Справа № 488/234/15-к 25.06.2015 25.06.2015 25.06.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Корабельного району м. Миколаєва ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2015 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Миколаєва, раніше судимого:

· 12.11.2014р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1-го року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

засуджений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7
прокурор ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції прокурор прокуратури Корабельного району м. Миколаєва ОСОБА_9 просить вирок районного суду, в частині призначення покарання за ст. 71 КК України скасувати, ухвалити новий вирок, яким на підставі ст. 71 КК України, та за сукупністю вироків до покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.04.2015р., шляхом часткового складання покарань ____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11кп/784/410/15р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_10
Категорія: ч. 2 cт. 185 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2014р., остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.04.2015р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК до арешту строком на 6 місяців, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України за даним вирок та ч. 1 ст. 309 КК України за вироком Ленінського районного суду від 12.11.2014р. шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, при цьому вирок від 12.11.2014р. виконувати самостійно.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання покарань приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2014р. і остаточно призначено до відбуття покарання у виді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 матеріальну шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням в розмірі 1000 грн.

Узагальнені доводи апеляції.
Апелянт посилається на те, що згідно вимог ч. 4 ст. 71 КК України при застосуванні вимог вказаної статті судам слід враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим ніж покарання призначене за новий злочин і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком, а тому вважає, що остаточно покарання обвинуваченому призначено з порушенням закону.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
11.11.2014 року обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що його матір - потерпіла ОСОБА_6 , знаходилась на роботі, таємно, шляхом вільного доступу викрав ноутбук марки «Acer E1-570G», який належить потерпілій, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 6800 гривень.

З викраденим майном, ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, в період з 13.11.2014 року по кінець листопада 2014 року, ОСОБА_6 , тимчасово проживаючи за згодою потерпілої ОСОБА_12 у домоволодінні останньої, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись злочинним наміром направленим на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав металеву драбину, яка належить потерпілій, чим спричинив останній матеріальну шкоду на суму 600 гривень.

Окрім того, 23.12.2014 року о 02.00 годині ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , керуючись злочинним наміром, шляхом вільного доступу, таємно викрав автомобільний акумулятор марки «А-mega», чорного кольору, на 72 Ач., належав потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_6 з місць вчинення кримінальних правопорушень зникав, розпоряджаючись викраденим майном на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, в підтримку доводів апеляції, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили частково задовольнити апеляцію та призначити більш м`яке покарання як пропонує прокурор, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, суд находить її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, за обставин викладених у вироку, доведена і апелянтом не заперечується, як і не заперечується кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд дотримався вимог ст. ст. 65-67, 70 ч.4 КПК України, так як врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом з тим, при призначенні остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків суд призначив таке покарання з порушенням норм закону.

Так, у відповідності до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Дані вимоги судом не дотримані оскільки за вироком Ленінського районного суду від 12.11.2014р. за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_13 призначено покарання у виді 1-го року позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, за оскаржуваним вироком за ч. 1 та 2 ст. 185 та ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначено покарання у виді 1-го року 6-ти місяців і шляхом часткового складання покарань суд знову ж таки призначив покарання у виді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі, тобто таке, що не перевищує покарання призначеного за нові злочини.

Тому, вирок суду першої інстанції, в частині призначення остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляцію прокурора прокуратури Корабельного району м. Миколаєва, задовольнити.

Вирок Корабельного району м. Миколаєва на вирок від 10 квітня 2015 року, відносно ОСОБА_6 в частині призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 та ч. 2 ст. 185, 70 ч. 4 КК України до 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2014 року остаточно призначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді 2-х (двох) років позбавлення волі.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Миколаївської області може бути оскаржено в колегію суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Миколаївської області протягом 3-х місяців з дня його оголошення, а для обвинуваченого в той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

судді: