суд дійшов
обґрунтованого висновку, що вони є
правдивими.

Зокрема, винуватість засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_7 підтверджена
послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_13, який стверджував, що ОСОБА_12 його дружина. Вони проживали в квартирі
АДРЕСА_5. Дана квартира належала його дружині. В 2001 році дружина поїхала в
Італію на заробітки, а він залишився проживати у вказаній квартирі. Спочатку
ОСОБА_12 телефонувала йому з Італії, але з 2004 року зв'язок з останньою
обірвався. 3 травня 2007 року близько о 22 год. 30 хв. він перебував у вказаній
квартирі та дивився телевізор. В цей час подзвонили у дзвінок та постукали, а
тому він пішов відкривати двері. Коли відкрив вхідні двері, то його відразу
ударили в обличчя. Від удару він упав на підлогу. Облич нападників він не бачив,
так як на голові у них були одягнуті панчохи. При нападі він бачив двох осіб.
Останні сказали, що якщо до квартири заходять люди в масках та зі зброєю, то
необхідно падати на підлогу обличчям до низу та мовчати. Нападники відтягли
його до залу, де заламали руки за спину та наділи наручники і спитали, де
документи на квартиру. Він відповів, що в шафі, хоча знав, що документи
знаходяться в квартирі його матері. Потім нападники сорочкою зав'язали йому рот
та перев'язали липкою стрічкою. Останні почали шукати документи на квартиру,
але не знайшли. В подальшому вони перенесли його до іншої кімнати, де поклали
на ліжко обличчям до низу. Один із нападників сказав іншому, щоб той залишався
та чекав. Що прийде та постукає в двері, щоб той відкрив йому. На ліжку він лежав
більше години, а його охороняв один з нападників. За цей час хтось подзвонив у
двері, але двері не відкрили. Чоловіку, який залишився його охороняти, постійно
телефонували. Останній відповідав, що все нормально. Потім до квартири зайшли
нападники. Після приходу вказаних осіб йому трохи ослабили наручники, так як у
нього почали набрякати руки. Третій,
невідомий йому чоловік спитав, як себе веде. Йому відповіли, що нормально.
Приблизно через 10-15 хвилин, після їх приходу, його вивели з квартири та посадили
до автомобіля. Коли вели, то на голову
оділи чорний поліетиленовий пакет, щоб він не бачив їх облич. Один із
нападників стояв на першій площадці та виключив світло, а другий вів його. Коли
посадили його до автомобіля, то один із нападників сказав, що він зламав ключ
від дверей. Його поклали лежати на заднє сидіння автомобіля та прикрили ковдрою, щоб ніхто не
бачив. Як йому здалося, що автомобіль іномарка, так як мотор працював тихо,
особливого шуму не було. В автомобілі, який віз його, як йому здалося, разом з ним було чотири чоловіка. Коли його
везли, то одному із нападників неодноразово телефонували. Він чув, що той, хто
телефонував, постійно попереджав про наявність міліції на дорозі. Також чув як
в телефоні спитали: “ Ви де?”. Йому відповіли, що їдемо по Комсомольській,
пересікаємо проспект, скоро будемо під'їжджати до тюрми. Він зрозумів, що по
переду їде ще один автомобіль, який
попереджав про наявність працівників міліції.
Куди саме вони його везли не знає, бо нічого не бачив, проте здогадався,
що коли виїхали з м. Чернігова, то поїхали по Київській трасі, тому що,
відчувалось, що машина наїжджає на “лежачих поліцейських”, які знаходяться на
цій трасі. Коли вони їхали, то він по
радіо, яке грало в автомобілі почув, що в Києві 2 години 30 хвилин. Нападники
відразу відключили радіо. Потім автомобіль звернув з траси, бо стан дороги
значно погіршився. Його привезли до якогось будинку. Пакет з голови
не знімали. Його поклали на ліжко, ліву руку наручниками пристебнули до бильця
ліжка, а права рука була вільна. Вранці йому сказали зняти пакет з голови та
накритися ковдрою, щоб він не бачив їх облич. В перші дні з ним залишилося два чоловіка. Взагалі його
охороняло три чоловіка, але вони постійно мінялися. Тобто, були випадки, що в будинку знаходилось
один, два та три охоронця. Коли йому приносили їжу та воду, то говорили, щоб
накривався ковдрою, вони ставили їжу та виходили в іншу кімнату, після чого він
міг їсти. Він знає, що знаходився недалеко від річки, тому що разів 10 його
виводили до якоїсь річки, або рукава річки. В будинку, де його тримали був
стаціонарний телефон. Він запам'ятав, що з нього телефонували на номер НОМЕР_1
та НОМЕР_2. Також він чув, що до будинку заходила якась жінка, яка сказала “у
нас в Наденовке”. Нападники його називали
ІНФОРМАЦІЯ_9. Між собою вони
називали один одного ІНФОРМАЦІЯ_10 та
ІНФОРМАЦІЯ_11. Також було названо ім'я ОСОБА_16. Один із охоронців розказував
іншому, що у нього мається судимість, що на “Ремзаводі” з кимось побився. Він
спав на ліжку, яке розташоване біля пічки.

