Справа № 738/3054/14-к
№ провадження 1-кп/738/17/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2015 року Менський районний суд
Чернігівської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мена Чернігівської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000235 від 04.07.2014 року відносно:

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України , українця , студента Національного університету біоресурсів та природокористування , не одруженого , раніше не судимого ,

у вчиненні злочину , передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

законного представник

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника органу опіки та піклування ОСОБА_8

представника КМСД Менського РВ УМВС ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування неповнолітній ОСОБА_3 обвинувачується в тому , що 09.06.2014 року близько 03 год.30 хв. знаходився на вул. 8-го Березня поряд з будівленю № 20 а , що в м.Мена , де в ході конфлікту , який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно завдав два удари кулаком правої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лицьового черепа , що супроводжувалося синцем на повіках лівого ока та двостороннім переломом нижньої щелипи в ділянці суглобового паростка зліва та між 44-45 справа , які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 129 від 16.07.2014 року відносяться в комплексі до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я на термін більше 3 тижнів .

Органом досудового слідства дії неповнолітнього обвинуваченого кваліфіковано за ст. 122 ч.1 КК України .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав та показав , що він 09.06.2014 року близько 2-ї години разом з товаришами вийшов на ганок кафе « Кан`йон », що в м.Мена , відчувши спрагу, він попросив у знайомого води , після чого пляшку яка була порожня викинув , кинувши перед собою . Через декілька хвилин потерпілий ОСОБА_7 обурився з приводу того , що його хтось облив водою , та зазначив , що малі зовсім знахабніли , тобто присутні , які були на ганку і мали вік менший ніж у потерпілого поводились нечемно . На думку обвинуваченого , потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння , він втрачав концентрацію рухів . Потерпілий почав вимагати у обвинуваченого щоб той вибачився , але обвинувачений заперечував свою провину , пояснюючи , що пляшка була пуста і в нього не було наміру ображати потерпілого . Потім потерпілий взяв за руку обвинуваченого і запропонував відійти від присутніх , які були поруч на ганку . До них двох підійшов свідок ОСОБА_10 і звернувся до потерпілого з питанням про те , навіщо йому треба цей конфлікт , мовляв вони ще малі , маючи на увазі обвинуваченого та його товаришів . Але потерпілий ОСОБА_7 відповів , що сам розбереться і попрямував до проїжджої частини дороги . Ідучи за потерпілим , ОСОБА_10 питав у обвинуваченого , чому той не хоче вибачитися . Обвинувачений запевняв його , що вини його немає , а пляшка була пуста . Потерпілий кричав до обвинуваченого , називаючи його « боєц » , та кликав до себе розмовляти . Потім звинуватив в тім , що обвинувачений його облив водою , після чого кулаком вдарив в груди , від чого обвинувачений почув біль і відійшов , але потерпілий підійшов до обвинуваченого і знов вдарив в груди кулаком . Відійти назад обвинуваченому заважали кущі , що були позаду , від удару обвинувачений зігнувся , а потерпілий однією рукою схватив його за светр , тягнувши вниз , а другою бив по потилиці , спині . Після чого обвинувачений почав намагатися висвободитися , але зігнуте положення в якому він знаходився було не досить зручним , його светр натягнувся на голову обвинуваченого , він мав можливість тільки бачити малюнок своєї футболки та чути як тріщать нитки на светрі . Пам`ятає , що руками намагався захиститися , не бачив куди б`є , але від якогось удару потерпілий впав , що дало можливість обвинуваченому висвободитися від утримання потерпілим , який відпустив светр. Обвинувачений мав намір відійти від потерпілого , але той підвівся і схвативши обвинуваченого кинув його на землю , від чого останній впав на спину , потерпілий сівши на нього , почав бити по голові , обличчю , обвинувачений мав можливість тільки закриватися руками від ударів , яких було не менше 7-10 . Потім хтось з хлопців стягнув потерпілого з обвинуваченого , товариші питали про стан обвинуваченого . Потерпілий в цей час світив екраном телефону на свої джинси та роздивлявся їх . Після чого у потерпілого ще були наміри битися , але обвинувачений прискорив рух та пішов геть . У обвинуваченого були синці , гулі на потиліці , працівники опитували неповнолітнього обвинуваченого 10.06.2014 року , він їм повідомляв про свої ушкодження , але до лікаря для фіксування тілесних ушкоджень його не направляли . Батьки неповнолітнього обвинуваченого бачили синці , але до лікарів не ходили , а 01.08.2014 року він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та отримав численні ушкодження . Після інциденту з потрепілим , обвинувачений вибачався перед ним , пояснюючи що не бажав таких наслідків , а також батьки пропонували спочатку 3000 грн. , потім 5000 грн. , але потерпілий відмовився їх отримувати , пояснивши , що для залагодження ситуації йому потрібно 1000 доларів США . Позовні вимоги про відшкодування коштів на лікування , моральне відшкодування потерпілому та витрати на лікування медичному закладу , обвинувачений не визнав .

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав , що 09.06.2014 року близько 03год.30 хв. , коли останній перебував на ганку кафе « Кан`йон », що в м. Мена , обвинувачений ОСОБА_3 облив його руку і ногу водою . Потерпілий просив , щоби обвинувачений вибачився , але той не хотів . Потерпілий знов наполягав на необхідності вибачитисяч перед ним . Потім почали підходити товариші обвинуваченого , тому потерпілий вирішив відвести обвинуваченого в бік , до них двох підійшов свідок ОСОБА_10 , якому потерпілий жалівся на поведінку обвинуваченого , на що той теж зробив зауваження обвинуваченому . Після чого потерпілий пхнув обвинуваченого в груди однією рукою , після чого отримав удар від обвинуваченого правою рукою в обличчя і відчувши біль і зрозумів , що втратив зуб , потім були ще удари . Потерпілий підбігши до обвинуваченого , кинув його на землю , а сам сів зверху і намагався бити останнього , але потерпілого хтось з присутніх зняв з обвинуваченого . Потерпілий вважає , що обвинувачений вдарив його навмисно , в бійку ніхто не втручався , підходив близько тільки ОСОБА_10 . Про те , що сторона обвинуваченого пропонувала йому кошти потерпілий не заперечує , але він їх не взяв так як потребував значно більшої суми і має з цього приводу обгрунтування . Перебуваючи в лікарні , потерпілий витрачав кошти на харчування , лікування , притерпав морально , тому бажає отримати від обвинуваченого та його батьків в рахунок матеріального відшкодування 824 грн. та морального 10 000 грн.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав , що 09.06.2014 року близько 03 год. він пив каву біля кафе « Кан`йон », що в м.Мена . Бачив суперечку , чув як потерпілий кричав на обвинуваченого . Потім потерпілий повів обвинуваченого від приміщення кафе для розмови . Потерпілий пхнув обома руками обвинуваченого, потім ще раз пхнув його , спровокувавши бійку . Після чого утримуючи обвинуваченого стягнув з плечей на голову обвинуваченому його ж светр і в такому положенні відбувалася бійка . Обвинувачений опинивсь на землі під потерпілим , який на ньому сидів і бив його обома руками , вдався свідкові таким , що втратив свідомість , тому свідок злякавшись підбіг до потерпілого та стягнув його з обвинуваченого . Потерпілий кричав на обвинуваченого , висловлювався нецензурно , коли йшов , то хитався , на думку свідка , потерпілий був в нетверезому стані . У потерпілого були більш активні дії , він штовхав , кричав , провокував бійку , бив обвинуваченого в груди , ударів було багато .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав , що , він був очевидцем інциденту в червні 2014 року біля кафе « Кан`йон » , що в м.