Дата документу 22.04.2015 Справа № 554/5052/15-к
У Х В А Л А

про арешт майна

22 квітня 2015 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене прокурором, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 09.08.2014 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 09 серпня 2014 року, приблизно о 13 годині 45 хвилин, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Котлова, зі сторони вул. Кіровоградської в напрямку до вул. О. Сербіченка м. Кременчука, керуючи автомобілем «КамАЗ 5511» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_4 .

В зустрічному напрямку, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 рухався водій ОСОБА_5 . В салоні його автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_6 .

Рухаючись у вказаному напрямку в заданій дорожній обстановці водій ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п. 14.2 в) і г) «Правил дорожнього руху України» не переконавшись, що смуга зустрічного руху вільна на достатній відстані, виїхав на смугу зустрічного руху для виконання маневру обгону попутних транспортних засобів.

Водій ОСОБА_4 при виникненні небезпеки для руху автомобіля «ВАЗ - 2107», який виконуючи обгін не встигав повернутися на свою смугу руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки свого автомобіля, чим порушив вимоги п.12.3 «Правил дорожнього руху України», та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», який безпосередньо перед зіткненням вже знаходився в стадії маневру з поверненням на свою смугу руху.

В результаті зіткнення водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_5 зазнав тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, відносно живої особи. Причиною смерті ОСОБА_5 явився травматичний шок, який виник в результаті множинних травм із залученням кількох ділянок тіла, що підтверджено гістологічно.

В результаті зіткнення пасажир автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_6 зазнав тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, відносно живої особи. Причиною смерті ОСОБА_6 явився травматичний шок, який виник в результаті множинних травм із залученням кількох ділянок тіла, що підтверджено гістологічно.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 291 від 23.03.2015 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «КамАЗ - 5511» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 .

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «КамАЗ 5511» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 «Правил дорожнього руху України» і з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

09.08.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000349 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має на праві власності 1/2 домоволодіння, що складається з двох житлових будинків за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.03.2015) та за ним значаться зареєстрованими автомобілі «Мазда 626», 1992 р.в., державний номерний знак НОМЕР_3 та «МАЗ - 5551», 1994 р.в., державний номерний знак НОМЕР_4 (відповідно довідки з центру надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кременчук та Кременчуцького району підпорядкованого УДАІ від 17.03.2015).

Виходячи з того, що для забезпеченням відшкодування цивільного позову є потреба накладення арешту на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, слідчий просить задовольнити заявлене клопотання.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Зважаючи на положення ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, суд вважає за необхідне розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення підозрюваного, захисника.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом положень ч.3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Санкція ч. 3 ст. 286 КК України, за якою ОСОБА_4 висунуто обвинувачення, не передбачає ні додаткового покарання у виді конфіскації майна, ні конфіскацій майна або грошових коштів, одержаних злочинним шляхом (спеціальна конфіскація). Поряд з цим, слідчий посилаючись на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову не долучив до клопотання цивільний позов, в тому числі відсутнє посилання і в клопотанні про наявність заявленого у кримінальному провадженні цивільного позову, а відтак у справі відсутні обставини, з якими закон пов`язує забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Крім того, подаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчим не надано даних з приводу вартості майна, на яке він просить накласти арешт, а відтак суд позбавлений можливості визначити співмірність вартості майна із розміром заподіяної шкоди на виконання вимог ч.4 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
СуддяОСОБА_1