солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2013 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., при секретарі Закутнєві А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві Скиби М.А., погодженого прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва Чолаком І.І., про тимчасовий доступ до речей і документів із можливістю їх вилучення при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0009429 від 01.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві Скиба М.А. звернувся до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів (розписок) наданих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які знаходяться в приміщенні Київського районного суду м. Сімферополь, АР КРИМ, розташованому в АР Крим, м. Сімферополі по вул. Воровського, 16.

Своє клопотання слідчий мотивує наступним. Так, СВ Солом`янським РУ ГУМВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009429 від 01.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невідомими особами, які представилися ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 2400000 грн. в період часу з вересня 2009 до січня 2011 за адресою м. Київ, пр. Повітрофлотський, 33/2.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування було встановлено, що влітку 2009 року ОСОБА_8 познайомився з ОСОБА_4, з яким у нього склались дружні і довірливі відносини. Наприкінці літа на початку осені 2009 року ОСОБА_4 познайомив його з ОСОБА_7 та з ОСОБА_5 і повідомив, що останній являється засновником ТОВ «Облінвестбуд». ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомили йому, що вони мають намір розпочати будівництво заводу по виготовленню екологічного чистого палива у м. Рахові, Закарпатської області і їм потрібні інвестори для реалізації цієї мети. Вказані громадяни продемонстрували йому аркуш паперу формату А4, на якому була надрукована таблиця, де вказувався обсяг інвестицій у доларах США, який був потрібен ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та очікуваний розмір щомісячного доходу від діяльності заводу. На цьому ж аркуші ОСОБА_5 та ОСОБА_4 власноручно розписали, який очікується обсяг виробництва палива заводом та вартість цього палива. Увійшовши до нього в довіру вказані громадяни повідомляли йому, що їх пропозиція дуже прибуткова і що він повинен надати в борг грошові кошти та вкласти їх в інвестування будівництва заводу по виготовленню екологічного чистого палива у м. Рахові, Закарпатської області і через деякий час він зможе повернути собі ці кошти та отримати значний прибуток.

Органом досудового слідства встановлено, що потерпілий довіряючи вищевказаним громадянам і послухавши їх, взяв у сестри в борг грошові кошти в сумі 43000 доларів США. 14.09.2009 року він зустрівся з ОСОБА_4 в пивному пабі розташованому за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 33/2 та передав йому кошти у сумі 43000 доларів США, для будівництва в м. Рахів, Закарпатської області вищевказаного заводу, а ОСОБА_4 в свою чергу написав йому розписку, згідно якої він взяв у ОСОБА_8 в борг вказану суму грошових коштів. Також, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8, що грошових коштів дуже мало і йому, як найшвидше потрібно передати ще грошові кошти на будівництво заводу. Через деякий час, ОСОБА_8, кошти у сумі 47000 доларів США передав ОСОБА_4 03.02.2010 року в пивному пабі розташованому за адресою: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 33/2. Також, через певний проміжок часу у вказаному пивному пабі він передав ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ще дві частини грошових коштів: одну - у розмірі 10000 доларів США, 04.03.2010 року і другу - у розмірі 38000 доларів США, 09.03.2010 року. В свою чергу ОСОБА_5 написав розписки про отримання вказаних сум грошових коштів на тому ж аркуші, що і ОСОБА_4 Після цього вони ще раз пообіцяли, що обов'язково віддадуть йому всі кошти до кінця 2010 року. З березня по грудень 2010 року ОСОБА_10, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 щомісячно виходили на зв'язок по електронній пошті та телефону і запевняли ОСОБА_8, що завод вже працює і вони можуть почати повертати йому кошти, ще й з процентами. Проте, зустрічі, на яких вони мали б повернути грошові кошти ОСОБА_8 кожного разу відкладались з різних причин і до кінця 2010 року йому так нічого і не повернули.

Слідчий встановив, що 28.01.2011 року потерпілий знову зустрівся з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у кафе за адресою: просп. Повітрофлотський, 33/2 і передав їм грошові кошти в сумі 565480 гривень та 90000 доларів США. Тоді ж ОСОБА_5 написав йому розписку, у якій визнав борг перед ним у розмірі 138000 доларів США та 565480 гривень. Загалом борг ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перед потерпілим складає 300000 доларів США.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що через деякий час потерпілий знову зустрівся з ОСОБА_5, який йому повідомив, що завод доведеться продати тому, що землю на якій він побудований, придбали інші люди, які пропонують продати завод. Після продажу заводу ОСОБА_11 сказав, що вони негайно повернуть всі кошти і ще по 4% відсотки від суми заборгованості за кожен місяць прострочення. У березні 2011 року ОСОБА_12 в телефонній розмові повідомив ОСОБА_8, що завод вони вже продали і кошти поклали до банківської ячейки і що вони невдовзі повернуть всі кошти. При цьому ОСОБА_8 в протоколі допиту потерпілого, зазначив, що через деякий час після вказаної телефонної розмови, ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_9, ні ОСОБА_4 йому так більше і не телефонували і перестали відповідати на його дзвінки, а згодом і зовсім відключили телефони.