Мена на ганку . Вранці близько 03.00 год між обвинуваченим та потерпілим виникла сварка. Обвинувачений викинув пляшку після вжитої з неї води в бік потерпілого , на якого полетіли краплини . Обвинувачений не заперечував того , що саме він кинув пляшку , обоє відійшли в інший бік від ганку . Свідок зрозумів, що виникає небезпека вчинення бійки , тому підійшов ближче до обвинуваченого та потерпілого . Обоє сперечалися , потерпілий наполегливо вимагав вибачення , після чого потерпілий сильно штовхнув обвинуваченого , від чого останній навіть відійшов назад , потім з боку потерпілого був ще один удар , після чого почалася бійка . Свідок бачив , як потерпілий наносив удари обвинуваченому . Потерпілий схватив за светр обвинуваченого , були удари . Потім обвинувачений вирвався , почав одягати стягнутий светр , а потерпілий впав на землю . Після чого потерпілий підвівся та штовхнув обвинуваченого , від чого останній впав на землю , а потерпілий сів на нього і руками бив обвинуваченого . Потім присутні відтягли потерпілого від обвинуваченого . Бачив у потерпілого синець під оком . Перед бійкою потерпілий стояв на ганку з пляшкою пива . В період бійки обвинувачений був більш пасивним . Потерпілий кричав на обвинуваченого , вимагав вибачитися . На думку свідка потерпілий був в нетверезому стані .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала , що вона є мамою неповнолітнього обвинуваченого і вона знає від сина про інцидент , який трапився між ним та потерпілим . Вона бачила у сина синці на грудині , їх було приблизно 5- 6 штук розмірами 3х4 см.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав , що на свято Трійці в 2014 році він був біля кафе « Кан`йон », що в Мена . Свідок стояв біля ганку кафе , потерпілий був на східцях. Потерпілий ОСОБА_7 сказав , що його хтось облив і звинуватив обвинуваченого ОСОБА_3 . Потерпілий почав грубити на адресу обвинуваченого , потім взяв його за руку і повів на проїжджу частину дороги , потерпілий тримав обвинуваченого за руку , але потім той її висмикнув . Потерпілий голосно розмовляв з обвинуваченим , вони сперечалися між собою . Свідок на той час зрозумів , що обвинувачений перебуває у небезпеці , бо потерпілий значно старше за нього . Потім потерпілий вдарив обвинуваченого в груди від чого обвинувачений відійшов назад, але потерпілий знов підійшов до обвинуваченого і знов ударив , останнього , той відійшов , потім почалася біка . Свідок бачив як потерпілий схватив обвинуваченого за светр , який на ньому був вдягнений і тягнув на себе . Однією рукою тягнув , а другою бив . Потім билися обоє . А коли обвинувачений спромігся висвободитися від обвинуваченого , той впав на землю сідницями . Обвинувачений одягнув стягнутий светр і відійшов до кущів , але потерпілий знов підійшов до нього штовхнув , від чого обоє попадали , потерпілий сів на обвинуваченого і бив його , потім свідок ОСОБА_11 стягнув потерпілого з обвинуваченого . Обвинувачений відшукавши свій ланцюжок пішов додому , він жалівся свідкові що болить голова , казав , що були синці .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав , що самого конфлікту між потерпілим та обвинуваченим він не бачив , але коли вийшов з приміщення кафе « Кан`йон », що в м.Мена побачив , що обвинувачений лежить на землі , а на ньому сидить потерпілий і б`є обвинуваченого , хтось з присутніх стягнув потерпілого з обвинуваченого .

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав , що 09.06.2014 року біля 03 год. він підійшов до обвинуваченого ОСОБА_3 , який стояв на ганку кафе « Кан`йон » , в присутності свідка обвинувачений викинув порожню пластикову пляшку , а через декілька хвилин до них підійшов потерпілий і сказав , що обвинувачений облив його водою , при цьому висловлювався нецензурно , вимагав щоб обвинувачений вибачився перед ним . Потім потерпілий взяв за руку обвинуваченого і відвів його в бік проїжджої частини , де штовхнув обвинуваченого рукою в груди , від чого останній зробив два кроки назад , потім потерпілий вдруге вдарив обвинуваченого , після чого почалася бійка . Потерпілий однією рукою тримав обвинуваченого за светр синього кольору , а другою рукою бив обвинуваченого . Обвинувачений ОСОБА_3 був в нагнутому положенні , светр був стягнутий , намагався битися , зненацька потерпілий впав , але підвівся і повалив на землю обвинуваченого , сам сів на нього зверху і бив по обличчю . Потім потерпілого стягли з обвинуваченого . В бійці потерпілий наступав , а обвинувачений захищався .

Свідок ОСОБА_17 ( неповнолітній ) в судовому засіданні показав , що був присутній при сварці потерпілого з обвинуваченим біля кафе . На ганку кафе обвинувачений викинув пусту пляшку від води , після чого підійшов потерпілий , став погрожувати за те , що його ніби-то облили водою . Вони вдвох розмовляли , а потім потерпілий запропонував обвинуваченому відійти від компанії хлопців на певну відстань . Потерпілий вдарив обвинуваченого в грудну клітку , від чого той відійшов назад , потім знов ударив його , після чого почалася бійка , потерпілий стягнув з обвинуваченого светр , він в обвинуваченого тримався тільки на руках , бив обвинуваченого , а потім зненацька впав . після чого підвівся штовхнув обвинуваченого , від чого той впав, а потерпілий сівши на нього почав бити огбвинуваченого . Присутні хлопці не витримали та побігли стягнути потерпілого з обвинуваченого . Потім обвинувачений кудись пішов , а потерпілий крикнув : « Де ваш боець , зараз доженемо , добавимо та заставимо вибачитися » . Під час бійки між потерпілим та обвинуваченим , товариші потерпілого недавали можливості товаришам обвинуваченого підійти та втрутитися в їх інцидент . Обвинувачений весь час намагався відштовхнути потерпілого , уникав ударів , але конфлікту уникнути неможливо було . Ініціатива бійки була від потерпілого , він явно був в нетверезому стані , виражався нецензурно , хитався . Всі прекрасно розуміли , що компанія потерпілого значно старші за віком хлопців компанії обвинуваченого .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав , що він був біля кафе « Кон`йон » , що в м.Мена на свято Трійця в компанії потерпілого . Стоячи на ганку , на потерпілого попала вода з пляшки , яку викинув обвинувачений . Компанія потерпілого зробили зауваження обвинуваченому , пропонували вибачитися . По причині присутності великої кількості людей , потерпілий запропонував обвинуваченому відійти в бік проїжджої частини дороги , щоб ніхто не заважав . Свідок не бачив що відбувалося далі , так як полишив територію кафе , а наступного дня дізнався , що потерпілому зламано щелепу . Візуально на думку свідка не було видно , що потерпілий в стані алкогольного сп`яніння .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав , що він був присутнім 09.06.2014 року при сварці потерпілого з обвинуваченим . Свідок сидів в своєму авто , коли побачив , як потерпілий та обвинувачений пройшли повз його автомобіль , а за ними ще приблизно 10 чоловік . Свідок теж пішов за ними і спитав у чому справи . Потерпілий повідомив що його було облито водою . Потім свідок бачив поштовх рукою потерпілого в область тулуба обвинуваченого , після цього удару обвинувачений відійшов назад , потім знову зблизились і бились , впали в кущі , потерпілий був зверху . У потерпілого не було одного зуба , інший хитався , око мало набряк . Свідок повіз потерпілого в лікарню , де дізналися про наявність перелому щелепи .

Екперт ОСОБА_19 в судовому засіданні показав , що він виготовляв висновок експерта № 129 від 07.07. 2014 року щодо ушкоджень , які виявлені у потерпілого ОСОБА_7 . Для спричинення ушкоджень , які вказані у висновку , необхідно було нанести два удари . Один удар лівою рукою зігнутою в кулак в ділянку правої половини нижньої щелипи . Удар був збоку , дещо знизу . Від одного удару потерпілий отримав 2 переломи . Від другого удару потерпілий отримав синець на повіках . Покази потерпілого з приводу того , що удар йому було нанесено правою рукою зправа є повною протилежність того , що каже експерт . Потерпілий міг не бачити удару , так як перелом щелепи є досить важкою травмою для нанесення цього удару необхідна була досить висока швидкість . Що до показів обвинуваченого , то теоретично можливо в зігнутому положенні , в якому був обвинувачений , крім того із светром на голові ,нанести концентрований удар , який би спричинив перелом щелепи .

