Справа № 1-130/2007р.
В И Р О К

І М ′ Я
М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2007
року
Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Крапивного
В.І.,

при секретарі - Осипенко Л.І.,

з участю прокурора - Кузюри А.І.,

адвоката - ОСОБА_3.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду кримінальну справу
по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця і мешканця м.
АДРЕСА_1, українця, освіта професійно-технічна, неодруженого, але має одну
неповнолітню дитину, невійськовозобов”язаного, робітника КП «Корюківкаліс»,
раніше судимого: 1) Військовим судом Чернігівського гарнізону 14.04.1998р. за
ст.ст. 81 ч.3, 45 КК України до 3 років позбавлення волі умовно з іспитовим
строком 1 рік та штрафом 170 грн.; 2) Корюківським райсудом Чернігівської
області 19.03.1999р. за ст.ст. 17, 81 ч.3, 81 ч.3, 140 ч.2, 42, 43 КК України
до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна та штрафом 170 грн.; 3)
Менським райсудом Чернігівської області 21.09.2004р. за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК
України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнився умовно-достроково 19.04.2007р.
на невідбутий строк 8 місяців 9 днів; громадянина України,

за ст.ст. 15 ч.1, 115 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :

18 липня 2007 року близько 22-ї
год. вечора в м. АДРЕСА_1, у будинку та на подвір»ї будинку своєї колишньої
дружини ОСОБА_2. підсудний, перебуваючи в стані алкогольного сп”яніння, під час
сварки на грунті особистих неприязних стосунків почав її бити руками, звалив
потерпілу на землю, тягав її за волосся, хапав за шию, душив її, заподіявши їй
легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров”я у вигляді забійної
рани в ділянці спини справа, саден лівої брови, вилиці в ділянці носа справа,
синця в ділянці лівого плеча.

У ході досудового слідства
підсудному було пред»явлено обвинувачення у замаху на вбивство своєї колишньої
дружини ОСОБА_2., в чому вини своєї підсудний не визнав зовсім, а в судовому
засіданні він вину свою визнав частково
- у заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень, але у скоєному розкаявся,
вибачився перед потерпілою і пояснив, що раніше він перебував у зареєстрованому
шлюбі з потерпілою, мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4, 2004 року
народження. Подружнє життя у них не склалося і вони розлучилися. Після відбуття
покарання у місцях позбавлення волі він повернувся до своєї колишньої дружини і
деякий час співмешкав з нею, а потім перейшов жити до свого брата у с. Бреч
Корюківського району. З середини червня 2007 року він продовжував проживати в
будинку колишньої своєї дружини і разом з ними проживали його син та дочка
співмешканки ОСОБА_5, 1993 року народження. Між ним та колишньою дружиною часто
виникали сварки, які переростали в бійки, але потім вони мирились і
продовжували проживати разом. 18.07.2007р. після роботи він вживав спиртні
напої, а коли повернувся додому, то виявилось, що його колишня дружина залишила
неповнолітнього його сина з матір»ю, вживала спиртні напої і пізно повернулась
додому. Між ними виникла сварка, під час
якої мати потерпілої втрутилася у їх сварку, тому він вигнав її з будинку, а з
потерпілою виникла бійка, під час якої він кілька разів ударив її долонею по
обличчю, а потім за волосся витягнув її з будинку на подвір»я, де продовжував
бити і тримав її за горло, щоб вона не втекла. Дочка потерпілої ОСОБА_5
намагалася їх розборонити, але він відштовхнув її. Після цього в їх бійку
втрутився сусід ОСОБА_6, який наніс йому декілька ударів металевим прутом.
Покинувши потерпілу, підсудний витяг ОСОБА_6на вулицю, де вихопив у нього цей
прут і вдарив його прутом по голові. На цьому конфлікт був вичерпаний,
підсудний забрав свої речі з будинку колишньої дружини і, не чіпаючи її, сів на
велосипед та поїхав геть. Через деякий час його затримали працівники міліції.
Підсудний повністю визнає свою вину у побитті своєї колишньої дружини і
заподіянні їй тілесних ушкоджень, у чому щиро кається, але категорично не
визнає своєї вини у замаху на її вбивство, бо він мав реальну можливість при
наявності такого умислу довести свої дії до кінця і позбавити її життя, однак
цього не зробив і не міг зробити, бо намагався лише провчити свою колишню
дружину на грунті ревнощів.

