Провадження № 11-кп/792/360/15
Справа № 686/2253/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185,ч.2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0006333 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2015 року
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миколаїв, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:
- 22.01.1999 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст. 140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- 30.04.1999 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.ст. 140 ч.3, 44, 43 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 22.08.2007 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.ст. 185 ч.3, 162 ч.1, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 02.10.2008 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст. ст. 122 ч.1, 263 ч.1, 70, ч.1, 70 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 12.02.2013 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,
засуджено за:
· ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
· ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
За епізодом викрадення мобільного телефону „Нокіа 1280 у ОСОБА_10 , ОСОБА_9 виправдано за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з 30 березня 2015 року, із заліком часу тримання під вартою з 23 грудня 2014 року по 29 березня 2015 року включно.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 235 грн. 87 коп.
За вироком суду, 20 грудня 2014 року близько 05 год., 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , зі столу спальної кімнати, умисно, таємно, викрав мобільний телефон марки «Fly», вартістю 500 грн., в якому знаходились дві сім карти операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «Київстар», які для потерпілої ОСОБА_11 , матеріальної цінності не представляють, зарядний пристрій до мобільного телефону , вартістю 40 грн., та грошові кошти в сумі 100 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 , матеріальної шкоди на загальну суму 640 грн.
22 грудня 2014 року близько 21 год., 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. Гоголя, м. Хмельницький, помітив незнайому йому дівчину ОСОБА_7 , яку вирішив пограбувати. З цією метою, діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , підійшов до ОСОБА_7 , застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схопив потерпілу під ліву руку при цьому, спричинивши шість саден шкіри щічної ділянки обличчя, вимагаючи в неї гроші та мобільний телефон, в наслідок чого ОСОБА_7 злякавшись, віддала ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Леново 656», вартістю 1330 грн., з стартовим пакетом «Київстар», який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, на рахунку якого було 20 грн., з флеш - картою пам`яті об`ємом 4 Гб, вартістю 150 грн., та грошові кошти в сумі 150 грн., після чого, ОСОБА_9 , втік з місця вчинення кримінального правопорушення.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_9 та в його інтересах захисник ОСОБА_8 просять вирок суду змінити і перекваліфікувати дії ОСОБА_9 з ч.2 ст. 186 КК України на ч.1 ст. 186 КК України.
Вважають, що органом досудового розслідування та місцевим судом дії ОСОБА_9 неправильно кваліфіковано за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки, фактичні обставини справи та показання потерпілої ОСОБА_7 вказують, що під час грабежу майна, він фізичного насильства до потерпілої не застосовував, тому за вказаних обставин його дії підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 186 КК України.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 змінив вимоги апеляції і за наявності в діях обвиинуваченого кваліфікуючої ознаки „повторність просив лише виключити із обвинувачення ОСОБА_9 ознаку „вчинення грабежу із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої.
Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_9 та в його захисника, на підтримку поданих апеляцій, потерпілу ОСОБА_7 , надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню.
Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні злочинів пов`язаних із крадіжкою і грабежем майна громадян при наведених у вироку обставинах грунтуються на зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказах.
Вирок суду в частині причетності ОСОБА_9 до крадіжки мобільного телефону та грошових коштів належних потерпілій ОСОБА_11 не оскаржується.
Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_9 по цьому епізоду за ч.2 ст. 185 КК України сумніву не викликає.
Обгрунтованим є також засудження ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України.
Місцевим судом обгрунтовано встановлено і доведено, що 22 грудня 2014 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи на вул. Гоголя, м. Хмельницький пограбував ОСОБА_7 і заволодів належним їй майном, а саме: мобільним телефоном марки «Леново 656», вартістю 1330 грн., з стартовим пакетом «Київстар», який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, на рахунку якого було 20 грн., з флеш - картою пам`яті об`ємом 4 Гб, вартістю 150 грн., та грошовими коштами в сумі 150 грн., після чого, ОСОБА_9 , втік з місця вчинення кримінального правопорушення.
Під час нападу застосував насильство, яке не було небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, заподіявши їй подряпини обличчя. Зазначені тілесні ушкодження за висновком судово медичної експертизи №1554 від 31.12.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
ОСОБА_9 в стадії розслідування кримінального провадження, у місцевому суді та при розгляді справи в апеляційному суді зазначив, що до потерпілої ОСОБА_7 фізичної сили не застосовував, відібрав у неї мобільний телефон, грошима не заволодівав.
Із показів потерпілої ОСОБА_7 в тому числі в суді апеляційної інстанції вбачається, що 22.12.2014 року коли вона поверталась додому, до неї зі спини підійшов незнайомий чоловік, якого вона за декілька хвилин перед цим бачила біля магазину, схопив її за руку при цьому, подряпав щоку, вимагав гроші та мобільний телефон. На його вимогу віддала йому телефон та 150 грн.
Згідно висновку судово медичної експертизи №1554 від 31.12.2014 року у ОСОБА_7 після грабежу станом на 25.12.2014 року, виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри лівої щічної ділянки обличчя, що могли утворитися від дії тупо-загострених плоских твердих предметів, якими могли бути нігті пальців рук. За своїм характером ці ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Таким чином, місцевий суд цілком вірно дійшов висновку про те, що тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри лівої щічної ділянки обличчя заподіянні потерпілій під час грабежу.
Згідно протоколу огляду від 23.12.2014 року, у ОСОБА_9 , виявлено та вилучено мобільний телефон «Леново», який він після грабежу ОСОБА_7 намагався продати.
Відповідно до висновку експерта №899т від 30.12.2014 року, ринкова вартість мобільного телефону «Леново» моделі А565, станом на 22.12.2014 року могла складати 1330 грн.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 23.12.2014 року ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_9 як особу, яка 22.12.2014 року відкрито, із застосуванням насильства викрала у неї мобільний телефон та гроші.
Твердження ОСОБА_9 про те, що він ОСОБА_7 не застосовував фізичне насильство, не спричиняв тілесних шкоджень та не викрадав у неї гроші брехливі, спростовуються матеріалами провадження, а також показаннями потерпілої.
Відповідно до ст. 95 КПК України суд обгрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.
Таким чином, оцінка показань потерпілої та оцінка фактичних обставин справи, місцевим судом проведена повно, об`єктивно і законно.
За вказаних обставин кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.2 ст. 186 КК України сумніву не викликає, а доводи обвинуваченого та його захисника, що наведені в апеляції про необхідність кваліфікації цих дій за ч.1 цього Закону необгрунтовані.
Твердження обвинуваченого і його захисту про необхідність перекваліфікації його дій з ч.2 на ч.1 ст. 186 КК України не можуть бути взяті до уваги ще й з підстав обвинувачення ОСОБА_9 за кваліфікуючою ознакою „повторність, яка вбачається із вимог ст. 32 КК України та з погляду на його не зняті і не погашені судисмості за вчинення злочинів проти власності.
Колегія суддів бере до уваги зміну вимог захисника ОСОБА_8 під час розгляду справи, з яких вбачається лише виключення із обвинувачення ОСОБА_9 ознаки „застосування фізичного насильства під час грабежу і пом`якшення покарання.
Будь яких порушень кримінально процесуального закону при розслідуванні провадження та розгляді справи у місцевому суді, при перевірці судового рішення колегією суддів не виявлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із наступними змінами) суд при призначенні покарання ОСОБА_9 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, його судимості, періодичність вчинення злочинів. Зазначені обставини на думку колегії суддів свідчать про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_9 і його небажання до нормальної адаптації у суспільстві.
Тому призначене ОСОБА_9 покарання за своїм розміром і видом достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для зміни вироку колегія суддів не знайшла.
Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2015 року стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни, апеляції обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в цей же строк з дня отримання її копії.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2