Натомість, ОСОБА_8, маючи намір повернути вищезазначену суму, звернувся з позовом про стягнення боргу до суду. 12.12.2011 Київський районний суд м. Сімферополя виніс рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 і стягнув з ОСОБА_5 на користь потерпілого грошові кошти в сумі 1706799 (один мільйон сімсот шість тисяч дев'яносто дев'ять) гривень. При цьому ОСОБА_8 повідомив, що під час судового розгляду справи за його позовом до ОСОБА_5 (справа № 2-4257/2011) про стягнення боргу з останнього, були встановлені усі вищевикладені обставини, оригінали розписок були долучені суддею до матеріалів справи і збергіаються разом з усією справою у Київському районному суді м. Сімферополя. Також, ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_5 рішення Київського міського суду м. Сімферополь не виконав і грошові кошти йому не повернув.

Під час досудового слідства був також допитаний голова Рахівської РДА ОСОБА_13, який повідомив, що з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 незнайомий та вказані особи до нього з приводу виділення земельної ділянки під будівництво заводу по виготовленню екологічного чистого палива не звертались.

З листа Рахівської РДА № 1710/01-13 від 15.08.2013 року стало відомо, що до Рахівської райдержадміністрації Закарпатської області не поступали звернення юридичних та фізичних осіб з проханням щодо виділення їм земельних ділянок в адміністративних межах району під будівництво заводу по виготовленню екологічного чистого палива.

Так, слідчий стверджує, що для досягнення мети зазначеного кримінального провадження необхідно отримати оригінали розписок, які підтверджують, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали в борг від ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму 300000 доларів США, які, в свою чергу, знаходяться в справі № 2-4257/2011 в приміщенні Київського районного суду м. Сімферополь, АР Крим, розташованому за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Воровського, 16. Наполягає на тому, що дані документи мають значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме події кримінального правопорушення, способу вчинення, встановлення осіб, причетних до даного кримінального правопорушення, а також вказані документи (розписки) надані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть бути використані в якості доказів в зв'язку з чим є необхідність у їх вилученні. Формально зазначає, що іншим способом довести обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні неможливо.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши пояснення слідчого, який підтримав доводи, викладені в клопотанні, і наполягав на його розгляді за відсутності представника Київського районного суду м. Сімферополь, оскільки звернув увагу на існування реальної загрози зміни або знищення вищезазначених документів, що в силу ч. ч. 2, 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду даного клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Солом`янським РУ ГУМВС України в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009429 від 01.08.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невідомими особами, які представилися ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 2400000 грн. в період часу з вересня 2009 до січня 2011 за адресою м. Київ, пр. Повітрофлотський, 33/2 при обставинах, викладених в ухвалі суду вище.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, 12.12.2011 Київським районним судом м. Сімферополя було задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 та стягнуто з останнього на користь позивача певну суму боргу. Крім того, в мотивувальній частині рішення суд визнав встановленими обставини існування між позивачем та відповідачем боргових зобов`язань на підставі розписок, про які йде мова у клопотанні слідчого. Заочне рішення набуло чинності.

В цьому аспекті слідчий суддя звертає увагу органу досудового розслідування на імперативні положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, згідно яких обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ті самі обставини.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Між тим, п. 5 ч. 2 ст. 160 КПК України серед обов`язкових елементів, які повинно містити клопотання слідчого, прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів, є наявність зазначення значення цих речей і документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні.

Отримання тимчасового доступу саме до оригіналів вищезазначених розписок для встановлення події кримінального правопорушення, способу вчинення, встановлення осіб, причетних до даного кримінального правопорушення при наявності рішення суду по цивільній справі, яке має преюдиціальне значення, слідчим не обґрунтовано. Наявне існування іншого способу доведення обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, доводи слідчого, так як вони викладені в клопотанні, правове обґрунтування клопотання, яке не ґрунтується на положеннях ст. ст. 160, 163, 164 КПК України, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, ст.ст.160, 163, 164, 166, ст. 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві Скиби М.А., - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя В.С. Кицюк