Справа 11-737/ 2007 рік Головуючий у 1
інстанції Деркач О. Г.
121 ч. 1 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних

справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Широян Т. А. суддів - Антипець В. М. Борисенка І. П. прокурора Лисуна С.
І. захисника - адвоката ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_1

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові

кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2 на вирок
Коропського районного суду Чернігівської області від 31 липня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1, одружений,
дітей не має, який працював охоронцем в ТОВ „Хотинь", судимості погашені.
Засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України на шість років позбавлення волі.

Стягнуто
із засудженого ОСОБА_1 судові витрати в сумі 549 гр. 24 коп.

Питання
речових доказів вирішене у відповідності до ст. 81 КПК України.

Як
встановив суд, 31 жовтня 2006 року, близько 2 години 30 хвилин, ОСОБА_1 з
обрізом гладкоствольної рушниці 20 калібру прибув у будинок громадянки ОСОБА_3
жительки АДРЕСА_2, де на
ґрунті особистих неприязних стосунків вистрілив у
живіт ОСОБА_4, заподіявши
тому проникаюче

2

поранення
живота, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить переглянути вирок суду, пом'якшити покарання,
застосувавши статтю 69 КК України. Свої доводи він обґрунтовує тим, що
потерпілий намагався зґвалтувати його дружину, спричинив їй тілесні ушкодження.
В міліції заяви від дружини про зґвалтування не прийняли, його звернення з
цього приводу до голови сільської ради залишилося без реагування. За місцем
проживання йому видали необ'єктивну характеристику, він працював, проживав у
цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_5 допомагав їй виховувати чотирьох
неповнолітніх дітей, збирався мати своїх дітей. Потерпілий ОСОБА_4 наніс йому
психологічну травму, проте він не збирався в нього стрілять, так сталося
випадково, в чому він кається. Вважає, що працівники міліції під час
розслідування кримінальної справи чинили на нього тиск, утримували в жахливих
умовах. Слідчий по справі допустив тяганину та необ'єктивність, за що нього
було накладене дисциплінарне стягнення. Висновок судової психіатричної
експертизи упереджений, характеризує його як звіра, що не відповідає дійсності.

Захисник
- адвокат ОСОБА_2 в своїй
апеляції просить вирок суду змінити, пом'якшити засудженому ОСОБА_1 покарання,
зваживши на поведінку потерпілого, який намагався здійснити сексуальні
домагання щодо співмешканки засудженого ОСОБА_5 Його підзахисний ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності не притягувався, займався суспільно -корисною
працею, приймав активну участь у передвиборчій компанії, одружився з ОСОБА_5,
якій допомагає виховувати чотирьох неповнолітніх дітей, і заслуговує на
поблажливість. Характеристика на ОСОБА_1 з місця проживання необ'єктивна. На
думку захисника, суд мав усі підстави застосувати щодо його підзахисного ст. 69
КК України.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які підтримали
апеляції та просили до покарання, призначеного судом застосувати ст. 69 КК
України та знизити строк покарання, прокурора, який вважав вирок суду законним
та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи
апеляцій, колегія суддів вважає апеляції засудженого та його захисника залишити
без задоволення з наступних підстав.

Висновки
суду про винність ОСОБА_1 в навмисному заподіянні потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних
ушкоджень, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності
розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку і є правильними.

Потерпілий
ОСОБА_4, як під час досудового слідства так і в судовому засіданні,
стверджував, що вогнепальне поранення ОСОБА_1 йому заподіяв
навмисно. Причиною цього послужили події, які сталися 26 жовтня 2006 року у
будинку ОСОБА_5

Потерпілий
ОСОБА_4 в той день, разом із ОСОБА_6,
заходив у гості до ОСОБА_5 та
ОСОБА_1, де

3

розпивали
спиртні напої. Коли почали збиратися додому, ОСОБА_5, перебуваючи в стані
сильного алкогольного сп'яніння, безпричинно стала бити його по голові
чайником. До неї підключився ОСОБА_1,
який намагався вдарити ОСОБА_4
шваброю. Розбороняв бійку свідок ОСОБА_6,
який не розумів причин побиття потерпілого. Потерпілому ОСОБА_4 розбили
голову і під час бійки в нього зник золотий ланцюжок, про що той написав заяву
до міліції.

В ніч з
30 на 31 жовтня 2006 року ОСОБА_1 прийшов у будинок до потерпілого з обрізом
мисливської рушниці, будучи стривожений зверненням потерпілого до міліції.
Потерпілий ОСОБА_4
погоджувався забрати заяву з міліції, з умовою, що йому повернуть золотий
ланцюжок, який у нього зник з шиї. ОСОБА_1 заперечував свою причетність до
зникнення золотого ланцюжка і вказував на неможливість його повернення.

Після
розмови з ОСОБА_4, ОСОБА_1 пішов до дверей, де різко розвернувся і вистрілив в
живіт ОСОБА_4 Від поранення останній упав на підлогу. ОСОБА_1 намагався знову
перезарядити обріз, але коли це йому не вдалося, сховав обріз під куртку і
вийшов з будинку.

Згідно з
висновком судово - медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, мало місце вогнепальне, дробове проникаюче поранення передньої
черевної стінки з наявністю евентерації кишечника, яке виникло внаслідок дії
вогнепальної зброї ( дробовика) та відноситься до категорії тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпеки для життя ( а. с. 56-57).

Захисна
версія засудженого про неправомірну поведінку потерпілого, який 26 жовтня 2006
року намагався зґвалтувати його дружину та вдарив її по голові, у зв'язку з чим
він втратив контроль за своїми діями та пішов до потерпілого з обрізом
мисливської рушниці, виглядає невірогідною.

Сам
потерпілий ОСОБА_4 категорично заперечує, що чіплявся до громадянки ОСОБА_5.
Конфлікт з дружиною засудженого та побиття потерпілого у будинку засудженого,
мали місце 26 жовтня 2006 року. Засуджений ОСОБА_1 прийшов для з'ясування
стосунків із ОСОБА_4 в ніч з 30 на 31 жовтня 2006 року, коли минуло чотири дні.

Сильне
душевне хвилювання виникає як негайна раптова реакція на протиправні дії
потерпілого. В даному випадку між поведінкою потерпілого і діями засудженого
пройшов значний проміжок часу. Засуджений до спричинення шкоди здоров'ю
потерпілого приготувався, у будинок до потерпілого прийшов з вогнепальною
зброєю, а тому про раптовість його дій по відношенню по потерпілого судити не
можна.

Отже,
посилання засудженого на необ'єктивне дослідження обставин події злочину та
умисне формування проти нього доказової бази обвинувачення, безпідставні.

4

Призначаючи
покарання засудженому, суд в повній мірі врахував характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані про особу винного, обставини, що пом'якшують
покарання: щире каяття, позитивну характеристику за місцем роботи, наявність на
утриманні малолітніх дітей і призначив покарання, наближене до мінімального,
передбаченого санкцією статті. Обставин, що обтяжують покарання, суд не виявив.

Крім
того, ОСОБА_1 раніше вчиняв злочин, пов'язаний із навмисним спричиненням особі
тяжких тілесних ушкоджень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте
висновків не зробив, і при з'ясуванні стосунків із потерпілим ОСОБА_4
застосував вогнепальну зброю та заподіяв тяжкі тілесні ушкодження.

Обставини
цього злочину, його наслідки, врахування судом першої інстанції усіх
пом'якшуючих покарання обставин, не дають підстав для застосування ст. 69 КК
України і призначення покарання засудженому нижчого від найнижчої межі.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Коропського районного
суду Чернігівської області від 31 липня 2007 року, щодо ОСОБА_1 без змін.