_____________ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ_____________________________
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці « 08 » травня 2007 р. колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

Головуючого Колотило
О.О.

суддів Тарбинського
В.Г., Підгорної СП.

при секретарі ' Марчук Я.В.

за участю
прокурора Слюсарюк Р.Л.

з участю
підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Апеляційного суду Чернівецької області справу щодо підсудного
ОСОБА_1 за апеляцією помічника прокурора Шевченківського району м. Чернівців
ОСОБА_2 на вирок, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком: ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець

та мешканець АДРЕСА_1 українець,

громадянин України, з
середньою

спеціальною освітою, не одружений,
раніше не судимий на підставі ст. 89
ЮС України ,-

засуджений за ст. 185 ч.З КК України
із застосуванням ст. 69 ЮС
України на один рік позбавлення волі.

Запобіжний захід
підсудному, до набрання вироком чинності, залишено утримання під вартою, строк
відбуття покарання обчислюється з 27
листопада 2006 року.

Речовий доказ телевізор «Оріон» з
пультом дистанційного управління повернуто потерпілій ОСОБА_3

Справа №11-171/2006р. Головуючий у І
інстанції: Волошин С. О.

Категорія:
ст.185 ч.З КК України Доповідач:
Колотило О.О.

2

Згідно з
вироком, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 26 березня 2006
року, приблизно о 17
годині 30 хвилин,
за попередньою змовою з невстановленою особою через вхідні двері проникли у
квартиру АДРЕСА_2, звідки
таємно викрали належні потерпілій ОСОБА_3 телевізор «Оріон» з пультом
дистанційного управління вартістю 800
гривень та покривало, яке не представляє матеріальної цінності.

В апеляції
помічник прокурора Шевченківського району м. Чернівців ОСОБА_2, який брав участь
в розгляді справи в суді першої інстанції ставить питання про скасування вироку
та постановления нового , внаслідок
м'якості призначеного підсудному покарання, необгрунтованого застосування до
нього ст. 69 КК
України.

В апеляції
зазначено , що
ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин на грунті наркоманії, раніше неодноразово
притягувався до кримінальної відповідальності, викрадене було повернуто
потерпілій не підсудним добровільно, а працівниками міліції, які виявили
телевізор в результаті проведення оперативно-розшукових заходів, явка з
повинною ОСОБА_1 була написана після викриття його у вчиненні злочину, тому суд
не взявши до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, не врахувавши особу
винного та необгрунтовано визнавши ряд обставин такими, що пом'якшують
покарання підсудного без достатніх підстав застосував до ОСОБА_1 ст. 69 КК України,
внаслідок чого призначив покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного злочину
та його особі.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення
підсудного про залишення вироку суду без змін, провівши часткове судове
слідство в межах ст. 299
КПК України та додатково допитавши підсудного і дослідивши дані про його
особу, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а
вирок суду щодо ОСОБА_1 в частині призначення йому покарання скасуванню у
зв'язку із необгрунтованим застосуванням до нього ст. 69 ЮС України.

Вина ОСОБА_1 у
таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, з
проникненням у житло, при обставинах наведених у вироку, повністю доведена
дослідженими судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не
оспорюється в апеляції.

Що стосується
міри покарання, то вона призначена ОСОБА_1 з порушенням вимог ст.ст. 65,66,69 КК України.

У відповідності
до ст. 65 КК
України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен
врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та
обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має
бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Згідно з п. З
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінально
покарання » визначаючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину суди повинні виходити з кваліфікації

з

злочинів (ст. 12 КК), а також
особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і
мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль
кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь
тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Ці вимоги закону
судом при призначенні ОСОБА_1 покарання порушені.

Так, злочин
передбачений ст. 185 ч.З КК
України відноситься до тяжких, однак як вбачається з вироку (т.2 а.с. 142), суд цю обставину
при призначенні підсудному покарання не врахував.

Не взяв суд до
уваги і те, що підсудний вчинив закінчений злочин, наявності в його діях крім
кваліфікуючої ознаки проникнення в житло такої кваліфікуючої ознаки
передбаченої ч.2 ст. 185
ЮС України як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Допустив суд
порушення і при застосуванні до ОСОБА_1 ст. 69 КК України.

Відповідно до
цього закону, призначення покарання нижче від найнижчої межі передбаченої
законом за вчинений злочин чи перехід до іншого більш м'якого виду покарання
можливе лише за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи
винного.

Стаття 66 ЮС України
містить перелік обставин, які визнаються такими, що пом'якшують покарання, а в
частині другій цієї статті вказано, що суд може визнати такими, що пом'якшують
покарання і інші обставини в ній не зазначені.

Як вбачається з
вироку (т.2 а.с. 142), підставою
для застосування до підсудного ст. 69
КК України, суд вказав те що він раніше не судимий, з'явився із зізнанням,
розкаявся у скоєному, дав суду правдиві покази, повернув викрадене потерпілій
чим відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується зазначивши, що ці
обставини є винятковими і в порушення вимог ст.ст. 66, 69 КК України не
визнавши жодну з них такою, що пом'якшує покарання.

Також, суд не
мотивував у вироку, що вказані ним обставини для застосування ст. 69 КК України
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Крім цього,
наведені судом у вироку обставини взяті до уваги при призначені покарання
підсудному, на думку колегії суддів, не можуть бути визнані такими, що
пом'якшують покарання.

Так, у
відповідності до ст.ст. 65,
66 КК України п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про
практику призначення судами кримінально покарання » характеристика
підсудного та відсутність судимостей відносяться до даних про особу винного, а
не обставин, що пом'якшують покарання.

З матеріалів
справи (т.2 а.с. 8, 16) вбачається,
що злочин було розкрито, а викрадене виявлено в результаті
оперативно-розшукових заходів проведених працівниками міліції за заявою
потерпілої, які і повернули їй викрадене.

Про те, що
повернув потерпілій телевізор не підсудний, а працівники

4

міліції, які виявили та вилучили його 26 березня 2006 року у матері
ОСОБА_4 підтвердив і допитаний в апеляційному суді ОСОБА_1

У зв'язку з цим,
вказівка суду, що майно ОСОБА_3 повернув підсудний чим відшкодував завдану
шкоду не ґрунтується на матеріалах справи.

Помилкам є
висновок суду і про те, що ОСОБА_1 розкаявся у скоєному злочині, оскільки як
видно з наявних у справі протоколів судових засідань та постанов суду (т.2
а.с.74, 75,81, 83, 88,
89, 93, 94,103,107) підсудний п'ять разів, 20.062006 року, 07.08.2006
року, 05.09.2006 року, 03.102006 року, 26.10.2006 року не
з'являвся в суд без поважних причин, внаслідок чого виносились постанови про
привід, було оголошено його розшук та змінено запобіжний захід на взяття під
варту.

Той факт, що
ОСОБА_1 не розкаявся у скоєному злочині підтверджується і тим, що він раніше
неодноразово притягався до кримінальної відповідальності із звільненням від неї
з нереабілітуючих підстав та засуджувався за умисний злочин судимість за який
погашена (т.1а.с. 72-73,
т.2 а.с. 139) і знову
вчинив злочин.

У п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003
року «Про практику призначення судами кримінально покарання » зазначено, що
судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш
суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму
та наркоманії.

Суд же приймаючи
рішення про застосування до підсудного ст. 69 КК України не звернув уваги, що з актів наркологічних
експертиз (т.1 а.с. 86, т.2 а.с.
49) видно,
що ОСОБА_1 вживає наркотики з 2000
року та страждає наркоманією і в протоколі явки з повинною (т.2 а.с. 11) власноручно
вказав, що вчинив крадіжку після вживання наркотиків.

Колегія суддів
вважає, що не може бути визнана як обставина, що пом'якшує покарання підсудного
і з'явлення із зізнанням, оскільки явка з повинною написана ним 21 квітня 2006 року, тоді як
органи досудового слідства безпосередньо в день вчинення злочину 26 березня 2006 року (т.2 а.с.8)
встановили його причетність до крадіжки, виявили та вилучили викрадене вдома у
ОСОБА_4

Таким чином, суд
застосував до ОСОБА_1 ст. 69
КК України за відсутності обставин, які можуть бути визнані такими, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Також суд,
застосовуючи до ОСОБА_1 ст.69 КК України не взяв до уваги дані про його особу,
що він протягом останніх чотирьох років тричі притягався до кримінальної
відповідальності за вчинення інших злочинів судимість за які погашена та із
звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

За таких обставин,
апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду щодо ОСОБА_1; в частині
призначеного покарання скасуванню, внаслідок необгрунтованого застосування до
нього ст. 69 КК
України.

При призначенні
покарання ОСОБА_1 колегія суддів враховує, що він вчинив тяжкий злочин,
позитивно характеризується, визнав свою вину у скоєнні

5

злочину, дав правдиві покази,
вартість викраденого, внаслідок чого вважає за необхідне призначити йому за ст.
185 ч.З ЮС
України мінімальне покарання передбачене санкцією цього закону у виді трьох
років позбавлення волі.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст.323, 324,
365, 366, 367, 372, 378 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернівецької області, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Шевченківського району м. Чернівців ОСОБА_2 задоволити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 2 березня 2007

року щодо ОСОБА_1 в частині призначеного

покарання та застосування до нього
ст. 69 КК
України скасувати.

Призначити ОСОБА_1
за ст. 185 ч.З КК
України покарання у виді три роки позбавлення волі.

Запобіжний захід
ОСОБА_1, до набрання вироком чинності, залишити утримання під вартою, строк
відбуття покарання обчислювати з 27
листопада 2006 року.

В решті частині
вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 2 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1 залишити без змін.

Вирок
апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку до колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_1 протягом такого ж
строку з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий О.О.
Колотило

судді В.Г.
Тарбинський