Окрім часткового визнання своєї
вини самим підсудним, його вина підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2. повністю
підтвердила показання підсудного в частині виникнення 18.07.2007р. конфлікту
між нею та підсудним із-за того, що вона залишила дитину своїй матері і не
перебувала вдома. При цьому вона стверджує, що після повернення підсудного з
місць позбавлення волі вона прийняла його до себе додому, щоб разом виховувати
спільну дитину, хоча їх шлюб і був вже розірваний, однак під час спільного
проживання між ними виникали конфлікти на грунті ревнощів, під час яких
підсудний намагався її душити, тому вони розійшлися на деякий час, а потім
підсудний повернувся назад в середині червня 2007 року і продовжував проживати
разом з нею та її дітьми. Близько 22-ї год. вечора 18.07.2007р. він прийшов
додому п»яний і вчинив з нею сварку за те, що вона залишила дитину з матір»ю, а
сама кудись пішла. Підсудний почав бити її в будинку, а потім за волосся
витягнув її на вулицю і продовжував бити. Він був дуже агресивний, бив по
різних частинах тіла, душив її за шию, від чого вона майже втратила свідомість
і погано пам»ятає, що відбувалось надалі. Пам»ятає, що її дочка ОСОБА_5 від
першого шлюбу намагалась заспокоїти підсудного, але він відштовхнув її і
продовжував побиття. Потім хтось втрутився у бійку, підсудний залишив її і
вийшов з двору. Вона піднялася з землі, зайшла в будинок і викликала міліцію,
однак у цей час підсудний забрав свої речі і пішов геть. Її ж доставили у
лікарню, після чого вона написала в міліцію заяву з проханням притягнути
підсудного до кримінальної відповідальності, бо дуже злякалася і вважала, що підсудний
міг би її вбити, якби не втрутилися в бійку сусіди. До цього часу її ще так
жорстоко ніхто не бив. Хоча вони з підсудним до цього часу не помирились, але
вона просить суворо не карати підсудного, бо з нею залишається його малолітня
дитина, якій необхідна допомога батька. На даний час ніяких претензій
матеріального та морального характеру до підсудного вона не має.

Неповнолітній свідок - дочка
потерпілої ОСОБА_5 підтвердила, що її мати після повернення вітчима, тобто
підсудного, з місць позбавлення волі у 2007 році продовжувала проживати з ним.
Між ними зрідка виникали сварки та бійки і після чергової сварки вітчим
перейшов жити до свого брата, а на початку літа повернувся до них. Ввечері
18.07.2007р. між ними виникла чергова сварка, під час якої вітчим витягнув
матір за волосся на подвір»я і бив її. ОСОБА_5 намагалася заспокоїти його і
відтягти від матері, але він відштовхнув її і вона впала. Потім у бійку
втрутився сусід, який вдарив вітчима металевим прутом по спині, вітчим полишив
її матір і між ним та сусідом почалася бійка вже на вулиці. Мати в цей час,
трохи посидівши на лавці, пішла в будинок і замкнулася. Вони викликали міліцію,
однак до її приїзду вітчим забрав свої речі і пішов геть. ОСОБА_5 вважає, що
вітчим міг би вбити або покалічити її матір, якби цьому не помішали вона з
сусідом.

Свідок ОСОБА_6 показав, що пізно
ввечері 18.07.2007р. його покликала сусідка, мати потерпілої, на допомогу, бо
її зять б»є її дочку. Він пішов до них у двір і побачив, що підсудний держить
рукою за горло потерпілу і б»є її руками по різних частинах тіла. На його
прохання припинити бійку підсудний не реагував, тому ОСОБА_6 схопив металевий
прут, який валявся на землі, і вдарив ним підсудного по спині, після чого
останній залишив потерпілу і накинувся на нього. Підсудний був у нетверезому
стані, вів себе дуже агресивно, виштовхав ОСОБА_6на вулицю, де вихопив прут з
його рук і вдарив ним ОСОБА_6по голові, від чого останній впав, а з голови
потекла кров. Заспокоївшись, підсудний кудись закинув прут і пішов геть. Хоча
ОСОБА_6 й були спричинені тілесні ушкодження, однак він до підсудного ніяких
претензій не має і на притягненні підсудного до кримінальної відповідальності
за заподіяння йому легких тілесних ушкоджень не наполягає.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що пізно
ввечері 18.07.2007р. він вийшов на вулицю покурити, коли почув крики неподалік
від свого будинку. Він пішов туди і бачив, як підсудний на вулиці поряд з
будинком потерпілої різко штовхнув ОСОБА_6і той впав на кучу щебеню. ОСОБА_7
зробив йому зауваження, щоб він не чіпав старшої від нього людини, після чого
підсудний заспокоївся і, нічого не кажучи, забрав свої речі, сів на велосипед і
поїхав геть. Інциденту між підсудним та потерпілою ОСОБА_7 не бачив.

