Провадження №1-кп/447/82/15
Справа №447/711/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0001405 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Глухівець, Миколаївського району Львівської області, з неповною середньою освітою, працюючої директором ПАФ «Промінь», раніше не судимої, жительки АДРЕСА_1

за ст. ч.2 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи директором приватної агрофірми "Промінь" (код ЄРДПОУ 23974696), тобто службовою особою, на яку згідно статуту ПАФ "Промінь" покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські функції, маючи на виконанні з 10.05.2014 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2013 року, яка 13.02.2014 року набрала законної сили, про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Приватної агрофірми "Промінь" (код ЄРДПОУ 23974696), що знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с.Глухівець, а саме - зобов"язано невідкладно припинити виконання на Західно-Глухівецькому родовищі пісків, роботи підвищеної небезпеки (відкриті гірничі роботи, маркшейдерські роботи) та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ( устаткування для видобутку та транспортування корисних копалин відкритим способом), до усунення порушень в повному обсязі та отримання у встановленому порядку рішення на відновлення робіт , достовірно знаючи про наявність відкритого виконавчого провадження від 07.05.2014 р. умисно не виконує вказану постанову суду.

Так, ОСОБА_4 16.05.2014р. та 23.05.2014 р. всупереч викладеним вимогам у вказаній постанові Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2014 року ПАФ "Промінь" продовжували здійснювати на Західно-Глухівецькому родовищі пісків, роботи підвищеної небезпеки (відкриті гірничі роботи, маркшейдерські роботи) та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ( устаткування для видобутку та транспортування корисних копалин відкритим способом), про що заступником начальника ВДВС Миколаївського районного управління юстиції ОСОБА_5 було складено відповідні акт державного виконавця.

Окрім того ОСОБА_4 16.02.2015 року в супереч вказаної постанови суду, продовжувала здійснювати на Західно-Глухівецькому родовищі пісків, роботи підвищеної небезпеки (відкриті гірничі роботи, маркшейдерські роботи) та експлуатацію машин,механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ( устаткування для видобутку та транспортування корисних копалин відкритим способом), а саме за допомогою гусеничного екскаватора "JSB" без реєстраційних номерних знаків здійснено відвантаження ОСОБА_6 14 м.кубічних піску на вантажний автомобіль "КРАЗ" реєстр.№ НОМЕР_1 , ОСОБА_7 8 м.кубічних піску на вантажний автомобіль "КАМАЗ" реєстр.№ НОМЕР_2 , ОСОБА_8 8 м. кубічних піску на вантажний автомобіль "КАМАЗ" реєстр.№ НОМЕР_3 та ОСОБА_9 7 м.кубічних піску на вантажний автомобіль "МАЗ" реєстр.№ НОМЕР_4 .

Таким чином ОСОБА_10 своїми протиправними діями умисно не виконала постанову суду, що набрала законної сили, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.382 КК України.

18.03.2015 року між заступником Миколаївського міжрайонного прокурора юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони домовилися про наступне. ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України та наведенні обставини вчинення цього правопорушення і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в його повному обсязі у судовому провадженні.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано. Потерпілих у кримінальному провадженні немає. Обставинами які пом"якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин які обтяжують покарання не встановлено.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинене нею правопорушення, передбачене ч.2 ст. 382 КК України у виді 750 неопадаткованих мінімумів доходів громадян.

Крім того, згідно умов даної угоди, обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбаченні ст. 473 КПК України , та наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачена підтримала угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та пояснила , що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, а відтак просить затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угоду про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Так злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілого у справі немає.

У ст. 472 КПК України визначенні основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою відповідає вимогам ст. 471-474 КПК України і тому може бути за даною угодою укладений вирок. Так, судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу , погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ст. 474 ч.4 обвинувачена розуміє. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України прийшов до висновку про відсутність підстав для відмови в затвердженні угоди передбачених ст. 474 ч.6, 7 КПК України, а відтак дана угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою підлягає затвердженню.

Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винної, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої покарання в межах санкцій статті за якою вона судиться , а саме за ч.2 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 750 неопадаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 370,373,374,475 КПК України, -

з а с у д и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.03.2015 року між заступником Миколаївського міжрайонного прокурора юристом 1 класу ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001405.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 750 неопадаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п"ятдесять) гривень.

Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 про її обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 18.03.2015 року та передбачену ст. 389 -1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1