Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г. і Скотаря А.М.,
Колесниченка О.В., ОСОБА_1
розглянула в судовому засіданні 20 грудня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справі, на вирок Гайворонського
районного суду Кіровоградської області
від 29 листопада 2006 року, яким
судимого,
засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
ОСОБА_2 виправдано за ч. 1 ст. 129
КК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.
раніше не судимого,
засуджено за ч. 4 ст. 296 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
ОСОБА_3 виправдано за ч. 1 ст. 129
КК України за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.
раніше не судимого,
засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст. 48 КК України
ОСОБА_4 звільнено від покарання у зв'язку із зміною обстановки.
апеляційному порядку вирок не оскаржено.
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано
винними у тому, що вони 9.02.2006 року в с. Побузьке Голованівського району
Кіровоградської області у барі “Апельсин” з мотивів явної неповаги до
суспільства протягом тривалого часу грубо порушували громадський порядок:
заважали відвідувачам бару ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відпочивати, ображали їх.
До ОСОБА_5 застосували насильство: по підлозі тягнули його до виходу. Крім
того, розбили посуд, пляшку коньяка. На вимогу працівників бару припинити
хуліганські дії не реагували. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, крім того, принесли
вогнепальну зброю, мисливську рушницю “Мосберг”, та
клюшку для гри в хокей на траві, які демонстрали перед відвідувачами. В
результаті хуліганських дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 робота бару була
Крім того, 1.02.2006 року ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зустрівши на вулиці в с. Побузькому ОСОБА_8, безпричинно
чіплялися до нього, ображали його та погрожували зброєю, мисливською рушницею
У касаційному поданні прокурор
порушує питання про скасування вироку у
зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості
вчинених злочинів. Просить направити справу на новий судовий розгляд. На думку
автора подання, суд безпідставно виправдав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 129
КК України та перекваліфікував дії ОСОБА_4 з ч. 2 на ч. 1 ст. 296 КК України. У
поданні зазначається, що суд виправдовуючи ОСОБА_3та ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 129 КК
України залишив поза увагою показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 і
на порушення вимог кримінально-процесуального закону не виявив причини неявки
зазначених осіб та не допитав їх, а виправдав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тільки на
підставі їх показань. Також суд, виключаючи з дій ОСОБА_4 кваліфікуючу ознаку -
вчинення хуліганства в групі осіб, не взяв до уваги показання очевидців події,
свідків та потерпілих у справі. Крім того, суд безпідставно звільнив ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 від покарання з іспитовим строком, а ОСОБА_4- у зв'язку із зміною обстановки.
Заслухавши доповідача, захисника
ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення касаційного подання, прокурора,
який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає,
що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 398 КПК
України підставою для скасування чи зміни вироку, ухвали чи постанови є,
зокрема, неправильне застосування кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Як убачається з матеріалів
справи суд першої інстанції,
виправдовуючи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 129 КК України, неповно та невсебічно дав оцінку доказам, добутим в ході досудового слідства а саме: показанням потерпілої ОСОБА_9 та
свідка ОСОБА_10 про погрозу вбивством ОСОБА_9 з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Суд в порушення вимог
кримінально-процесуального закону взагалі не допитав у судовому засіданні
потерпілу та свідка, не вияснив причину їхньої неявки в суд, нележним чином не
обгрунтував своє рішення щодо виправдання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а виправдав їх
тільки на підставі їх особистих показань, що такої події не було.
Призначаючи покарання ОСОБА_2 та
ОСОБА_3у суд порушив вимоги ст. 65 КК
України, недостатньо врахував, що вчинені засудженими злочини є тяжкими,
умисними, пов'язані із застосуванням вогнепальної зброї. Також судом не
враховано, що засуджені своєї вини у вчиненні злочинів не визнали та не навів переконливих доводів
щодо застосування ст. 75 КК України до ОСОБА_2 і ОСОБА_3.
Крім того, суд, звільняючи від
покарання ОСОБА_4 у зв'язку зі зміною обстановки, не з'ясував думку потерпілих
щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання.
За таких обставин вирок суду щодо
ОСОБА_2, ОСОБА_3та ОСОБА_4 підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд, в ході якого слід ретельно дослідити всі обставини справи та
розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства.
Якщо при новому розгляді справи
винність ОСОБА_2 і ОСОБА_3у вчиненні інкримінованих злочинів підтвердиться в
повному обсязі, то призначене їм покарання слід вважати м'яким.
Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів
касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справі, задовольнити.
Вирок Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29 листопада
2006 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

В.М. Коновалов В.Г. Жук А.М. Скотарь