Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-473/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Балійчука Р.І., Тучика А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимий : 07.05.2004 року Соломянським районним судом м. Києві за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

06.04.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

11.07.2005 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 30.04.2009 року звільнений умовно-достроково на підставі постанови Шосткинського міськрай суду Сумської області від 23.04.2009 року з невідбутим покаранням 1 рік 8 місяців 18 днів;

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

29.04.2010 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння поблизу будинку №51 по вулиці Білогородська в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, повідомлення неправдивої інформації та користуючись неповнолітнім віком потерпілого, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та, реалізуючи свій злочинний умисел, повідомив останньому неправдиву інформацію щодо термінової необхідності зателефонувати , чим ввів його в оману і викликав у нього хибну впевненість у необхідності надання допомоги, після чого попросив скористатись його власним мобільним телефоном марки NOKIA 5320 (IMEI 99569), вартістю 1964 гривень. Отримавши від ОСОБА_3 мобільний телефон марки NOKIA 5320, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з місця вчинення злочину зник та розпорядився телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 1964 гривень.

Крім того, 30.04.2010 року приблизно о 6 годині 00 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи на посадковій платформі №7 в напрямку м. Фастів залізничного вокзалу м. Боярка, Києво - Святошинського району, Київської області, маючи прямий умисел спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном мобільним телефоном шляхом зловживання довірою, повідомленням неправдивої інформації щодо термінової необхідності зателефонувати, ввів в оману ОСОБА_4 і викликав у нього хибну впевненість в необхідності надання допомоги, після чого попросив скористатись його власним мобільним телефоном марки NOKIA N95 (IMEI 12921), вартістю 2904 гривень 66 копійок. Отримавши від ОСОБА_4 мобільний телефон марки NOKIA N95, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, з місця вчинення злочину зник та розпорядився мобільним телефоном ОСОБА_4 на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 2904 гривень 66 копійок.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю та відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України та ст. 263 КПК України. У судовому засіданні згідно ст.301 КПК України були оголошені показання підсудного, які він давав в якості обвинуваченого (а.с.120-122 ), що він о 22 годині 29.04.2010 року пив пиво «Балтика 9», обємом 0,5л на подвірї біля будинку, в якому проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6. Там же побачив біля 2 другого підїзду вище вказаного будинку наглядно знайомого хлопця на імя ОСОБА_3, який сидів та лавочці та спілкувався з раніше йому незнайомим чоловіком. Коли підійшов до ОСОБА_3, щоб привітатися, побачив у нього в руках мобільний телефон марки Нокіа 5230, який підсудному сподобався і в нього виник умисел шляхом обману забрати вказаний телефон та в подальшому продати. ОСОБА_5 дати мобільний телефон, щоб зателефонувати своєму знайомому, ОСОБА_5 погодився і дав вказаний телефон. Підсудний зателефонував на вигаданий номер, який не відповів, потім даний телефон поклав до правої кишені своєї куртки і пішов в напрямку с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області. Також за ним пішов ОСОБА_5, який по дорозі декілька разів просив віддати йому мобільний телефон, на що підсудний казав, зачекати поки вони не прийдуть до залізничного переїзду в с. Тарасівка, де йому необхідно поспілкуватися зі своїм знайомим. Прийшовши на Тарасівську площу м. Боярка, неподалік «КАФЕ-ПЕЛЬМЕНАЯ», на даний момент точної адреси вказати не може, попросив ОСОБА_5 зачекати, поки поспілкується на протязі 10 хвилин зі своїм знайомим Артуром, якого насправді на вказаній площі не було та підійде до нього. ОСОБА_6 чекати на Тарасівській площі, сам підсудний сів до машини таксі поїхав у м. Вишневе на вул. Чорновола, 1, на роботу. Рухаючись у вказаному напрямку, вимкнув мобільний телефон ОСОБА_6.

Приблизно о 23 годині, приїхавши у м. Вишневе на вул. Чорновола, 1,пішов в напрямку нічного магазину «Мрія», щоб придбати пляшку пива . Придбавши у вище вказаному магазині пляшку пива «Балтика 9», випив її неподалік від магазину та повертався до вул. Чорновола,1 м. Вишневе, де побачив машину марки ВАЗ2105 патрульно-постовою служби міліції. Побачивши у вказаному автомобілі працівників міліції, непомітно викинув мобільний телефон належний ОСОБА_6 до кущів, які знаходились праворуч від нього, та продовжив рух в напрямку місця роботи. Пройшовши приблизно 200 метрів від місця, де викинув мобільний телефон, його наздогнали працівники міліції, попросили предявити їм документи. Після перевірки документів, працівники міліції поїхали в невідомому напрямку, а підсудний повернувся до того місця, де викинув телефон, але телефона не знайшов та повернувся до місця своєї роботи.

30.04.2010 року приблизно о 06 годині повертався з м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області на електричці «ОСОБА_7 - Фастів». З ним їхав його знайомий ОСОБА_4. Побачивши у ОСОБА_4 мобільний телефон Нокіа типу слайдер, вирішив шляхом обману ним заволодіти. Коли їхали в електричці, попросив у ОСОБА_4 телефон зателефонувати батькові. ОСОБА_4 дав телефон, підсудний поклав телефон до кишені, вийшов до тамбуру вагону електрички, залишивши ОСОБА_4 чекати у вагоні. Коли вийшов у тамбур, електричка зупинилась на станції «м. Боярка», де підсудний вийшов, пішов на ринок по вул. Молодіжна, на якому продав телефон ОСОБА_4 незнайомому чоловіку за 100 гривень. Отримані кошти витратив на власний розсуд.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати. Стверджує, що відшкодував потерпілим матеріальні збитки в повному обсязі.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його винність у вчиненні злочинів підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_3 допитаний у суді в присутності свого законного представника ОСОБА_8, суду пояснив, що 27.03.2010 року батьки придбали в магазині «Київстар», який розташований на рику «Караваєві дачі» в м. Києві, мобільний телефон марки NOKIA 5230 IMEI 99569), вартістю 1964 гривень, для його власного користування. 29.04.2010 року приблизно о 23 годині він стояв біля свого будинку в м. Боярка по вул. Білогородській, 51 разом зі своїм товаришем ОСОБА_9. В цей час до них підійшов гр. ОСОБА_1, який попросив дати йому вище вказаний мобільний телефон, щоб зателефонувати своєму знайомому. Потерпілий його знав та довіряв йому, тому надав вказаний мобільний телефон. Коли ОСОБА_1 взяв телефон, він одразу поклав його до своєї кишені. Після цього потерпілий зробив йому зауваження та попросив відати мобільний телефон. У відповідь на це ОСОБА_1 попросив піти разом з ним до «Тарасівського переїзду», на що потерпілий погодився. Коли вони йшли до зазначеного місця, він постійно просив ОСОБА_1 віддати мобільний телефон, але підсудний постійно відговорювався та переходив на іншу тему розмови. Коли прийшли на Тарасівську площу м. Боярка, ОСОБА_1 попросив почекати його неподалік зупинки автомобілів таксі, а сам підійшов до однієї з машин таксі, сів та поїхав в невідомому напрямку. Побачивши це потерпілий одразу побіг додому та повідомив батькам про вище вказану подію.

В мобільному телефоні марки NOKIA 5230 IMEI 99569), який ОСОБА_1 обманним шляхом забрав у ОСОБА_3 29.04.2010 року, знаходилась сімка-картка мобільного оператора «ЛАЙФ», яка для нього матеріальної цінності не представляє.

Завдані збитки підсудний йому відшкодував, претензій до підсудного немає, просить призначити покарання підсудному на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 30.04.2010 року до нього підійшов підсудний та запропонував придбати мобільний телефон Нокіа N95 за 100 гривень. Телефон був поцарапаний, ОСОБА_1 пояснив, що це його телефон. Оглянувши телефон, свідок придбав його за 100 гривень.

Також вина підсудного підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4, який на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні (а.с.49 50) згідно ст.ст. 306,308,314 КПК України, що приблизно на початку квітня 2010 року на залізничній станції «Караваєві дачі» він придбав мобільний телефон Нокіа №95 срібного кольору типу слайдер на дві сім картки за грошові кошти в сумі в розмірі 1000 гривень. 30.04.2010 року близько 05 години 30 хвилини на електричці «ОСОБА_7 - Фастів» повертався з місця роботи додому в Фастівський район. Разом з ним їхав наглядно знайомий ОСОБА_1, який попросив його дати телефон, щоб зателефонувати батьку. На що потерпілий погодився. Після цього, ОСОБА_1, взявши мобільний телефон, вийшов до тамбура, ОСОБА_4 залишився чекати у вагоні. Коли проїхали зупинку «м. Боярка», потерпілий пішов до тамбура, щоб попросити ОСОБА_1 повернути телефон, але ОСОБА_1 там не було. Після чого звернувся із заявою до працівників міліції. Від предявлення цивільного позову ОСОБА_4 згідно його заяви відмовляється, оскільки йому відшкодовані матеріальні збитки (а.с. 51).

Також вина підсудного підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9, який на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні (а.с.22 23) згідно ст.ст. 306, 314 КПК України, що 29.04.2010 року близько 23 години знаходився на подвірї девятиповерхового будинку № 51 по вул. Білогородській м. Боярка Києво-Святошинський район Київської області, де спілкувався зі своїм знайомим ОСОБА_3 До них підійшов ОСОБА_1, який знаходився біля них приблизно декілька хвилин, після чого ОСОБА_1 і ОСОБА_3 пішли у невідомому напрямку. Чи брав ОСОБА_1 у ОСОБА_3 мобільний телефон Нокіа 5230 срібного кольору, сказати не може, але даний телефон був у той вечір у ОСОБА_3

Винність підсудного у вчиненні злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства, а саме:

-заявою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_8 від 30.04.2010 року про те, що 29.04.2010 року близько 23 години 30 хвилин невідома особа шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном марки Нокіа 5230 (IMEI 99569), який належить його неповнолітньому сину ОСОБА_3 (а.с. 9);

-рапортом о/у Києво-Святощинського РВ ГУ МВС України від 30.04.2010 року, відповідно якого на виконання заяви ОСОБА_8 з приводу шахрайських дій 29.04.2010 року відносно його сина ОСОБА_3, оперативно-розшуковими заходами встановлено, що даний злочин вчинив ОСОБА_1. (а.с.5);

-протоколом огляду місця події від 30.04.2010 року, відповідно якого було оглянуто ділянку дороги поблизу будинку № 51 по вул. Білогородська в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 6 );

-протоколом огляду місця події від 30.04.2010 року, відповідно якого було оглянуто ділянку дороги по вул. Чорновола в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, на даній ділянці мобільного телефону Нокіа 5230 не виявлено. (а.с. 7 );

-копією гарантійного талону та чека на телефон Нокіа 5230 на суму 1964 грн. 20 коп. (а.с. 11);

-протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 17.05.2010 року, відповідно якого ОСОБА_3 було предявлено три знімки громадян, на фото № 1 (де зображено ОСОБА_1М.), потерпілий впізнав чоловіка, який 29.04.2010 року близько 23 години в м. Боярка по вул. Білогородська 51 шляхом обману заволодів мобільним телефоном Нокіа 5230 (а.с. 19 - 20 ).

-протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 19.05.2010 року, відповідно якого свідку ОСОБА_9 було предявлено три знімки громадян, на фото № 1 (де зображено ОСОБА_1М.), свідок впізнав чоловіка, який 29.04.2010 року близько 23 години в м. Боярка по вул. Білогородська 51 підходив до ОСОБА_3 і зник з ним у невідомому напрямку (а.с. 24 25 ).

-заявою ОСОБА_4 від 30.04.2010 року про те, що 30.04.2010 року близько 06 години ранку ОСОБА_1 шляхом обману заволодів мобільним телефоном марки Нокіа Н 95 сірого кольору типу слайдер (а.с.41);

-рапортом о/у Києво-Святощинського РВ ГУ МВС України від 30.04.2010 року, відповідно якого на виконання заяви ОСОБА_4 з приводу шахрайського заволодіння 30.04.2010 року мобільним телефоном марки Нокіа Н95, (IMEI 12921) оперативно-розшуковими заходами встановлено, що даний злочин вчинив ОСОБА_1. (а.с.42);

-протоколом огляду місця події від 02.05.2010 року, відповідно якого було оглянуто ділянку залізничної платформи «Боярка» в напрямку ОСОБА_7 Малютянка. (а.с. 43 );

-протоколом явки з повинною від 02.05.2010 року, відповідно якого ОСОБА_1 заявив, що 30.04.2010 року шляхом шахрайства заволодів мобільним телефоном Нокіа Н95, (IMEI 12921), який належав його знайомому ОСОБА_4 і, який він продав за 100 гривень (а.с. 46);

-протоколом огляду місця події від 05.05.2010 року, відповідно якого було оглянуто громадянина ОСОБА_11, який добровільно видав мобільний телефон Нокіа Н95, (IMEI 12921). (а.с. 47 );

-протоколом предявлення предметів для впізнання від 29.05.2010 року, відповідно якого ОСОБА_4 був предявлений для впізнання мобільний телефон Нокіа Н95, (IMEI 12921), який він впізнав (а.с. 52);

-звітом з товарознавчої експертизи мобільного телефону марки NOKIA N95 (IMEI 12921), відповідно якого вартістю мобільного телефона NOKIA N95 (IMEI 12921), становить 2904 гривень 66 копійок. (а.с. 66 70).

-звітом з товарознавчої експертизи мобільного телефону марки NOKIA 5320 (IMEI 99569), відповідно якого вартість мобільного телефону NOKIA 5320 (IMEI 99569), становить 1964 гривень. (а.с. 71 74).

Суд визнає, що підсудний, потерпілі, свідки давали суду правдиві показання, які узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані та досліджені по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочинів доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_1М за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий за корисливі злочини; обставинами, що помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття, відшкодування завданих збитків, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 190 ч. 2 КК України.

11.07.2005 року ОСОБА_7 засуджений Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 30.04.2009 року ОСОБА_1 був звільнений умовно-достроково на підставі постанови Шосткинського міськрай суду Сумської області від 23.04.2009 року з невідбутим покаранням 1 рік 8 місяців 18 днів

Враховуючи те, що ОСОБА_1. в період умовно-дострокового звільнення, 29.04.2010 року та 30.04.2010 року, вчинив нові злочини, суд вважає за необхідне на підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2005 року у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 костянтина миколайовича визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.07.2005 року, у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, і призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з 08 вересня 2010 року.

Речові докази по справі : мобільний телефон марки Нокіа N95 IMEI 12921, який знаходиться в камері схову речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, повернути потерпілому ОСОБА_12 (а.с. 28).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання ним копії вироку.

Суддя : С.В.Хрипун