Справа № 446/209/15-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2015 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, раніше не судиму, не одружену,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України,
з участю сторін:
обвинувачення-прокурора: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченої: ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
26.01.2015 р. до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 .
Згідно з обвинувальним актом, 07 листопада 2014 року ОСОБА_3 будучи попередженою про кримінальну відповідальність, згідно ст. 383 КК України, звернулась з заявою до Кам`янка-Бузького РВ ГУМВС України у Львівській області з проханням притягнути до кримінальної відповідальності невідому їй особу чоловічої статі, яка 07 листопада 2014 року близько 10.20 год., з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, проникла у житловий будинок в якому проживає її бабця ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинила на неї напад, що виразилось у нанесенні ударів ножем у обличчя останньої та у здушуванні шиї мотузкою, що призвело до втрати свідомості, заволоділа грошовими коштами, які знаходились у будинку, на суму 2000 грн., після чого з викраденими коштами з місця скоєння злочину зникла.
Однак, в ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_3 достовірно знаючи, що вказаний злочин відносно неї не скоювався, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, зробила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно неї кримінального правопорушення пов`язаного з обвинуваченням невстановленої особи у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_3 свідомо інсценувала щодо себе розбійний напад поєднаний з проникнення у житло, щоб в подальшому заволодіти грошовими коштами, які належать її бабці ОСОБА_6 . Для цього вона, перебуваючи у будинку останньої, дочекавшись коли у ньому крім неї нікого не залишиться, за допомогою металевого напилка, якого знайшла в цьому ж будинку, пошкодила дверку шафи, звідки викрала грошові кошти в сумі 1900 гривень, які належать її бабці ОСОБА_6 . В подальшому викрадені нею кошти заховала у приміщенні кладової кімнати у вказаному будинку. Після цього за допомогою леза бритви, якого напередодні особисто придбала у м. Львові, спричинила собі тілесні ушкодження та з імітувавши втрату свідомості стала очікувати приходу будь-кого із родичів. В подальшому ОСОБА_3 виявлена своєю бабцею ОСОБА_6 , яка повідомила про даний факт правоохоронні органи. Таким чином ОСОБА_3 повідомила завідомо неправдиві обставини вчинення злочину, обвинувативши невідому особу у вчиненні особливо тяжкого злочин.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України зазначивши, що в даний час змінилась обстановка, вона перестала бути суспільно-небезпечною, визнала свою вину, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки.
Прокурор у вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
ОСОБА_3 просить клопотання її захисника задовольнити та закрити кримінальне провадження відносно неї.
Заслухавши думку сторін щодо заявлено клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України.
Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
У відповідності до положень ст.12 КК України злочини, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 є злочинами середньої тяжкості.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.
Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_3 після вчинення інкримінованих їй злочинів змінила спосіб свого життя. Так, з показів її перестарілої бабці ОСОБА_6 вбачається, що підсудна почала брати участь у її житті. Зокрема систематично її відвідує, допомагає матеріально та по господарсту, перестала з нею конфліктувати, краще ставиться до родичів.
Також, 24.12.2014 благодійною організацією «Благодійний фонд «Разом до мрії» ОСОБА_3 нагороджено грамотою за активну участь у масштабному всеукраїнському активному проекті «Разом до мрії» по допомозі хворим та сприяння розвитку благодійної діяльності Західного регіону України.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 визнала свою вину у вчинених нею злочинах, раніше не судима, повністю відшкодувала завдані нею збитки, що також підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_6 та зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_3 не має.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вчинені ОСОБА_3 діяння перестали бути суспільно небезпечним, а тому останню слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України слід закрити.
Керуючись ст.ст. 26, 284, 285, 286, 372, 376 КПК України, ст.48 КК України, суд -
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст.383, ч.2 ст. 384 КК України.
Закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.383, ч.2 ст. 384 КК України у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення через Кам`янка-Бузький районний суд.