15.05.2007 року його охороняв один чоловік.
Цього ж дня, до будинку приїхало ще два чоловіка, з метою, щоб він
зателефонував своїй мамі і сказав, що з ним все гаразд, і що він на заробітках
в м. Києві. Вони, як він зрозумів,
забрали з його телефону “сім-карту”, а на той час він
користувався номером мобільного телефону НОМЕР_3, та вставили її в інший мобільний телефон та дали йому
зателефонувати. Він зателефонував на домашній телефон, але слухавку ніхто не
взяв. Тоді вони сказали, щоб він зателефонував ОСОБА_17, так як номер ОСОБА_17 був записаний в пам'яті його
телефону під його іменем та прізвищем. Нападники увімкнули гучний зв'язок, щоб
було чути про що вони розмовляють. Розмова була короткою: “зі мною все гаразд,
я в Києві на заробітках, не хвилюйся”. На що ОСОБА_1відповів, що це не правда,
що він в розшуку. Після чого присутні забрали у нього телефон та вимкнули. Два
чоловіка поїхали, а з ним залишився один, який і перебував до 18.05.2007 року.
18.05.2007 року до вказаного будинку приїхали знову два чоловіка, які
приїжджали 15.05.2007 року, коли він телефонував своєму товаришу. Останні дали
йому бритву та наказали поголитися, при цьому повідомили, що вони їдуть до
Чернігова. На нього вони одягли чорні окуляри, які були заклеєні папером, щоб
він не міг бачити якою дорогою будуть їхати та їх облич. При цьому сказали, що
все залежить від його. Якщо він буде робити якісь дії зі своєю квартирою, то
вони його уб'ють. Також сказали, якщо хтось буде цікавитися квартирою, то він
повинен казати, що приїжджала його дружина з якимось чоловіком та казала, що
квартира продана. По дорозі йому сказали, що вони їдуть в ЧМВ УМВС України та
щоб він зайшов до кабінету №313 до оу ОСОБА_18та написав заяву, що з ним все
гаразд та його ніхто не викрадав. Коли вони під'їхали до вул. Г.Полуботка, то
його вивели з автомобіля, з ним залишився один чоловік, а машина поїхала.
Останній повернувся до нього спиною та
сказав, щоб він зняв окуляри та йшов до ЧМВ УМВС та написав все те, що
вони йому наказали в автомобілі. В міліції він зробив все те, що йому говорили
нападники. Після чого приїхала його мати з братом та забрали додому.

Дані покази повністю підтверджуються протоколом огляду приміщення від
10.07.2007р., відповідно до якого під час огляду будинку АДРЕСА_8 ОСОБА_13,
який приймав участь в проведенні даної слідчої дії, зазначив, що саме в цьому
будинку його незаконно утримували з 04.05.2007р
по 18.05.2007р.(т.1 а.с.182). Показаннями
потерпілої ОСОБА_12 підтверджується,
що станом на 19.04.2007р. вона перебувала в Італії, а тому знаходитись в
приміщенні Першої Чернігівської державної нотаріальної контори не могла. Представляти свої інтереси будь кому для
розпорядження її майном вона не доручала (т.3,
а.с.26-27 ).

Про
те, що ОСОБА_12 дійсно станом на 19.04.2007року та 20.04.2007року перебувала за
межами України, підтверджується її закордонним паспортом, де зазначено, що
16.03.2001року вона покинула територію України, а 07.10.2007року повернулась.
(т.3 а.с.21-22).

Показаннями засудженого ОСОБА_8, як в ході
досудового слідства, так і в судовому
засіданні, підтверджується, що на початку квітня 2007 року він випадково зустрів в м. Чернігові свого знайомого ОСОБА_1, який запитав, чи є
у нього знайомий нотаріус для оформлення довіреності на квартиру. Також
ОСОБА_1пояснив, що мається квартира, де мешкає чоловік та жінка. Остання
відсутня декілька років та ніхто не знає де вона знаходиться. Чоловік має намір
продати квартиру, але без участі своєї жінки, це зробити не може, так як не є
власником квартири. Тому необхідно знайти нотаріуса, який би оформив
довіреність без участі довірителя. Він погодився поговорити з нотаріусами.Через
деякий час він знову зустрівся з ОСОБА_1, який
пообіцяв йому винагороду в сумі 5000 доларів США за вирішення питання з
нотаріусом. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4, який працював державним
нотаріусом, а потім зустрівся з ним та запитав про те, чи зможе він без
власника квартири, зробити від його імені довіреність. ОСОБА_4 конкретної
відповіді не дав. Через деякий час він
зустрівся з ОСОБА_1, який пообіцяв заплатити за виготовлення такої довіреності
гроші в сумі 3000 доларів США. Після даної розмови він зателефонував ОСОБА_4 та
повідомив останнього, що за видачу довіреності, про яку вони розмовляли
напередодні, пропонують до 3000 доларів США та домовився з ним про зустріч.
Крім того, він зателефонував ОСОБА_1, якому сказав, щоб останній віз документи
та гроші. Через деякий час він зустрівся з ОСОБА_1 та на таксі вони поїхали до
приміщення Першої Чернігівської державної нотаріальної контори. Біля
нотаріальної контори ОСОБА_1передав йому целофановий пакет, при цьому пояснив,
що там паспорта та гроші. Крім того, ОСОБА_1 сказав, що там тільки половина
обумовленої суми грошових коштів, а саме 7000 грн. З вказаним пакетом він пішов
до приміщення Першої Чернігівської
державної нотаріальної контори та зайшов до кабінету ОСОБА_4, якому він
пояснив, що приніс не всю суму грошей, а тільки половину. Інша половина суми
грошей буде надана наступного дня. ОСОБА_4 переглянув документи та з наданого
паспорту переписав собі дані і вийшов з
кабінету. Через деякий час він зайшов до
кабінету та дав йому ксерокопію довіреності. Пообіцявши оригінал передати після
сплати всієї суми грошей. Забравши ксерокопію довіреності та документи він їх
передав ОСОБА_1. Останній почав
цікавитися оригіналом довіреності. Він пояснив, що при наявності іншої частини
суми грошей можна буде забрати оригінал.
Наступного
дня ОСОБА_1 передав йому пакет з грошовими коштами, як пояснив ОСОБА_1, що в
ньому знаходиться 7500 грн., а також дав йому
паспорт та сказав, що необхідно переробити довіреність на чоловіка з даним
паспортом. Він зателефонував ОСОБА_4 та
зустрівся з ним біля нотаріальної контори. Передав йому пакет з грошовими
коштами та паспорт, пояснивши, що необхідно переробити довіреність на чоловіка,
який зазначений в даному паспорті. ОСОБА_4 забрав паспорт та пакет з грошовими
коштами і пішов до себе в нотаріальну контору, а він поїхав по своїх справах. У
вечері вони по телефону домовились з ОСОБА_4 про зустріч та він повідомив йому
що мешкає за готелем “ Україна”, дім з аркою. Через деякий час ОСОБА_4 приїхав
на власному автомобілі ВАЗ-2110. Він сів до салону автомобіля, де ОСОБА_4 дав
йому довіреність, книгу реєстрації та сказав, що необхідно розписатися. Він
розписався в книзі реєстрації та довіреності. Після цього, забрав довіреність
та паспорт і пішов додому. Там він передав довіреність та паспорт ОСОБА_1 .

Також
показаннями ОСОБА_4 підтверджується, що
за декілька
днів до 19 квітня 2007 року, за
попередньою домовленістю по телефону, він зустрівся у м. Чернігові зі своїм
знайомим ОСОБА_8, який розповів, що у нього є хороший товариш, дружина якого
біля 15 років перебуває в Італії. Весь час вона не давала знати про себе та
місце знаходження її невідоме. Частина квартири належала їй, а частина її
чоловіку. ОСОБА_8 спитав, чи зможе він
за таких обставин, від імені цієї жінки, зробити довіреність на розпорядження
її майном, щоб повірений міг
переоформити частину квартири на її чоловіка. Він погодився допомогти ОСОБА_8.

19 квітня 2007 року ОСОБА_8 приїхав до
нього на роботу та привіз паспорт повіреного, а саме ОСОБА_14та аркуш паперу,
де був записаний ідентифікаційний код та паспортні дані ОСОБА_12 Він на
нотаріальному бланку ВЕК №220135 виклав текст генеральної довіреності, що
ОСОБА_12 уповноважує ОСОБА_14 розпоряджатися всім належним їй майном, в чому б
воно не полягало і де б не знаходилось. Дану довіреність він засвідчив своїм
підписом та печаткою Першої Чернігівської державної нотаріальної контори.
ОСОБА_8 розписався в довіреності за
ОСОБА_12 та в книзі реєстру нотаріальних дій про отримання нотаріального
документу. Після чого, ОСОБА_8 з даною довіреністю поїхав по своїх особистих
справах. Дану довіреність
реєстратор зареєстрував в єдиному реєстрі
довіреностей.

Наступного
дня, ОСОБА_8 знову приїхав до нього на
роботу та сказав, що в цій довіреності необхідно змінити повіреного. При цьому
пояснив, що ОСОБА_14 кудись поїхав. ОСОБА_8 дав йому паспорт на ім'я ОСОБА_19,
якого необхідно було записати повіреним. Він на бланку ВЕК №220141 виклав
аналогічну довіреність, тільки змінив повіреного з ОСОБА_14 на ОСОБА_19 Після цього,
він дану довіреність віддав
реєстратору, щоб вона зробила відповідні виправлення в єдиному реєстрі
довіреностей. В даній довіреності за ОСОБА_12 знову розписався ОСОБА_8
Довіреність, яка була викладена на бланку ВЕК №220135, ОСОБА_8 повернув йому.
Реєстратору він надав дані, щоб вона бланк ВЕК №220135 зареєструвала, як
зіпсований. Крім того, в реєстрі нотаріальних дій він зробив виправлення
бланку ВЕК № 220135 на ВЕК №220141. Нотаріальний бланк ВЕК № 220135 в
подальшому знищив. Грошей від ОСОБА_8 за
дані послуги не отримував.

Також
свої показання засуджений ОСОБА_8 повністю підтвердив в ході досудового
слідства на очній ставці з ОСОБА_4 та ОСОБА_1, де зазначив, що вказана
довіреність необхідна була ОСОБА_1 Останній надав йому 19.04.2007року - 7000
грн., а 20.04.2007року - 7500 грн., які він передав ОСОБА_4, щоб останній склав
та нотаріально посвідчив вказану довіреність (т.3 а.с.179-180; 181-182).

Таким чином, вина ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначених
злочинів підтверджується наведеними
показаннями ОСОБА_8, який підтвердив, що саме ОСОБА_1 звернувся до нього з
проханням вирішити питання з нотаріусом про складання довіреності на
розпорядження усім належним майном, як в подальшому з'ясувалося ОСОБА_12.
Підроблену довіреність, яку склав та нотаріально посвідчив на нотаріальному
бланку ВЕК №220141 державний нотаріус Першої Чернігівської нотаріальної контори
ОСОБА_4, він 20.04.2007р. передав ОСОБА_1 (т.7 а.с.40-41; 45; 155).

Перевіреними показаннями ОСОБА_15, даними
в ході досудового слідства в якості обвинуваченого підтверджується, що з
ОСОБА_1 він знайомий близько 10 років та
підтримує з ним дружні стосунки. На початку травня 2007 року ОСОБА_1 приїхав до
нього додому та попросив ключі від будинку, який розташований в АДРЕСА_8. Даний будинок належить його рідному дядьку
ОСОБА_20. ОСОБА_1пояснив, що він хоче поїхати туди на відпочинок. Ключі від
будинку ОСОБА_1 дала його мати. Приблизно через 3-4 дня, ОСОБА_1знову приїхав
до нього додому. Останній повернув ключі
від будинку, але йому сказав, що зробив дублікат. ОСОБА_1запропонував йому
поїхати до с. Надинівка та відпочити. До вказаного села його відвезли ОСОБА_1
та ОСОБА_2, з яким він знайомий близько одного року, останній управляв своїм
автомобілем АУДІ А6 темно-синього кольору (універсал). По приїзду він побачив,
що в будинку знаходився раніше йому незнайомий хлопець, як в подальшому
з'ясувалось ОСОБА_16, та чоловік, який
був прикований наручниками до ліжка. Як він зараз знає, що його прізвище
ОСОБА_13. ОСОБА_2сказав, що за дані
незручності він йому заплатить 500 доларів США.
За яких обставин даний чоловік потрапив до будинку не знає, але він
прийняв участь в його охороні. ОСОБА_2
та ОСОБА_1 покинули село, а він та
ОСОБА_16 залишилися охороняти ОСОБА_13. Через декілька днів до них
приїхав ОСОБА_2, який привіз продукти харчування. ОСОБА_13 він разом з ОСОБА_16 охороняв 3-4 дні, після чого на рейсовому
автобусі покинув с. Надинівку. На дачі разом з ОСОБА_13 залишився ОСОБА_16 (т.6 а.с.102-104; 107-108).

Під час проведення очної ставки між
ОСОБА_13 та ОСОБА_15 останній підтвердив свої показання про те, що дійсно за
адресою АДРЕСА_8 він за пропозицією ОСОБА_1 та ОСОБА_7 приймав участь в охороні
ОСОБА_13 Крім того, ОСОБА_13 показав, що він
бачив обличчя ОСОБА_15, коли останній здійснював його охорону та вони
там знаходились вдвох (т.3 а.с.170-171).

Згідно протоколу пред'явлення фотознімків
для впізнання від 28.12.2007 року, ОСОБА_15
на фото №1 впізнав ОСОБА_2, як
особу, яка разом з ОСОБА_1 відвезла його
на дачу в с. Надинівка Козелецького району, де перебував ОСОБА_13. ОСОБА_2
управляв автомобілем АУДІ А6, темно-синього кольору (т.3 а.с.195).

Перевіреними показаннями в ході судового
слідства, допитаного 06.09.2007року в якості обвинуваченого ОСОБА_1, підтверджується,
що з ОСОБА_2він познайомився приблизно
півтора року потому. Особливих стосунків з ним не підтримує, але інколи спілкуються
та передзвонюються по телефону. З
ОСОБА_15 він знайомий біля 2-3 років. З останнім у нього дружні стосунки.

Приблизно в кінці квітня 2007 року він
випадково в м. Чернігові зустрів свого знайомого ОСОБА_2, який управляв
автомобілем АУДІ А6 універсал темного кольору. Під час розмови ОСОБА_2 йому
запропонував заробити грошей, а саме він повинен був найти тимчасове помешкання для одного
чоловіка. ОСОБА_2 пояснив, що мається квартира, яку необхідно продати, а чоловіку найти інше помешкання для подальшого
проживання. ОСОБА_2 пообіцяв йому, що він після продажу квартири отримає 30%
від вартості квартири. На той час він користувався телефоном з номером НОМЕР_4,
а ОСОБА_2 користувався телефоном
оператора ІТС з номером НОМЕР_5, по якому він з ним і зв'язувався. У ОСОБА_2
був мобільний телефон, але номеру він не пам'ятає.

Після даної розмови з ОСОБА_2 він звернувся
до свого товариша ОСОБА_15 та спитав у
останнього, чи хтось мешкає у нього на дачі в с. Надинівка Козелецького
району. Про існування даної дачі він
знав давно, так як неодноразово з ОСОБА_15 та іншими своїми товаришами там
відпочивав. ОСОБА_15 відповів, що на даний час там ніхто не проживає. Він попросив уОСОБА_15 ключі від дачі та пояснив
останньому, що необхідно на дачі тимчасово пожити одному чоловіку. Ключі від
дачного будинку йому дала матиОСОБА_15. Він зробив дублікат, а ключі повернув.

В подальшому він зателефонував ОСОБА_2 та
повідомив, що знайшов помешкання для тимчасового проживання в Козелецькому
районі с. Надинівка.

03 травня 2007 року за
попередньою домовленістю. він по вул. Любецька зустрівся з ОСОБА_2, який
приїхав на своєму автомобілі. Також з останнім був раніше йому не знайомий
хлопець, як він зараз знає
ОСОБА_16. При зустрічі ОСОБА_2
повідомив, що необхідно піти та забрати чоловіка. По вул. Любецькій вони
залишили автомобіль та втрьох пішли до АДРЕСА_5. Приблизно о 22 год. вони підійшли до будинку № 3 та піднялись на другий поверх. Він подзвонив у дзвінок. Господар квартири
відкрив двері. ОСОБА_2 та ОСОБА_16 увірвались до квартири. Один із них повалив
господаря на підлогу обличчям до низу.
ОСОБА_2 на господаря надів наручники по заду.
Він закрив вхідні двері та зайшов до квартири. ОСОБА_2 та ОСОБА_16 липкою стрічкою заклеїли
потерпілому рот, щоб останній не кричав. Він та ОСОБА_2 з коридору перенесли
потерпілого в іншу кімнату та поклали на ліжко. ОСОБА_2 у потерпілого спитав,
де документи на квартиру. Останній відповів, що не знає. Він за вказівкою
ОСОБА_16, з останнім, по шухлядам почав шукати документи, але не знайшли. Потім ОСОБА_2 сказав, щоб
ОСОБА_16 залишався з господарем в квартирі, а він та ОСОБА_2 покинули помешкання. При цьому,
ОСОБА_2 сказав ОСОБА_16, що приїде за ним. Вони пішли до автомобіля та деякий
час безцільно їздили по місту. Він у ОСОБА_2 спитав, що відбувається. ОСОБА_2 відповів, що так потрібно. Через
деякий час вони повернулися до вказаної квартири. Двері їм відкрив ОСОБА_16.
Вони зайшли до квартири та хтось із хлопців потерпілому на голову одів
целофановий пакет темного кольору, щоб останній не бачив їх облич. Він та ОСОБА_2 за руку вивели з квартири
потерпілого, а ОСОБА_16 замикав вхідні двері в квартиру. Потерпілого вони
посадили на заднє сидіння автомобіля з пакетом на голові. До автомобіля
підійшов ОСОБА_16 та повідомив, що
зламав ключ від вхідних дверей. Він запропонував ОСОБА_2, що спіймає таксі та
буде їхати попереду та попереджати по наявність ДАЇ. ОСОБА_2 погодився на його
пропозицію. По вул. Ріпкинській він зупинив таксі та по мобільному телефону він
попереджав про наявність на дорозі працівників ДАЇ. З м.
Чернігова вони виїжджали по вул.
Любецькій, а потім виїхали на вул. Комсомольську, проїхали СІЗО та виїхали до
“Болдіної гори”, звернули ліворуч та виїхали на Київську трасу. По трасі
Чернігів-Київ вони доїхали до с. Красилівка, де відпустили автомобіль такси, а
він пересів до автомобіля ОСОБА_2. Він сів на переднє сидіння, а з потерпілим
на задньому був ОСОБА_16. Вони приїхали до с. Надинівка Козелецького району до
дачного будинку ОСОБА_15. Він відкрив двері та до будинку завели потерпілого.
Останнього поклали на ліжко в кімнаті та прикували наручниками руку до бильця
ліжка. З потерпілим залишили ОСОБА_16, а
він та ОСОБА_2 повернулися до міста. Відразу поїхали до ОСОБА_15, щоб
останнього забрати та відвезти до села, щоб той стеріг потерпілого. До
останнього вони приїхали вранці. Коли
вони поверталися до с. Надинівка Козелецького району то по дорозі він
пояснив ОСОБА_15, що в його будинку проживає чоловік, але як туди потрапив
останній не пояснював. ОСОБА_15 пообіцяли заплатити 500 доларів США. ОСОБА_15
вони залишили разом з ОСОБА_16 та
потерпілим, а самі повернулися до м. Чернігова. Через деякий час він з ОСОБА_2
приїхали до с. Надинівка, так як останній пояснив, що потерпілого необхідно
відвести до міліції. Коли вони приїхали до села, то з потерпілим перебував
ОСОБА_16. Вони забрали потерпілого та поїхали до м. Чернігова. ОСОБА_16 газетою
заклеїв стекла окулярів, які одів потерпілому, щоб останній не бачив їх облич.
Потерпілого вони привезли до міського відділу міліції і відправили до приміщення райвідділу
міліції. ОСОБА_16 став чекати
потерпілого у парку, а він з ОСОБА_2 від'їхав до магазину “Хуторок” та також
почали чекати. Через деякий час ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_16. Останній
повідомив, що він перебуває в райвідділі міліції. Після чого він пішов додому (т.6
а.с.147-149).

Аналогічні
показання ОСОБА_1дав під час допиту в якості обвинуваченого 11.09.2007р., при
цьому свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 146 ч.2 КК України визнав
повністю. (т.6 а.с.153) .

Ці показання
ОСОБА_1 повністю співпадають з показаннями потерпілого ОСОБА_13 і тому колегія суддів також їх вважає правдивими.

Однак,
засуджений ОСОБА_1 в судовому засіданні показав, що в ході досудового слідства
до нього застосовувався фізичний та психічний вплив, тому показання, дані в
ході досудового слідства в якості обвинуваченого від 06.09.07 року та 11.09.07
року ним дані під цим впливом, тому вони є неправдивими. Колегія суддів вважає,
що суд критично віднісся до показів ОСОБА_1 в цій частині, оскільки проведеною
перевіркою не встановлено фактів застосування до ОСОБА_1 фізичного чи
психічного впливу про що винесено слідчим відповідну постанову.

Доводи захисника ОСОБА_10 про те, що суд при вирішенні питання
про доведеність обвинувачення ОСОБА_1 за ст. ст. 162 ч.2, 146 ч.2 КК України
необґрунтовано у вироку вказав на показання ОСОБА_15, оскільки на час надання
показів на досудовому слідстві, останній був дуже хворою людиною, також
позбавлені підстав. Хоча ОСОБА_15 і був хворою людиною, але його стан здоров'я давав можливість давати правдиві
показання.

Відповідно до вироку Козелецького районного
суду Чернігівської області від 28 грудня
2007 року щодо ОСОБА_15, який в судовому
засіданні визнав себе винним повністю у вчиненні злочину, передбаченого
ст.146 ч.2 КК України та дав аналогічні
показання, що і на досудовому слідстві
і які співпадають з показаннями ОСОБА_1, даних в ході досудового
слідства в якості обвинуваченого і з показаннями потерпілого ОСОБА_13 (т.1
а.с.98-100).

З урахуванням наведених обставин, колегія
суддів вважає, що суд правильно поставився
до заяви ОСОБА_15, яка надійшла до суду від захисника ОСОБА_10, оскільки
дана заява не містить відомостей про попередження про кримінальну відповідальність
за дачу завідомо неправдивих показань і її належність неможливо було перевірити
шляхом допиту заявника, оскільки той помер. Суд дійшов до обґрунтованого
висновку, що взяв за основу наведені
показання, дані ОСОБА_15 в ході досудового слідства та в суді.

Показання
ОСОБА_1, ОСОБА_15, допитаних в ході досудового слідства в якості
обвинувачених і перевірених в судовому засіданні та показання
потерпілого ОСОБА_13 в частині викрадення останнього та незаконному
позбавленні волі в АДРЕСА_8
повністю співпадають, як по обставинам
скоєння злочину, так і по хронології подій, а тому у достовірності їх сумніву не виникає.

Про те, що саме ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_16 скоїли викрадення ОСОБА_13 та незаконно утримували в с.
Надинівка підтверджується також даними
роздруківок телефонних з'єднань
мобільних телефонів за цей період, якими вони користувалися між собою.

Також показаннями свідка ОСОБА_21
підтверджується, що 4.05.2007 року приблизно в 11-12 годин йому зателефонував
ОСОБА_22 та повідомив, що ОСОБА_13 не вийшов на роботу. Крім того розповів, що
йому телефонував сусід ОСОБА_13 - ОСОБА_23, який повідомив, що приблизно в 23
годині, в квартирі ОСОБА_13 він чув шум
схожий на бійку.

Після чого, він зі своїм знайомим ОСОБА_24
поїхали до матері ОСОБА_13, але не застали її дома. Тоді вони пішли до квартири
ОСОБА_13, яка розташована по АДРЕСА_5, 3
кв. 26. Вони помітили, що вхідні двері
не зачинені та висвердлена серцевина замка.
До квартири вони не заходили. Приблизно в 19 годин він разом з братом
ОСОБА_13 - ОСОБА_25пішли до квартири ОСОБА_13. Коли прийшли, то помітили, що у
вхідних дверях стояла інша серцевина замка. Вони зламали двері та зайшли до
квартири. В спальні були розкидані речі.

Приблизно за три-чотири дні до появи ОСОБА_13 йому зі свого
телефону зателефонував ОСОБА_13 та
повідомив, що він на заробітках в Києві. Він йому відповів, щоб ОСОБА_13 назвав
адресу, що вони приїдуть за ним. ОСОБА_13 відповів, що адреси не знає. На цьому
телефон ОСОБА_13 відключився. Через деякий час ОСОБА_13 знову зателефонував та
сказав, щоб він передав його мамі, що з ним все нормально, що він буде після 10
числа, і телефон знову відключився.

Із
показань свідка ОСОБА_23 вбачається, що по сусідству з ним в квартирі 26
проживає ОСОБА_13 03.05.2007 року після
22 години він почув в квартирі ОСОБА_13 підозрілий шум та подумав, що останній
там знаходиться не один. Десь через 20
хвилин він вийшов на подвір'я та подивився на вікна квартири ОСОБА_13, та
побачивши світло він піднявся та подзвонив до квартири ОСОБА_13, але йому двері
ніхто не відкрив. Він повернувся додому та зателефонував своєму знайомому ОСОБА_22 та повідомив, що в
квартирі ОСОБА_13 був якийсь шум та ніхто йому не відкрив двері. Наступного дня
ОСОБА_13 на роботу не з'явився. У вечері рідний брат ОСОБА_13 зламав вхідний
замок у дверях, так як серцевина замка була
замінена.

Показаннями
свідка ОСОБА_26 підтверджується,
що 04.05.2007року близько 11 години до нього звернулися два незнайомих хлопці
та попросили його замінити вхідний замок у квартирі, оскільки поламався ключ
від вхідних дверей. Він разом з ними сів до їхнього автомобіля марки АУДІ А6
(темно-синього кольору). Заїхавши спочатку
на ринок “Нива”, де підібрали аналогічний замок, а потім поїхали на
вул. Любецьку. Вони зупинилися
біля гастроному. Один із хлопців поїхав, а з іншим він пішов на АДРЕСА_5, 3 кв.
26, де почав замінювати замок. В цей час
хлопець пішов. Через декілька хвилин до квартири підійшло двоє працівників
міліції і запитали, що він робить. Він
розповів їм ситуацію, та вони разом почали чекати молодого чоловіка, який його привів до
вказаної квартири. Не дочекавшись вони розійшлись, але співробітник міліції
залишив йому свою візитку, щоб він передав хлопцям, які замовили заміну замка,
щоб останні зателефонували йому. Через деякий час хлопці зателефонували йому на
мобільний телефон НОМЕР_6 і він розповів їм, що трапилося. Йому по телефону сказали, що все гаразд та
він може знову їхати та міняти замок. Що він і зробив. Потім вони під'їхали на
тому ж автомобілі на вул. Старобілоуська, де він віддав їм ключі від квартири
та візитку ОСОБА_27, а вони йому за роботу заплатили 30 грн.

14.05.2007р.
в першій половині дня йому знову зателефонували дані хлопці та вони домовилися
про зустріч по вул. Космонавтів. Останні пояснили, що необхідно знову замінити
замок в цій же квартирі, так як новий замок хтось зіпсував. Він погодився, якщо вони покажуть документи на
квартиру. Про те вони більше не
під'їжджали та не телефонували. В судовому засіданні свідок вказав на ОСОБА_1
та ОСОБА_2, як на хлопців, які замовляли заміну замків.

Згідно протоколів пред'явлення фотознімків для впізнання,
ОСОБА_26 в невідомих особах, за
проханням яких він міняв замок в квартирі 26
будинку 3 по АДРЕСА_5 в м. Чернігові, впізнав ОСОБА_1, як особу що його супроводжувала
до даної квартири та ОСОБА_7, як особу яка управляла автомобілем АУДІ А6,
темно-синього кольору (т.3 а.с.191-193).

Свої
покази ОСОБА_26 повністю підтвердив на очних ставках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при
цьому зазначив, що саме останні були замовниками заміни замка до вхідних дверей
кв. 26 будинку 3 по АДРЕСА_5 в м. Чернігові. (т.3 а.с.172-176).

Свідок ОСОБА_28
показала, що 04.05.2007р. вона проводила
контрольні обміри за адресою АДРЕСА_5, 3 кв. 26.. В дану квартиру її привезли
молоді хлопці на автомобілі, а потім один із них відвіз її до роботи.

Той
факт, що саме ОСОБА_1 перебував в
квартирі АДРЕСА_5, коли ОСОБА_28 проводила обміри квартири, підтверджується
роздруківкою телефонних з'єднань (т.5
а.с.169).

Із показань свідка
ОСОБА_29 вбачається, що дійсно
11.05.2007р. вона придбала квартиру 26
по АДРЕСА_5 3 м. Чернігова, яку їй продав ОСОБА_16 перед продажем даної
квартири вона двічі приходила до неї та зустрічалась з її господарем, як вона
вважала, ОСОБА_13 Також вказала, що ОСОБА_13 був присутній під час підписання
договору купівлі-продажу квартири та особисто йому вона передала гроші за
квартиру. Гроші передавала не в присутності нотаріуса.

Колегія суддів вважає, що суд
правильно розцінив дані показання ОСОБА_29, як неправдиві, оскільки вони
суперечать доказам по справі, дані з метою
допомоги ОСОБА_1 уникнути відповідальності, оскільки свідки ОСОБА_29, та
ОСОБА_30 не могли пояснити чому на їх думку стороною в договорі виступав
ОСОБА_16, замість ОСОБА_13 Також змістовно не пояснили, чому вони передали
гроші ОСОБА_13, а не ОСОБА_12, оскільки вона є власницею квартири. Також
колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_13 не міг отримати від ОСОБА_30 грошові
кошти, оскільки його в цей час не могло бути в м. Чернігові, що обґрунтовується
наведеними доказами. Сам ОСОБА_13 категорично заперечує отримання грошових
коштів.

Свідок ОСОБА_31 у судовому
засіданні, підтвердив, що 11.05.2007
року приблизно об 11 годині до нього звернулися громадяни ОСОБА_29 та ОСОБА_16
для посвідчення договору купівлі-продажу квартири, розташованої в АДРЕСА_5.
Як покупець даної квартири передавала
гроші продавцю він не бачив.

Показання свідка ОСОБА_31 спростовують
твердження ОСОБА_1, про те, що він передав грошові кошти за продаж квартири
потерпілому ОСОБА_13.

Договором
купівлі-продажу квартири від 11.05.2007р., згідно якого вбачається, що
11.05.2007р. ОСОБА_16, який діяв від імені ОСОБА_12 на підставі довіреності,
посвідченої 19.04.2007р. Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою,
реєстровий №5-951, за цим договором передає у власність ОСОБА_29 квартиру
АДРЕСА_5, а ОСОБА_29 приймає цю квартиру
і сплачує за неї обумовлену суму(т.2 а.с.55 ).

.

Протоколом усної заяви про злочин від
04.05.2007р., згідно якої ОСОБА_12 звернулась до ЧМВ УМВС України в
Чернігівській області з приводу пропажі
її сина - ОСОБА_13 (т.1 а.с.119).

Колегія суддів, перевіривши докази по
справі, вважає, що суд дійшов
обґрунтованого висновку про доведеність винуватості засуджених у вчиненні
зазначених злочинів і їх умисним діям
дана правильна юридична оцінка.

Дії ОСОБА_1, які виразилися в таємному
викраденні майна ОСОБА_12 - квартири АДРЕСА_5, вартістю 213314 грн., за
попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, вчиненого в особливо
великих розмірах, судом правильно кваліфіковані за ст.185 ч. 5 КК України.

Також
дії ОСОБА_1 правильно
кваліфіковані за ст.ст.28 ч.2, 358 ч.3 КК України, які виразилися у
використанні завідомо підробленого документа - довіреності, викладеній на
нотаріальному бланку ВЕК № 220141, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії
ОСОБА_1, які виразилися в незаконному проникненні та проведенню обшуку
в кв.26
по АДРЕСА_5 3 в м. Чернігові, із застосуванням насильства до ОСОБА_13,
вчиненими за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані
за ст.ст. 28 ч.2, 162 ч.2 КК України.

Дії
ОСОБА_1, які виразилися у викраденні та незаконному позбавленні волі
ОСОБА_13, протягом тривалого часу, із корисливих мотивів, способом, небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням йому
фізичних страждань, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані
за ст.146 ч.2 КК України.

Також дії ОСОБА_2, які
виразилися в таємному викраденні майна
ОСОБА_12 - квартири АДРЕСА_5, вартістю 213314 грн., за попередньою змовою
групою осіб, з проникненням у житло, вчиненого в особливо великих розмірах,
правильно кваліфіковані за ст.185 ч. 5 КК України.

Дії
ОСОБА_2, які виразилися у використанні завідомо підробленого документа -
довіреності, викладеній на нотаріальному бланку ВЕК № 220141, вчиненого за
попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ст.ст.28 ч.2, 358
ч.3 КК України.

Дії
ОСОБА_2, які виразилися в незаконному проникненні та проведенню обшуку
в квартирі 26 по АДРЕСА_5 3 в м. Чернігові, із
застосуванням насильства до ОСОБА_13, вчиненим за попередньою змовою групою осіб,
правильно кваліфіковані за ст.ст. 28 ч.2, 162 ч.2 КК України.

Дії
ОСОБА_2, які виразилися у викраденні та незаконному позбавленні волі
ОСОБА_13, протягом тривалого часу, із корисливих мотивів, способом, небезпечним
для життя та здоров'я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням йому
фізичних страждань, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, правильно кваліфіковані за ст.146 ч.2 КК України.

Колегія
суддів вважає, що покарання засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за
злочини, за які вони засуджені, судом призначено у відповідності з вимогами ст.
65 КК України з урахуванням ступіню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу
засуджених, за відсутності обставин, які пом'якшують або обтяжують покарання.
Також при призначенні покарання ОСОБА_3 судом вже враховані обставини, зокрема
дані про особу засудженого, його позитивна характеристика, сімейний стан та
стан здоров'я, на які посилаються в апеляції засуджений ОСОБА_2 та
захисник ОСОБА_5

Враховуючи, що судом не виявлено обставин, які пом'якшують покарання засудженим ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, тому підстав для застосування
ст. 69 КК України немає, оскільки лише за наявності декількох обставин,
що пом'якшують покарання, призначається більш м'яке покарання, ніж передбачено
законом.

Призначене засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_3 покарання є необхідним і достатнім
для їх виправлення та попередження вчиненню ними нових злочинів.

Щодо відшкодування моральної шкоди з засуджених на
користь потерпілих, то зазначена у вироку сума, яка підлягає стягненню, є
обґрунтованою, підтверджена доказами у справі і є відповідною тим моральним стражданням,
які понесли потерпілі у зв'язку з вчиненими злочинами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд, вирішуючи
питання, пов'язані з цивільними позовами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в
частині стягнення моральної шкоди з засуджених, дійшов неправильного висновку,
що заподіяна моральна шкода потерпілій ОСОБА_12 в сумі 10 000 грн. підлягає
стягненню в рівних частинах з ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, а
потерпілому ОСОБА_13 - в сумі 20 000 грн. підлягає стягненню в рівних
частинах з засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_7

Відповідно до п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 р. “Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, зі змінами і доповненнями,
внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.01 № 5, на осіб,
які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов'язаними, сукупними діями або
діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її
відшкодуванню.

Згідно ст. 1167 ч.1 Цивільного Кодексу України передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1190 ч.1 Цивільного
Кодексу України, - особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано
шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Як встановлено судом, моральна шкода
потерпілому ОСОБА_13 заподіяна внаслідок спільних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_7, які
03.05.07 р. незаконно проникли до квартири, в якій мешкав ОСОБА_13, викрали
його та в подальшому незаконно позбавляли волі.

Також моральна шкода потерпілій
ОСОБА_12 була заподіяна внаслідок спільних дій ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та
ОСОБА_8, а тому її необхідно було стягнути в солідарному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування вироку із закриттям справи за відсутністю в
діях засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_7
складу злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.5, 28 ч.2, 358 ч.3, 28 ч.2, 162 ч.2,
146 ч.2 КК України, як про це порушується питання в апеляціях захисників та
засудженого ОСОБА_7, - не встановлено. З урахуванням наведеного, колегія суддів
вважає, що підстав для застосування ст. 75 КК України або ст. 69 КК
України та пом'якшення покарання
засудженим, не вбачає.

Будь - яких даних, які б свідчили про
істотне порушення кримінально-процесуального закону під час досудового слідства
і розгляду справи судом першої інстанції і давали б підстави для скасування
вироку суду, по справі також не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366,
379 КПК України колегія суддів ,-

У Х
В А Л
И Л А:

Апеляції захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_5 в інтересах засудженого
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_7
залишити без задоволення.

Апеляцію старшого прокурора відділу прокуратури
Чернігівської області Басюка С.В. - задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25
червня 2008 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8 в частині вирішення
цивільних позовів ОСОБА_12 та ОСОБА_13-
змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_12 - 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_13 - 20 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

В
решті вирок суду залишити без зміни.

СУДДІ:

Григор'єва В.Ф. Сердюк О.Г. Мельниченко Ю.В.