Справа № 495/274/15-к

ВИРОК
06.04.2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі: головуючого одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колісне Саратського району Одеської області, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, утриманців не має, раніше засуджений:
29.12.1998 року, Білгород-Дністровським міським судом, за ст.141 ч.2 (в редакції 1960 року) КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст.4 закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року, він покарання звільнений;
02.12.2011 року, Овідіопольським районним судом за ст.309 ч.1 КК України, до 1 року позбавлення волі, в силу ст.74 КК України, від відбування покарання звільнений строком на один 1 рік.
26.03.2014 року, Білгород-Дністровським міськрайонним судом за ст.286 ч.2 КК України, строком до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком до 3 років, в силу ст.75 КК України від відбування покарання звільнений строком на 2 роки, проживає: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.1 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області від 26.03.2014 ОСОБА_4 , визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджений до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, в силу ст.. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
05.08.2014 року засуджений ОСОБА_4 , з`явився до Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.1 ст.389 КК України, він буде притягнутий до кримінально відповідальності, під чим поставив свої підписи.
Однак ОСОБА_4 , знаючи про порядок відбування покарання відповідальність, яка настає у разі займання певною діяльністю особою, будучи позбавленим посвідчення на право керування транспортним засобом 07.10.2014 сів за кермо транспортного засобу та керував їм.
07.10.2014 року, старшим інспектором Білгород-Дністровського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 складеї адміністративний протокол за ч.3 ст. 126 КоАГІ України, та на нього накладений штраф у розмірі 1020 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 389 ч. 1 КК України виним себе не визнав, оскільки він не управляв транспортним засобом та пояснив наступне. 26.03.2014 року вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області він, визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджений до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, в силу ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
05.08.2014 року він з`явився до Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.1 ст.389 КК України, він буде притягнутий до кримінально відповідальності, під чим поставив свої підписи.
07.10.2014 року його син на автомобілі привіз його на відмітку до Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області. Його син автомобіль припаркував по вул.. Енгельса біля сільхоз господарського тохнікума, після чого він пішов на відмітку. Коли повернувся з КВІ то його сина в автомобілі не було, він сів за кермо автомобіля та чикав сина. Сидячі за кермом він почав провіряти повороти автомобіля в цей момент до автомобіля підійшов працівник ДАІ, який повідомив, що чикає його вже 40 хвилин та попросив його надати водійське посвідчення та техпаспорт на автомобіль на, що він надав інспектору техпаспорт на автомобіль і водійське посвідчення свого сина так як у нього його не було і він не мав правом управляти транспортним засобом. Працівнику ДАІ він повідомив, що за кермом вказаного автомобіля їздить його син, який на даний час кудись відійшов і він його чикає. Після чого він на автомобілі працівника ДАІ поїхали до його місяця проживання за паспортом. Автомобіль на якому він приїхав зі своїм сином був відвезений на евакуаторі на штраф майданчик, у відношенні нього інспектором ДАІ був складений адміністративний протокол за ч.3 ст. 126 КоАП України, в якому він розписався власноручно та написав фразу, що він управляв автомобілем без водійського посвідчення. У слідчого ОСОБА_6 він також власноручно підписував свої показання. Також пояснив, що інспектор ДАІ та слідчий на нього ніякого тиску не оказували в момент підпису протоколу та дачі показань. Автомобіль повернули з штраф майданчика.
Постановою начальника Татарбунарського ВДАІ на нього був накладений штраф у розмірі 1020 гривень., дану постанову він не оскаржував, штраф не сплачував.
Крім того винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

· показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ніяких стосунків вона не має, працює інспектором Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області. 16.07.2014 року до відділу кримінально-виконавчої інспекції надійшов вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області від 26.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , був визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджений до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, в силу ст.. 75 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. В цей же день нею було заведено особову справу на обвинуваченого.
05.08.2014 року засуджений ОСОБА_4 , з`явився до Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.1 ст.389 КК України, він буде притягнутий до кримінально відповідальності, під чим поставив свої підписи.
При бесіді обвинувачений поясняв, що транспортними засобами не управляє.
31.10.2014 року до відділу кримінально-виконавчої інспекції надійшов дзвінок з ДАІ м. Білгород - Дністровський, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив порядок відбування покарання, а саме: управляв транспортним транспортним засобом.
18.11.2014 року обвинувачений прибув до відділу кримінально-виконавчої інспекції де вона прийняла у нього пояснення по факту складання у відношенні нього адміністративного протоколу за ст. 126 ч.3 КоАП України після чого винесла обвинуваченому попередження. Обвинувачений при бесіді пояснив, що його зупинив на автомобілі інспектор ДАІ та склав у відношенні нього адміністративний протокок. Після чого вона направила до Білгород Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області копії матеріалів особової справи обвинуваченого для прийняття рішення по факту порушення умов відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4
· показаннями свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ніяких стосунків він не має, працює старшим інспектором Білгород-Дністровського ВДАІ.Знає, що обвинувачений ОСОБА_4 числиться у списку людей, які позбавлені права керувати транспортними засобами.
07.10.2014 року знаходячись по вул. Енгельса біля Білгород Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області звернув увагу, що обвинувачений ОСОБА_4 повертаючись з міліції підійшов до автомобіля ВАЗ білого кольору сів за кермо і почав рухатися на автомобілі, після чого переконавшись, що ОСОБА_4 порушує
відбування покарання, він сів за кермо свого службового автомобіля, включив світовий та звуковий сигнал, після чого обвинувачений зупинив рух автомобіля. Коли він підійшов до автомобіля попросив обвинуваченого, щоб той надав водійське посвідчення та техпаспорт на автомобіль, на що обвинувачений надав техпаспорт на автомобіль та свій паспорт громадянина України для встановлення особи.
Далі він склав відносно обвинуваченого ОСОБА_9 адміністративний протокол за ч.3 ст. 126 КоАП України, в якому останній розписався власноручно та написав фразу, що він управляв автомобілем без водійського посвідчення. Від підпису в протоколі обвинувачений не відмовлявся. Автомобіль обвинуваченого був відвезений на евакуаторі на штраф майданчик. Також пояснив, що коли він підійшов до автомобіля обвинуваченого то останній був в автомобілі один. Обвинуваченому він не казав, що чикає його вже 40 хвилин. Фізичного та психічного тиску на обвинуваченого не оказував.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

· витягом з кримінального провадження від 28.11.2014 року з якого вбачається, що до Білгород Дністровського МВ ГУМВС України Одеської області надішли матеріали з Білгород Дністровського МРВ КВІ УДПтСУ в Одеській області, про те що ОСОБА_4 керував транспортним засобом, однак останній позбавлений права керувати будь яким транспортним засобом на протязі 3 років (а.с. 1);

· поданням інспектора Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській областіпро притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ст.. 389 ч.1 КК України (а.с.9-10);

· постановою Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській областіпро встановлення днів явки (а.с. 11);

· розпорядженням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області про виконання вироку Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від. 26.03.2014 року (а.с.13)

· підпискою від 05.08.2014 року згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.1 ст.389 КК України, він буде притягнутий до кримінально відповідальності, під чим поставив свої підписи (а.с. 15);
· адміністративний протокол від 07.10.2014 року, який складений старшим інспектором Білгород-Дністровського ВДАІ капітаном міліції ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 за ч.3 ст. 126 КоАП України (а.с.21);

· постановою начальника Татарбунарського ВДАІ, згідно якої ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.3 КпАП України та на останнього був накладений штраф у розмірі 1020 гривень (а.с.24);

· попередженням інспектора Білгород-Дністровського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Одеській області від 18.11.2014 року (а.с. 26).

Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не керував транспортним засобом - оскільки його свідчення повністю спростовуються здобутими доказами в ході досудового та судового слідства. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, свідків, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України. Інші зібрані по справі докази дозволяють достовірно встановити обставини скоєння злочину обвинуваченим. Крім того на стадії досудового слідства обвинувачений вину визнавав, розповідав де, коли і яким чином вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 389 ч.1 КК України.

Невизнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні суд розцінює як бажання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ст. 389 ч.1 КК України тобто ухилення від займання певною діяльністю особою, засудженою до цього покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, перебуваючи на випробувальному терміну знову вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, не працює, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 72 ч.1 п. 1 КК України - при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що складає 1 рік позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 ч.1 КК України, на підставі санкції даної статі призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі, відповідно до ст. 72 ч.1 п. 1 КК України виходячи з співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, що складає 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеному за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_4 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.03.2014 року в виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та остаточно йому призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 років.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання та направлення до відбування призначеного покарання.

Матеріали кримінального провадження № 0003836 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/274/15-к.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя : ОСОБА_1