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив , що син виховується в повній родині , має все необхідне для навчання , відпочинку , займається спортом . Товаришує з однолітками , братом , матеріальні умови середні . Негативно налаштованих товаришів батько поруч з сином не спостерігав , заперечує наявність повнолітньої особи , яка би мала вплив на неповнолітнього обвинуваченого його сина . Вважає , що з`ясоване в судовому засіданні дає йому право вважати , що син дійсно захищався , а не мав намір спричинити шкоду потерпілому . Він та його дружина мали бажання відшкодувати потерпілому кошти за лікування , але той відмовився їх отримувати , пояснюючи , що запропонована сумма замала, він жадав 1000 доларів США .

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_8 в судовому засіданні показала , що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 на обліку в службі у справах дітей Менської РДА не перебуває , дізналися про нього тільки в судовому засіданні . Датина виховується в повній , благополучній родині , характеризується виключно позитивно . Вважає , що з`ясоване в судовому засіданні дає їй можливість стверджувати , що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою . Права неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні не порушувалися . Наявність повнолітніх підбурювачів на вчинення злочину не встановлена .

Представник КМСД Менського РВ УМВС ОСОБА_9 в судовому засіданні показав , що в поле зору правоохоронних органів неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 не потрапляв , за характеристикою з місця мешкання , школи , він характеризується виключно позитивно , наявність дорослих осіб , які б негативно впливали на неповнолітнього в судовому засіданні не встановлена , вважає , що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою . Права неповнолітнього обвинуваченого в судовому засіданні не порушувалися . Після з`ясованого в судовому засіданні вважає , що є необхідність закрити кримінальне провадження та передати дитину під нагляд батькам .

Відповідно ст. 95 ч. 4 КПК України , суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях , які він безпосередньо сприймав під час судового засідання . Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями , наданими слідчому , прокурору , або посилатися на них .

Органом досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів , які б свідчили , про те , що обвинувачений ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 не були спростовані зібраними стороною обвинувачення доказами .

Відповідно ст. 84 КПК , доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані , отримані у передбаченому КПК порядку , на підставі яких слідчий , прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин , що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню .

Відповідно ст. 91ч.1 КПК України , у кримінальному провадженні підлягають доказуванню , зокрема подія кримінального правопорушення ( час , місце , спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , форма вини , мотиви , мета вчинення кримінального правопорушення , вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням .

Відповідно ст. 92 ч.1 КПК України , обов`язок доказування обставин , передбачених в ст. 91 КПК України , покладається на слідчого , прокурора , та потерпілого .

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя » при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватися закріпленого у ч.1 ст. 62 Конституції принцип презумпції невинуватості .

Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню , доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду .

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину . Обвинувачення не може грунтуватися на доказах , одержаних незаконним шляхом , а також на припущеннях . Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь .

У разі скасування вироку як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду , завдану безпідставним засудженням .

Згідно ст.36 ч.1 КК України , необхідною обороною визнаються дії , вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів , яка захищається від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому , хто посягає , шкоди , необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання , якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони .

Посягання потерпілого ОСОБА_7 по відношенню до обвинуваченого за своїми об`єктивними рисами було суспільно небезпечним і протиправним : штовхання , спричинення ударів , при цьому утримуючи жертву , яка не могла в умовах закриття светром очей уникнути удару або ж ухилитися від нього . Потерпілий ОСОБА_7 не звертаючи увагу на те , що обвинувачений молодший за віком , є неповнолітньою особою , всупереч вимогам законодавства спричиняв йому удари рукою в ділянку грудини , потилиці , голови , примушував вибачатися .