Також вина підсудного
підтверджується заявою потерпілої ОСОБА_2. про притягнення підсудного до
кримінальної відповідальності за її побиття 18.07.2007р. (а.с.4), повідомленням
Корюківської райлікарні про те, що о 23 год. 20 хв. 18.07.2007р. в хірургічне
відділення була доставлена потерпіла із забійною раною тіменної ділянки голови
(а.с.14), актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 321 та висновком
судово-медичної експертизи № 368 про те, що у потерпілої ОСОБА_2. станом на
18.07.2007р. мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в ділянці спини
справа, садна лівої брови, вилиці в ділянці носа справа, в ділянці шиї справа,
синця в ділянці лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, могли утворитись від
дії тупих предметів, а тілесні ушкодження в ділянці шиї могли утворитись
внаслідок здавлювання органів шиї руками (а.с.12-13, 21-23), висновком
наркологічної експертизи про те, що підсудний виявляє ознаки психічних та
поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками
(а.с.91-92), висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи про те, що
у підсудного як в момент інкримінованого йому діяння, так і на даний час, не
виявлено будь-яких клінічних ознак психічного захворювання та тимчасового
розладу психічної діяльності (в т.ч. і патологічного сп»яніння) і він міг
усвідомлювати свої дії та керувати ними і примусові заходи медичного характеру
йому не показані (а.с.97-99), а також показаннями свідка ОСОБА_8. (а.с.39-40),
яка не змогла з»явитися в судове засідання за станом свого здоров»я.

У ході судового слідства як
підсудний, так і його адвокат категорично заперечують проти наявності у
підсудного прямого умислу на вбивство потерпілої, аргументуючи свої доводи тим,
що при наявності такого умислу підсудний мав реальну можливість позбавити
потерпілу життя, чого він не зробив і не мав наміру робити з власної волі. Він
мав намір лише провчити потерпілу за її неправильну поведінку, при цьому він
діяв з умислом заподіяти їй лише ті тілесні ушкодження, які фактично їй
заподіяв, тому він не повинен нести відповідальності за замах на вбивство
потерпілої, а лише за фактичними наслідками своїх дій.

Суд погоджується з такими
доводами підсудного та його захисника, які достатньо аргументовані,
підтверджені доказами по справі і відповідають фактичним обставинам справи, що
встановлені судом в ході судового слідства. При цьому потерпіла ОСОБА_2. не
відмовилась від своєї заяви про притягнення підсудного до кримінальної
відповідальності за заподіяні їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров»я, тому суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії
підсудного зі ст.ст. 15 ч.1, 115 ч.1 КК України (замах на вбивство) на ст. 125
ч.2 КК України (умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний
розлад здоров»я).

Таким
чином, підсудний заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров”я, і дії підсудного слід перекваліфікувати зі
ст.ст. 15 ч.1, 115 ч.1 КК України (замах на вбивство) на ст. 125 ч.2 КК
України.

Призначаючи підсудному покарання,
суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, конкретні обставини,
мотиви та спосіб його вчинення, відсутність тяжких наслідків від цього злочину,
особу підсудного, який раніше неодноразово був судимий, має три непогашені
судимості, відбував покарання у місцях позбавлення волі, звідки звільнився
умовно-достроково 19.04.2007р. на 8 місяців 9 днів, двічі після звільнення з
місць позбавлення волі притягувався до адміністративної відповідальності, знову
скоїв злочин невеликої тяжкості під час умовно-дострокового звільнення,
працездатний і має, за його словами, постійне місце роботи, позитивно
характеризувався як за місцем відбування покарання, так і за місцем проживання,
має одну неповнолітню дитину, на утримання якої аліментів не сплачує, обтяжуючу
його вину обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп”яніння, пом'якшуючу його вину обставину - щире
каяття, прохання потерпілої суворо не карати підсудного, а також інші обставини,
у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що підсудному слід призначити
покарання у виді обмеження волі на досить тривалий строк, передбачений санкцією
ч.2 ст. 125 КК України. При цьому відповідно до вимог ст. 71 КК України йому
частково слід приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Менського
райсуду від 21.09.2004р. з розрахунку 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням
обмеження волі та зарахувавши у строк відбутого покарання час, проведений ним
під вартою у виді запобіжного заходу з цього ж розрахунку, залишивши запобіжний
захід підсудному до набрання вироком чинності та за таких обставин той же -
тримання під вартою. Початок відбування покарання підсудному слід відраховувати
з часу його затримання у порядку ст. 115 КПК України, тобто з 3.10.2007р.

Цивільний позов по справі не заявлений,
речових доказів та судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК
України, суд -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_1
винним за ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому покарання - 1 (один) рік 6
(шість) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком
Менського райсуду Чернігівської області від 21 вересня 2004 року і остаточно до
відбування засудженому ОСОБА_1призначити - 2 (два) роки обмеження волі.

Початок відбування покарання
засудженому ОСОБА_1. відраховувати з 03 жовтня 2007 року, зарахувавши йому в
строк відбутого покарання час, проведений ним під вартою з моменту затримання у
порядку ст. 115 КПК України - з 03 жовтня 2007 року по 05 грудня 2007 року, із
розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі, а всього - 4
(чотири) місяці 4 (чотири) дні обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому
ОСОБА_1. до набрання вироком чинності залишити той же - тримання під вартою.

На вирок суду протягом 15 діб з
часу його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк
з моменту вручення копії вироку - може бути подана апеляція.

Суддя