Справа № 621/465/15-к
Провадження № 1-кп/621/106/15
ВИРОК
іменем України
27.03.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000015 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Тульської області РФ, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого збірником-вкладачем на Харківському СМ, одруженого, який має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.01.2015 року ОСОБА_4 , слідуючи у приміському електропоїзді № 2564 сполученням «Лозова-Харків», побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка сиділа на лавці у останньому вагоні електропоїзда та дрімала, а під лавкою, на якій вона сиділа, стояв її пакет з продуктами харчування. Близько 18 год. 00 хв., у момент, коли електропоїзд почав гальмувати перед ст. Безпалівка ПЗ, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання його суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить та що за його діями, на його думку, ніхто не спостерігає, оскільки та той момент у даному вагоні електропоїзда більше нікого з пасажирів не було, таємно викрав пакет, який знаходився під лавкою, на якій сиділа ОСОБА_5 та який належав останній, та направився з ним до тамбуру вагону. У цей момент до вагону електропоїзда миттєво забіг гр. ОСОБА_6 , який знаходився у тамбурі вагону та спостерігав за діями ОСОБА_4 , розбудив ОСОБА_5 , повідомивши їй, що у неї щойно викрали її пакет. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побігли за ОСОБА_4 та почали вимагати, щоб той віддав пакет, однак ОСОБА_4 , діючи з раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, не реагував на вимоги останніх, а зійшов з електропоїзда, який на той момент вже зупинився на ст. Безпалівка Південної залізниці, яка знаходиться у с. Безпалівка Зміївського району Харківської області та побіг по перону вказаної станції. ОСОБА_7 також побіг за ОСОБА_4 та у подальшому в районі Безпалівських дач затримав його та викликав працівників міліції, у зв`язку з чим розпорядитися викраденим майном ОСОБА_4 не зміг.

У пакеті, що належав потерпілій ОСОБА_5 , знаходилися продукти харчування, а саме: 2 шматки м`яса свинини загальною вагою 1,565 кг, вартістю 93,90 грн. з розрахунку 60,00 грн. за 1 кг; свіжа тушка курки вагою 1,740 кг, вартістю 78,30 грн. з розрахунку 45,00 грн. за 1 кг; металевий бідон, у якому знаходилися курячі яйця у кількості 40 шт., вартістю 80,00 грн., з розрахунку 20,00 грн. за 1 десяток та полімерна пляшка об`ємом 1,5 л, у якій знаходився сік.

Вартість металевого бідона, а також полімерної пляшки з соком в ході проведення досудового слідства встановити не видалося можливим.

Загальна вартість викраденого ОСОБА_4 майна складала 252 грн. 20 коп.

Отже, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінченим, а викраденим майном ОСОБА_4 не зміг розпорядитися по причинам, що не залежать від його волі.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, показав, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, офіційно працює, за місцем проживання характеризується задовільно, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, наявність обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільного позову не заявлено.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: полімерний пакет зеленого кольору, у якому знаходяться 2 шматки м`яса свинини; одна тушка битої птиці; господарська сумка; металевий бідон з курячими яйцями у кількості 40 шт., а також полімерна пляшка об`ємом 1,5 л з рідиною схожою на сік, які передані потерпілій ОСОБА_5 під зберігаючу розписку вважати їй повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорю валися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: