В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.12.2014 Справа №607/7686/13-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000010 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянки України з вищою освітою, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої директором Байковецької ЗОШ І-ІІ ст., раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В:

В обвинуваченої ОСОБА_4 , в червні 2012 року виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману свого знайомого ОСОБА_12 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, обвинувачена ОСОБА_4 в червні 2012 року повідомила ОСОБА_12 , що може продати йому земельну ділянку площею 0,1 га під індивідуальне будівництво, що розташована в с. Байківці, Тернопільського району Тернопільської області при виїзді з м.Тернопіль в напрямку м. Збараж перший поворот праворуч за баром «Софіт», а також те, що за земельну ділянку і для оформлення документів їй необхідно передати грошові кошти в сумі 4000 доларів США. В подальшому, в червні 2012 року при зустрічі по вул. В.Великого в м. Тернополі обвинувачена ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_12 4000 доларів США на купівлю земельної ділянки на території Байковецької сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, місцезнаходження якої особисто показала останньому, не маючи при цьому можливості та наміру виконувати взяті на себе зобов`язання чи повертати грошові кошти. Заволодівши в такий спосіб грошовими коштами, обвинувачена ОСОБА_4 привласнила їх та витратила на власні потреби, а земельну ділянку ОСОБА_12 не продала, гроші не повернула, чим спричинила йому матеріальну шкоду на суму 4000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 31970 гривень.

Крім цього, в серпні 2012 року в обвинуваченої ОСОБА_4 , яка попередньо вчинила злочин, передбачений ст. 190 КК України, виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману у ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, обвинувачена ОСОБА_4 в серпні 2012 року пообіцяла ОСОБА_9 продати п`ять земельних ділянок під індивідуальне будівництво площею по 0,08-0,1 га за ціною 3000 доларів США кожна, що знаходяться в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області при виїзді з м. Тернопіль в сторону м. Збараж перший поворот праворуч за баром «Софіт». В подальшому, 17 серпня 2012 року при зустрічі по вул. В.Великого в м. Тернополі обвинувачена ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 15000 доларів США на купівлю п`яти земельних ділянок, місцезнаходження яких особисто показала останньому, не маючи при цьому можливості та наміру виконувати взяті на себе зобов`язання чи повертати грошові кошти. Заволодівши в такий спосіб грошовими коштами обвинувачена ОСОБА_4 привласнила їх та витратила на власні потреби, а земельні ділянки ОСОБА_9 не продала, гроші не повернула, чим спричинила йому значну матеріальну шкоду на суму 15000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 119895 гривень.

Також, в жовтні 2012 року в обвинуваченої ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману у ОСОБА_10 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, обвинувачена ОСОБА_4 в жовтні 2012 року пообіцяла ОСОБА_10 продати земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею 0,08 га за ціною 3500 доларів США, що знаходиться в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області при виїзді з м. Тернопіль в сторону м. Збараж перший поворот праворуч за баром «Софіт», на що той погодився. При зустрічі по вул. В.Великого в м. Тернополі, 29 жовтня 2012 року, обвинувачена ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 3500 доларів США на купівлю вказаної земельної ділянки, місцезнаходження якої підтвердила словесно, не маючи при цьому можливості та наміру виконувати взяті на себе зобов`язання чи повертати грошові кошти. Заволодівши в такий спосіб грошовими коштами, обвинувачена ОСОБА_4 привласнила їх та витратила на власні потреби, а земельну ділянку ОСОБА_10 не продала, гроші не повернула, чим спричинила йому матеріальну шкоду на суму 3500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 27975,50 гривень.

Окрім цього, в жовтні 2012 року в обвинуваченої ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману у ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, обвинувачена ОСОБА_4 в жовтні 2012 року пообіцяла ОСОБА_11 продати земельну ділянку під індивідуальне будівництво площею по 0,08 га за ціною 3500 доларів США, що знаходиться в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області при виїзді з м. Тернопіль в сторону м. Збараж перший поворот праворуч за баром «Софіт», на що той погодився. При зустрічі по вул. В.Великого в м. Тернополі, 30 жовтня 2012 року, обвинувачена ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 3500 доларів США на купівлю вказаної земельної ділянки, місцезнаходження якої підтвердила словесно, не маючи при цьому можливості та наміру виконувати взяті на себе зобов`язання чи повертати грошові кошти. Заволодівши в такий спосіб грошовими коштами, ОСОБА_4 привласнила їх та витратила на власні потреби, а земельну ділянку ОСОБА_11 не продала, гроші не повернула, чим спричинила йому матеріальну шкоду на суму 3500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 27975,50 гривень.

В судовому засіданні, під час судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не визнала та показала, що в 2012 році у неї виникли фінансові труднощі, тому вона звернулася за допомогою та позичила у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 гроші. Жодних земельних ділянок вона їм не продавала та не показувала. У ОСОБА_12 вона грошей не позичала та про земельну ділянку йому не говорила. Вона отримала від ОСОБА_12 в ресторані «Галицький замок» гроші в сумі 4000 доларів США, однак це були кошти за виконані послуги. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 позичені гроші вона повернула, а ОСОБА_9 вона повернула 5000 доларів США.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 обвинувачена ОСОБА_4 не визнала.

Не зважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, її винуватість доводиться показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_14 та іншими документами, дослідженими в судовому засіданні.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що на початку серпня 2012 року його знайомий ОСОБА_12 повідомив йому, що у нього є знайома, яка дешево продає земельні ділянки біля м. Тернополя. Цією знайомою була ОСОБА_4 . Оскільки у нього було бажання купити декілька ділянок для своїх дітей, то його вказане зацікавило і він зустрівся із ОСОБА_4 біля церкви ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , де остання йому повідомила, що земельні ділянки належать їй і вона продає їх дешево через те, що на них не виготовлені правовстановлюючі документи. В той же день, він із ОСОБА_4 поїхали та оглянули запропоновані земельні ділянки, які знаходилися за баром «Софіт» при виїзді з м. Тернополя в напрямку м. Збараж. Через деякий час, він вдруге зустрівся із ОСОБА_4 . При зустрічі були присутні його дружина та батьки, які чули розмови про вказані земельні ділянки. Вони знову оглянули ці ж земельні ділянки, які їм підійшли, та передали ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 15 тисяч доларів США за 5 земельних ділянок. З метою забезпечення зобов`язання обвинувачена запропонувала написати розписку, на що він погодився, але в цій розписці ОСОБА_4 не вказала, що кошти вона отримала за земельні ділянки. Вищезазначені ділянки повинні були бути переоформленими на нього через місяць після отримання грошей, однак ОСОБА_4 цього не зробила, та неодноразово повідомляла, що виникли якісь труднощі. Через деякий час він вирішив перевірити кому належать обіцяні йому земельні ділянки та з`ясував, що їх власником є незнайомі йому різні люди. Після цього, ОСОБА_4 повернула йому 5 тисяч доларів США.

Заявлений цивільний позов потерпілий ОСОБА_9 підтримав частково, просить стягнути із ОСОБА_4 79930 гривень матеріальної шкоди та 100 тисяч гривень моральної шкоди. Матеріальна шкода полягає у сумі неповернутих коштів. Моральна шкода полягає у тому, що обіцяні ОСОБА_4 земельні ділянки він хотів придбати для своїх дітей, на що витратив велику суму грошей. Після цього, у нього змінився звичний устрій життя, порушилися нормальні життєві стосунки та спілкування з рідними. Витрачені кошти його сім`я отримала від батьків для покращення житлових умов, однак їх привласнення ОСОБА_4 шахрайським способом призвело до постійного душевного хвилювання та страждання як його так і його сім`ї.

Зважаючи на всю шкоду, яка йому завдана діями ОСОБА_4 , ОСОБА_9 вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що в жовтня 2012 року його знайомий ОСОБА_12 розповів йому, що у нього є знайома, яка бажає продати свою земельну ділянку, яка знаходиться за кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » при виїзді з м. Тернополя в сторону м. Збараж. Оскільки його мати бажала переїхати ближче м. Тернополя, повідомлене його зацікавило і він разом із ОСОБА_12 поїхали та оглянули вищезгадувану земельну ділянку, місце її розташування показував ОСОБА_12 . Вказана земельна ділянка йому підійшла і він виріши її придбати, про що він повідомив ОСОБА_12 . Через деякий час до нього зателефонувала обвинувачена ОСОБА_4 та повідомила, що може продати земельну ділянку, яку йому показував ОСОБА_12 , вони домовились зустрітися біля церкви Петра та Павла, що по вул. В. Великого в м. Тернополі. При зустрічі ОСОБА_4 повідомила, що земельна ділянка, яку вони оглядали із ОСОБА_12 , коштує 3500 доларів США, на що він погодився та передав ОСОБА_4 гроші в сумі 3500 доларів США, а ОСОБА_4 написала розписку в підтвердження того, що вона ці гроші отримала. Також, ОСОБА_4 повідомила, що їй необхідний час для оформлення документів, щодо продажу земельної ділянки до кінця листопада 2012 року. Однак, до вказаного нею часу, вона документів не виготовила та час від часу телефонувала, пояснюючи, що виникли деякі труднощі, однак пообіцяла в найкоротші терміни передати документи на земельну ділянку. Через деякий час, він дізнався, що земельна ділянка, яку пропонувала йому ОСОБА_4 їй не належить.

Заявлений цивільний позов потерпілий ОСОБА_10 підтримав частково, просить стягнути із ОСОБА_4 50 тисяч гривень моральної шкоди. Від позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди він відмовляється, оскільки гроші в сумі 3500 доларів США йому повернуті. Моральна шкода полягає у тому, що після заволодіння ОСОБА_4 шахрайським способом його коштами, у нього змінився звичний устрій життя, порушилися нормальні життєві стосунки та спілкування з рідними, які звинувачують його в тому, що він довірився шахрайці. Його життя поєдналося із постійними душевними хвилюваннями та стражданнями як його так і його сім`ї.

Зважаючи на всю шкоду, яка йому завдана діями ОСОБА_4 , ОСОБА_10 вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що в кінці жовтня 2012 року його знайомий ОСОБА_12 розповів йому, що його знайома продає земельну ділянку та вказав, що вона знаходиться за баром «Софіт» при виїзді з м. Тернополя в сторону м. Збараж. Порадившись із дружиною він вирішив придбати вказану земельну ділянку, про що повідомив ОСОБА_12 . Через деякий час, до нього зателефонувала ОСОБА_4 і вони домовилися зустрітися біля церкви Петра та Павла, що по вул. В. Великого в м. Тернополі. При зустрічі, в його автомобілі, ОСОБА_4 повідомила, що має в с. Байківці земельну ділянку, яку хоче продати за 3500 доларів США. Площа земельної ділянки, приблизно 10 сотих. Вказана пропозиція йому підійшла, тому він одразу ж передав ОСОБА_4 вказані нею грошові кошти за земельну ділянку в с. Байківці. Повну оплату грошей ОСОБА_4 пояснювала тим, що їй необхідно оформити правовстановлюючі документи на вищезазначену земельну ділянку, а, оскільки її порекомендував ОСОБА_12 , в нього ніяких сумнівів не виникло. Однак, через місяць, за який ОСОБА_4 мала передати документи на земельну ділянку вона свої зобов`язання не виконала, а на його неодноразові дзвінки постійного обіцяла в найкоротші терміни передати документи на земельну ділянку. Через деякий час він дізнався, що земельна ділянка, яку пропонувала йому ОСОБА_4 їй не належить.

Заявлений цивільний позов потерпілий ОСОБА_11 підтримав частково, просить стягнути із ОСОБА_4 30 тисяч гривень моральної шкоди. Від позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди він відмовляється, оскільки гроші в сумі 3500 доларів США йому повернуті. Моральна шкода полягає у тому, що після заволодіння ОСОБА_4 шахрайським способом його коштами, у нього змінився звичний устрій життя, порушилися нормальні життєві стосунки та спілкування з рідними, які звинувачують його в тому, що він довірився шахрайці. Через постійні переживання з приводу неповернення ОСОБА_4 йому грошей, у нього погіршилося здоров`я, з`явилися нервові зриви. Передані ОСОБА_4 кошти його родина збирала довгий період часу для купівлі земельної ділянки під будівництво будинку, багато в чому собі відмовляла, щоб заощадити, однак задумане вони так і не змогли втілити в реальність через шахрайські дії обвинуваченої ОСОБА_4 .

Зважаючи на всю шкоду, яка йому завдана діями ОСОБА_4 , ОСОБА_11 вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що приблизно в березні 2012 року, через своїх знайомих, він познайомився ОСОБА_4 , яка допомогла йому придбати та швидко оформити документи на земельну ділянку в с. Підгороднє, Тернопільського району, Тернопільської області. В подальшому, під час однієї з їх розмов, ОСОБА_4 повідомила, що може посприяти у придбанні земельних ділянок, що знаходяться з правої сторони одразу за виїздом з м. Тернополя в сторону м. Збаража та показала їх місце знаходження, повідомивши, що вартість одної земельної ділянки площею 10 сотих становить 4000 доларів США. На пропозицію ОСОБА_4 він погодився та вирішив придбати земельну ділянку, тому в ресторані «Галицький замок» він передав ОСОБА_4 раніше обумовлені грошові кошти в сумі 4000 доларів США, як вона пояснила для оформлення документів на цю земельну ділянку. ОСОБА_4 говорила йому що ця земельна ділянка належить їй. Також, йому було відомо, що дехто із його друзів також бажає придбати земельні ділянки і він порекомендував звернутися до ОСОБА_4 та розповів де знаходяться земельні ділянки.

Кошти в сумі 4000 доларів США ОСОБА_4 йому не повернуті, також не надана земельна ділянка, за яку він передавав ці кошти, однак претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 він не має.

Також потерпілий ОСОБА_12 вважає, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що на початку серпня 2012 року ОСОБА_12 познайомив її та чоловіка із обвинуваченою ОСОБА_4 та повідомив, що вона продає земельні ділянки в с. Байківці Тернопільського району, Тернопільської області. Оскільки вони з чоловіком мали намір придбати земельну ділянку, повідомлене їх зацікавило. Під час розмови із ОСОБА_4 , остання їм повідомила, що вартість земельної ділянки площею 8 - 10 сотих становить 3000 доларів США. Порадившись із батьками вони вирішили придбати 5 земельних ділянок, тому через деякий час вона з чоловіком ОСОБА_9 та батьками поїхали щоб оглянути вищевказані земельні ділянки. В автомобілі також знаходилася ОСОБА_4 , яка говорила, що ці земельні ділянки належать їй та повідомляла їх вартість. Оглянувши земельні ділянки ОСОБА_9 , в її присутності та в присутності батьків, передав ОСОБА_4 15000 доларів США за 5 земельних ділянок, площею 8 10 сотих. Вказані земельні ділянки їм не передані.

Оголошеним в судовому засіданні протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 19 березня 2013 року, згідно якого, в червні 2012 року ОСОБА_4 під приводом продажу земельної ділянки, шляхом обману, заволоділа його грошовими коштами, чим заподіяла матеріальну шкоду на суму 4000 доларів США, офіційний курс якого, згідно довідки №13036/796 від 20 березня 2013 року, з 01 червня 2012 року по 30 червня 2012 року становив: 100 доларів США 799,2500 грн. (а.кп. 29, 120).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 02 січня 2013 року, згідно якого, 17 серпня 2012 року ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволоділа його грошовими коштами, на суму 15000 доларів США, офіційний курс якого, згідно довідки №13036/954 від 04 квітня 2013 року, з 17 серпня 2012 року становив: 100 доларів США 799,3000 грн. (а.кп. 31, 85).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 14 березня 2013 року, згідно якого, 29 жовтня 2012 року ОСОБА_4 отримала від нього грошові кошти в сумі 3500 доларів США для придбання в неї земельної ділянки площею 8 сотих, офіційний курс якого, згідно довідки №13036/795 від 20 березня 2013 року, з 29 жовтня 2012 року становив: 100 доларів США 799,3000 грн. (а.кп. 33, 96).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 14 березня 2013 року, згідно якого, 30 жовтня 2012 року ОСОБА_4 отримала від нього грошові кошти в сумі 3500 доларів США для купівлі в неї земельної ділянки площею 8 сотих, офіційний курс якого, згідно довідки №13036/794 від 20 березня 2013 року, з 30 жовтня 2012 року становив: 100 доларів США 799,3000 грн. (а.кп. 34, 108).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту від 21 березня 2013 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_9 показав учасникам слідчої дії місце знаходження земельної ділянки, яку йому, його дружині та батькам дружини, показувала ОСОБА_4 . А саме, знаходячись біля бару «Софіт», за адресою с. Байківці, а/д Доманове-Ковель-Мамалига 319/20 км, через 100 метрів а/д № М-19 в сторону м. Тернополя, повернув ліворуч на вул. Смерекова с. Байківці Тернопільського району, та пройшовши по ній 100 метрів, показав земельну ділянку з лівої сторони, що прилягає до дороги, на яку ОСОБА_4 повинна була передати йому документи, за що отримала від нього грошові кошти в сумі 15000 доларів США (а.кп. 121-126).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту від 21 березня 2013 року, згідно якого, свідок ОСОБА_14 показала учасникам слідчої дії місце знаходження земельної ділянки, яку ОСОБА_4 повинна була передати разом із документами їй та її чоловіку, який за змістом є аналогічним протоколу проведення слідчого експерименту від 21 березня 2013 року з потерпілим ОСОБА_9 (а.кп. 127-131).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту від 21 березня 2013 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_10 показав учасникам слідчої дії місце знаходження земельної ділянки, яку йому показувала ОСОБА_4 . А саме, знаходячись біля бару «Софіт», за адресою с. Байківці, а/д Доманове-Ковель-Мамалига 319/20 км, через 100 метрів а/д № М-19 в сторону м. Тернополя, повернув ліворуч на вул. Смерекова с. Байківці Тернопільського району, та пройшовши по ній 100 метрів, показав земельну ділянку з лівої сторони, що прилягає до дороги, яку ОСОБА_4 повинна була передати йому, за що отримала від нього грошові кошти в сумі 3500 доларів США (а.кп. 132-136).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом проведення слідчого експерименту від 21 березня 2013 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_12 показав учасникам слідчої дії місце знаходження земельної ділянки, яку йому показувала ОСОБА_4 . А саме, знаходячись біля бару «Софіт», за адресою с. Байківці, а/д Доманове-Ковель-Мамалига 319/20 км, через 100 метрів а/д № М-19 в сторону м. Тернополя, повернув ліворуч на вул. Смерекова с. Байківці Тернопільського району, та пройшовши по ній 100 метрів, показав земельну ділянку з лівої сторони, що прилягає до дороги, яку ОСОБА_4 повинна була передати йому, за що отримала від нього грошові кошти в сумі 4000 доларів США (а.кп. 137-141).

Оголошеним в судовому засіданні протоколом огляду від 21 березня 2013 року, згідно якого предметом огляду являється мобільний телефон марки «Nokia 5230», IMEI НОМЕР_1 із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 , чорного кольору, розмірами 110x50x15 мм. У вхідних повідомленнях зазначеного телефону знаходиться повідомлення під назвою «Л. м.». При відкритті даного повідомлення, встановлено, що воно надійшло о 10.16 год. 29 грудня 2012 року від абонента Л.м.». Наявний текст даного повідомлення: «Зоряночка я вас дуже прошу, додзвоніться до чоловіка щоб почекав до 2 січня і не приймав рішень. Дуже вас благаю.» Зайшовши в опціях повідомлення в графу «Деталі повідомлення» встановлено, що воно надіслано від абонента «Л.м. НОМЕР_3 », дата 29 грудня 2012 року, (а.кп. 165).

Оголошеною в судовому засіданні інформаційною довідкою №21-27/1358 на запит слідчого, від 12 квітня 2013 року, згідно якої, за наявною інформацією Головноного управління Держземагентства у Тернопільській області за гр. ОСОБА_4 , обліковується земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,33 га, на території Байковецької сільської ради Тернопільського району, згідно державного акту серії ЯД №234458. Окрім цього, згідно правовстановлюючих документів на земельні ділянки із відповідними кадастровими номерами, які ОСОБА_4 продавала потерпілим у кримінальному провадженні, належать іншим особам, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (а.кп. 252-259).

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що органами досудового розслідування її дії кваліфіковано вірно:

- за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень їх суспільну небезпечність, особу винної, зокрема те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, конкретні обставини справи. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить часткове відшкодування потерпілим завданої майнової шкоди. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження в їх повній сукупності, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , конкретні обставини вчинених злочинів, зокрема відсутність повного відшкодувала моральної шкоди потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 , їх думку про те, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, ставлення самої обвинуваченої ОСОБА_4 , яка протягом судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень заперечувала і визнала лише під час останнього слова, що свідчить про відсутність щирого каяття, суд приходить до переконання, про те, що її виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі. Остаточне покарання призначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді обмеження волі більш суворим покаранням у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягне мети не лише кари за вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного судом, строк її попереднього ув`язнення з 30 жовтня 2014 року по 03 грудня 2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній застава.

По справі є цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення із ОСОБА_4 79930 гривень матеріальної шкоди та 100 тисяч гривень моральної шкоди, який підлягає до часткового задоволення виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_9 кошти в сумі 15 тисяч доларів США, з яких 5 тисяч доларів США повернула. У зв`язку з цим, потерпілому ОСОБА_9 залишилася не відшкодована шкода в сумі 10 тисяч доларів США, що, згідно довідки Управління НБУ в Тернопільській області від 04 квітня 2013 року № 13036/954, становить 79930 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання про необхідність задоволення цивільного позову ОСОБА_9 , в частині стягнення матеріальної шкоди, в повному обсязі, шляхом стягнення з обвинуваченої на його користь матеріальної шкоди в сумі 79930 гривень.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує тривалість порушення майнових прав потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, необхідність вживати додаткових зусиль для відновлення своїх порушених прав, пережитий стрес, враховуючи майновий стан обвинуваченої, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь ОСОБА_9 завданої моральної шкоди, яку визначає в розмірі 30000 гривень.

Також по справі є цивільні позови потерпілого ОСОБА_11 про стягнення із ОСОБА_4 30000 тисяч гривень моральної шкоди та потерпілого ОСОБА_10 про стягнення із ОСОБА_4 50000 тисяч гривень моральної шкоди, які підлягають до часткового задоволення. Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , суд враховує тривалість порушення майнових прав потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, необхідність вживати додаткових зусиль для відновлення своїх порушених прав, пережитий стрес, враховуючи майновий стан обвинуваченої, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення цих позовів та стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь ОСОБА_10 та ОСОБА_11 завданої моральної шкоди, яку визначає в розмірі по 5000 гривень кожному.

По справі є процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № 1-343/13 від 03 квітня 2013 року в розмірі 391,2 грн. (триста дев`яносто одна гривня 20 копійок), які суд вважає, слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726), оскільки вони виникли у зв`язку із витратами органами досудового розслідування при провадженні у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання

за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, призначеного судом, строк її попереднього ув`язнення з 30 жовтня 2014 року по 03 грудня 2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній застава.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_9 79930 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень завданої майнової шкоди. Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_9 30000 (тридцять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_10 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_11 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави (УК у м. ТЕРНОПОЛІ /м. Тернопіль/ 24060300 р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726) процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи № 1-343/13 від 03 квітня 2013 року в розмірі 391,2 грн. (триста дев`яносто одна гривня 20 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1