Посягання було наявним , воно вже почалося , обвинуваченому ОСОБА_3 не було відомо чим закінчаться удари , які він отримував від потерпілого ОСОБА_7 .

На думку суду необхідна оборона з боку обвинуваченого була вчасно застосована в момент отримання від потерпілого шквалу ударів руками в ділянку голови , потилиці , тулуба , при цьому потерпілий примусово утримував неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в зігнутому положенні з натягнутим на голову светром , що унеможливлювало ухилитися від ударів .

Досудовим слідством було допущено помилку в кваліфікації дій обвинуваченого . В судовому засіданні не здобуто доказів того , що обвинувачений спричиняючи ушкодження потерпілому діяв умисно . Відсутність умислу виключає застосування ст. 122 КК України .

Неправильно спланована робота досудового слідства , відсутність контролю з боку процесуального керівника , призвело до незаконного притягнення до кримінальної відповідальності неповнолітньої особи .

Свідки , які були викликані в судове засідання ( за клопотанням прокурора ) та допитані : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не підтвердили факту навмисного спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Навпаки , спростували хибне обвинувачення та показали , що обвинувачений ОСОБА_3 потерпав від ударів потерпілого , який був ініціатором конфлікту . Потерпілий ОСОБА_7 відвів неповнолітнього обвинуваченого від присутніх людей , двічі вдарив обвинуваченого по тулубу від чого обвинувачений відчув біль та відходив назад , намагаючись уникнути конфлікту , але потерпілий у своїх намірах був непорушним . Потерпілий утримував обвинуваченого однією рукою за светр , який натягнув на голову обвинуваченого , а другою бив по верхній частині тулуба , потім після того , як обвинувачений різко висвободився , повалив обвинуваченого на землю , сів зверху на нього і умисно наносив удари по обличчю обвинуваченого ОСОБА_3 . Тільки дякуючи стороннім людям , які стягли потерпілого з обвинуваченого , було змушено потерпілого припинити побиття обвинуваченого.

Також всі свідки : ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 були одностайними в показах про те , що потерпілий утримував неповнолітнього в такому положенні , що той не мав можливості бачити нападника та захищатися від нього. Завдяки випадку , зміг вирватися від потерпілого . Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 стверджували , що потерпілий утримував обвинуваеного за светр , який натягнувся йому на голову і позбавляв можливості захищатися .

Про те , що светр на обвинуваченому дійсно був і він відіграв певну роль в кофлікті сторін , свідчать детальні покази обвинуваченого ОСОБА_3 . Суд зосереджує увагу на тому , як він описував момент виривання светру з рук потерпілого : « в светрі тріщали нитки , коли я його виривав з рук ОСОБА_20 » .

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його фіксованого положення при боротьбі з потерпілим та твердження , що саме в цей момент він наніс удари потерпілому узгоджуються з усіма показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які показали , що потерпілий зненацька впав , тобто можливо припустити , що він впав після удару , який викликав перелом щелепи . Крім того , суд зосереджує увагу та тому, що покази потерпілого з приводу механізму нанесення йому ушкодження було критично оцінені судово-медичним експертом в судовому засіданні , навпаки покази обвинуваченого щодо способу нанесення ушкоджень потерпілому були більш слушними .

Не зважаючи на вік обвинуваченого , а він є неповнолітнім , його покази були послідовними , такими , що в повній мірі узгоджувалися з показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 . Він був щирим у своїх показаннях , сумнівів з цього приводу у суду не виникло .

Навпаки , показання потерпілого ОСОБА_7 , та свідка ОСОБА_10 необхідно оцінити з критичної точки зору . На думку суду потерпілий їх тлумачив на свою користь , а свідок ОСОБА_10 не так детально описував бійку, як про це розповідали свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Суд вважає , що свідок ОСОБА_10 був нещирим в судовому засіданні .

Всі свідки ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 ) в судовому засіданні показали , що потерпілий повалив неповнолітнього обвинуваченого на землю , сів зверху , фіксуючи руки останнього . Потерпілий наносив удари обвинуваченому до того моменту , поки знайомий обвинуваченого ОСОБА_11 не стягнув потерпілого з обвинуваченого .

Не зважаючи на те , що працівниками правоохоронних органів не було зафіксовано наявність у неповнолітнього обвинуваченого тілесних ушкоджень , суд бере до уваги покази самого обвинуваченого та його матері - ОСОБА_13 , яка підтвердила , що у сина були синці в кількості 5-6 штук розмірами 3х4 см. в верхній ділянці тулуба .

Кожна людина має право на захист своїх прав і законних інтересів інших осіб , суспільства і держави від суспільно небезпечного посягання . Право на необхідну оборону випливає безпосередньо з кримінального закону .

Підставою необхідної оборони є посягання на права та інтереси як особи , що піддалася нападу , так і права інших громадян .

На думку суду для обвинуваченого ОСОБА_3 загроза була очевидною, йому стало ясно , що загрожує небезпека , і він сам має себе захистити .

Необхідна оборона на думку суду була вчасною . До необхідної оборони потерпілий двічі вдарив обвинуваченого в груди , від чого останній відходив назад , що свідчить про удари з силою , а також були інші удари , стягнутий светр на голову обвинуваченого . Потерпілий однією рукою утримував обвинуваченого , таким чином обмежуючи обвинуваченому можливість захищатися від ударів.

В момент , коли відбулася бійка між потерпілим та обвинуваченим , обвинувачений мав 17 років , а потерпілий на 7 років старший . Потерпілий знав , що обвинувачений значно молодше за нього , що підтверджується його обуренням з приводу поведінки молодших за себе , про що розповідали в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Надмірно високе ставлення до себе , зовнішній вияв зверхності та намагання принизити меншого за себе по віку, бажання отримати насолоду від почутих слів вибачення , задовольнити свою надмірну пиху ось що стало причиною конфлікту між дорослим чоловіком та неповнолітнім хлопчиною .

Відповідно ст. 373 ч.1 КПК України , виправдувальний вирок ухвалюється у разі , якщо не доведено , що вчинено кримінальне правопорушення , в якому обвинувачується особа , кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим , в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення .

Виправдувальний вирок також ухвалюється у разі , якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення , встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення .

Оцінюючи докази по справі , суд за внутрішнім переконанням , що грунтується на всебічному , повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом , прийшов до висновку , що доказів вини ОСОБА_3 не було здобуто , а об`єм обвинувачення у вчиненні ним злочину , передбаченого ст. 122 ч.1 КК України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні .

Відповідно ст. 1166 ЦК України , майнова шкода завдана неправомірними діями , відшкодовується в повному обсязі винною особою .

Відповідно ст. 1167 УК України , моральна шкода , завдана фізичній особі непрвомірними діями , відшкодовується особою , яка її завдала .

Згідно ст. 129 ч.3 КПК України , у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу злочину , суд залишає позов без розгляду .

Матеріали провадження містять два цивільних позови : прокурора Менського району Чернігівської області в інтересах Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації про відшкодування 4962 грн. 60 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування 824 грн. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди , завданої кримінальним правопорушенням , які необхідно залишити без розгляду .

Відповідно ст. 2 КПК України , завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження , а також забезпечення швидкого , повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура .

Міра запобіжного заходу для обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась .

Процесуальні витрати відсутні .

Речові докази відсутні .

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 370, 371 , 373 , 374, 376 КПК України, суд

П Р И С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину , передбаченого ст. 122 ч.1 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього злочину і виправдати його .

Процесуальні витрати відсутні .

Цивільний позов прокурора Менського району Чернігівської області в інтересах Департаменту фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації про відшкодування 4962 грн. 60 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину та позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування 824 грн. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди , завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду .

Речові докази відсутні .

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1