АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
Головуючий у суді І інстанції Могильний О.П.
Доповідач у суді ІІ інстанції Лещенко Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
травня 2008 року. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого - судді Зубка
К.А.,

суддів Лещенка Р.М., Ремеза П.М.,

за участю прокурора Черниш Г.Р.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляції засудженого ОСОБА_1 та його захисника -
адвоката ОСОБА_2 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24
грудня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Потсдам
Німеччина,

мешканець
м. Кіровограда, раніше судимий Кіровським

райсудом м.
Кіровограда: 22.01.2002 року за ч. 3 ст. 185,

75 КК
України до 3 років позбавлення волі з іспитовим

строком на
3 роки, 18.12.2002 року за ч. 3 ст. 185 КК

України до
5 років позбавлення волі, постановою

Вільнянського місцевого Запорізької області від

14.10.2005
року звільнений умовно-достроково

від
подальшого відбування покарання на строк

1 рік 3
міс. 28 днів,

засуджений
за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5
років.

Зазначеним вироком ОСОБА_1 визнаний
винним у тому, що 14 лютого 2007 року близько 23 години, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись біля
будинків №9 корпусів №2 та №3 по вулиці Попова в м. Кіровограді, шляхом ривка
відкрито викрав у громадянки ОСОБА_3
жіночу сумку вартістю 150 грн., в якій знаходились дві банківські картки
«Приватбанку», шкіряний чохол до мобільного телефону, сім-картка «ЮМСі»,
окуляри з футляром, шкіряний гаманець, жіноча косметика, паспорт громадянки
України та пенсійне посвідчення на ім'я ОСОБА_3, мобільний телефон «Сіменс
А-50» вартістю 200 грн., гроші в сумі 1960 грн., чим завдав зазначеній
потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2310 грн.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_1
просить змінити вирок суду стосовно нього, перекваліфікувати його дії з ч. 2
ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та пом'якшити призначену йому
міру покарання, мотивуючи це тим, що він
визнав себе винним у скоєнні крадіжки майна потерпілої, та що остання,
перебуваючи зі слів свідка ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння, не пам'ятає обставини події, через що дала під
час досудового слідства та в ході судового розгляду справи різні показання.
Крім того, також посилається на те, що суд призначаючи йому покарання належним
чином не врахував його характеристику з місця позбавлення волі, та що
потерпілій ОСОБА_3 були повернуті усі речі.

Захисник засудженого ОСОБА_1 -
адвокат ОСОБА_2 також просить змінити вирок суду та перекваліфікувати дії
ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, пом'якшивши
останньому відповідно міру покарання, посилаючись на те, що потерпіла ОСОБА_3 в
судовому засіданні підтвердила, що під час викрадення речей була без свідомості
та не бачила пограбування. Більш того, зі слів свідка ОСОБА_4 потерпіла в той
вечір перебувала в стані алкогольного сп'яніння, а тому вона в силу сп'яніння
не усвідомлювала факту протиправного вилучення майна. Застосування ж фізичної
сили або насильства до потерпілої з боку Нароженка не знайшло підтвердження ні на досудовому
слідстві ні в суді, через що постановою слідчого було закрито кримінальну
справу відносно ОСОБА_1 в частині заподіяння тілесних ушкоджень.

На вирок суду також надходила
апеляція прокурора, яка до початку розгляду справи в апеляційній інстанції була
ним відкликана.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, яка вважає що вирок суду
зміні не підлягає, засудженого ОСОБА_1,
що підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій,
колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з таких підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав
ОСОБА_1 винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що у
повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами,
які узгоджуються між собою, а саме:

- показаннями
самого засудженого ОСОБА_1, з яких вбачається що саме він вихопив з рук
потерпілої ОСОБА_3 сумочку із зазначеними в обвинуваченні речами та грошами, та
що ці речі він сховав у квартирі свого знайомого ОСОБА_5;

- показаннями
потерпілої ОСОБА_3, згідно яких ОСОБА_1 відкрито викрав в неї 14 лютого 2007
року близько 23 години на вулиці Попова в м. Кіровограді сумку з особистими
речами та грошима в сумі 1960 грн.;

- протоколом
огляду місця події від 19.02.2007 року, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_5 була
виявлена та вилучена жіноча сумка та особисті речі потерпілої ОСОБА_3
(а.с.11);

- висновками
судово-товарознавчих експертиз про вартість викраденого у ОСОБА_3 майна
(а.с.44-45,49).

Кваліфікація дій засудженого за ч.
2 ст. 186 КК України є правильною, так як під час судового розгляду справи було
встановлено, що засуджений ОСОБА_1 дійсно скоїв відкрите викрадення чужого
майна, повторно. Доводи останнього про
те, що він начебто скоїв таємне викрадення майна потерпілої не відповідають
фактичним обставинам справи, та їм судом першої інстанції дана належна юридична
оцінка.

Також не відповідають дійсності
доводи захисника засудженого - адвоката ОСОБА_2 про те, що потерпіла під час
скоєння засудженим злочину перебувала в
стані алкогольного сп'яніння, через що не усвідомлювала факту протиправного
вилучення майна, так як в ході судового розгляду справи з достовірністю не було
встановлено, що остання перебувала в такому стані, який не давав їй можливості
усвідомлювати обставини скоєння проти неї злочину. Зазначені висновки захисника
ґрунтуються лише на припущеннях свідка ОСОБА_4, хоча потерпіла категорично
заперечує вживання того дня спиртних напоїв.

Тому підстав для задоволення
апеляцій, та перекваліфікації дій засудженого на ч. 2 ст. 185 КК України, з
пом'якшенням призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Призначаючи засудженому покарання,
суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його
особу, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, через що обґрунтовано
призначив останньому передбачене
санкцією ч. 2 ст. 186 КК України покарання. Характеристика з місць позбавлення
волі, на яку посилається засуджений в своїй апеляції, в матеріалах справи взагалі
відсутня.

За таких обставин, вирок стосовно
ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його
зміни чи скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляції захисника засудженого -
адвоката ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2007 року щодо останнього - без зміни.

Судді: