Справа № 1-62/2007 p.
ВИРОК

іменем України

21 березня 2007
року

Козелецький районний суд Чернігівської області

В складі:

Судді: Карпенко Г.М.

при секретарі Гутаревіч М.В.

з участю
прокурора Хотимченко
О.О.

та адвоката ОСОБА_2.

потерпілого . ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с. Берлози,
Козелецького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_2, Чернігівської
області, українця, громадянина України, освіта - середня, розлученого, на
вихованні має двоє неповнолітніх дітей, працюючого машиністом зерноочисних
машин ТОВ «Данівське», раніше судимого Козелецьким райсудом 23.12.2005 p. за ч.
З ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК
України звільнений з іспитовим терміном на один рік, в скоєнні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 11 грудня 2006 року, біля 16 години
дня, зайшов до будинку ОСОБА_3по АДРЕСА_1, де перебував певний час, спілкуючись
з ОСОБА_3., вживав спиртні напої. В подальшому, з метою заволодіння готівкових
коштів, що належали ОСОБА_3., підсудний ОСОБА_1здійснив напад на останнього,
поєднаний з насильством, а саме, наніс удар в обличчя та в область грудної
клітки ОСОБА_3., заподіявши при цьому, відповідно до висновку судово-медичної
експертизи, середньої тяжкості тілесні ушкодження. Після чого, відкрито
заволодів майном останнього, грошима в сумі п'ятдесят гривень.

Підсудний
ОСОБА_1винуватим себе визнав повністю і суду показав, що він 11 грудня 2006
року, біля 16 години дня, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, зайшов до
будинку потерпілого ОСОБА_3. закурити. В будинку знаходився

потерпілий ОСОБА_3. та його дружина. В розмові із
потерпілим, він сказав, що останній винен йому гроші в розміри п'ятдесяти
гривень. Вони стали сперечатись, так як ОСОБА_3. не визнавав цього боргу. Але,
незважаючи на це, він все таки забрав гроші в сумі п'ятдесяти гривень, що
лежали на столі. Потерпілий вдарив його, він, також, вдарив потерпілого один
раз в обличчя, а вдруге - в область тулуба ногою, і пішов з будинку. У скоєному
щиро розкаюється.

Винуватість
підсудного у злочині підтверджується показами потерпілого, свідків та
дослідженими в суді матеріалами кримінальної справи.

Потерпілий
ОСОБА_3. суду показав, що близько 16 години дня, 11 грудня 2006 року, він з
дружиною знаходився в будинку, вечеряли. До будинку зайшов, у стані
алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1попросив закурити. Потім, сказав, щоб віддав
гроші. Він відповів що ніяких грошей йому не винен. Після цього, ОСОБА_1почав
шукати гроші, підняв клейонку на столі та забрав п'ятдесят гривень, на
заперечення не реагував. Тоді він хотів ударити ОСОБА_1., захищаючи гроші, -
останній вдарив його в голову, і коли він упав, почав бити ногами. Згодом, з
грошима пішов з будинку.

Свідок ОСОБА_4.
дала суду аналогічні покази з потерпілим.

Із
показів свідка ОСОБА_5вбачається, що 11 грудня 2006 року, в післяобідній час до
його бару зайшов підсудний ОСОБА_1., і підійшов до гральних автоматів, із собою
мав гроші у сумі п'ятдесят гривень однією купюрою.

Винуватість
підсудного ОСОБА_1у скоєнні злочину підтверджується також:

·
висновком судово-медичної експертизи № 22 ( по медичних
документах), згідно якої у потерпілого ОСОБА_3. мали місце тілесні ушкодження у
вигляді закритих переломів третього і п'ятого ребер зліва. Тілесні ушкодження
спричинені дією тупих, твердих предметів, і можливо, в результаті нанесення 1-2
ударів руками, ногами. Наявні тілесні ушкодження по ознаку розладу здоров'я на
строк понад три тижні (біль як 21 день) кваліфікуються як тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості ( а. с. 27-28);

·
протоколом огляду місця події господарства потерпілого
ОСОБА_3. (а. с. 6);

·
висновком рентгенологічного дослідження ( а. с. 29).

Оцінюючи зібрані
докази в їх сукупності, суд вважає доказаним, що ОСОБА_111 грудня 2006 року,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив напад з метою за водіння
чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров'я особи,
яка зазнала нападу, тому ці його дії необхідно кваліфікувати по ч. 1 ст. 187 КК
України.

Призначаючи міру
покарання підсудному ОСОБА_1суд враховує щире його каяття та повне визнання
своєї вини, позитивну характеристику, що на утриманні він має двох
неповнолітніх дітей, повне відшкодування заподіяної шкоди, як обставини, що
пом'якшують покарання.

При
цьому, суд враховує, що ОСОБА_1раніше судимий, злочин скоїв у стані
алкогольного сп'яніння, як обставини, що обтяжують покарання.

Суд
вважає необхідним призначити ОСОБА_1міру покарання пов'язану з позбавленням
волі.

Оскільки, в
період відбуття покарання у вигляді трьох років позбавлення волі умовно з
іспитовим строком на один рік за
попереднім вироком, ОСОБА_1скоїв

новий злочин за який засуджується,
то міру покарання йому необхідно призначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК
України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним по ст. 187 ч. 1 КК України і призначити йому покарання по ст.
187 ч. 1 КК України 3 роки позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст.
71 КК України за сукупністю вироків до міри покарання за даним вироком
частково, шість місяців позбавлення волі, приєднати не відбуту частину
покарання за попереднім вироком Козелецького райсуду від 23.12.2005 р. і остаточно призначити ОСОБА_1три роки
шість місяців позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1залишити утримання під вартою до вступу вироку в
законну силу.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_1обчислювати з часу фактичного затримання, з 22 січня 2007
року.

На вирок може
бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення.