Справа № 473/5601/14-к
ВИРОК
іменем України

"26" червня 2015 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №90000068 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, працює в Вознесенській ВК-72, не військовозобов`язаний, освіта середня, одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новокантакузівка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, працює в Вознесенській ВК-72, освіта професійно-технічна, військовозобов`язаний, не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Новогригорівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, працює в Вознесенській ВК-72, освіта середня, військовозобов`язаний, не одружений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимий;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Після зміни прокурором обвинувачення 05 червня 2015 року обвинуваченим було пред`явлено наступне змінене обвинувачення, яке підтримала потерпіла ОСОБА_9 .

В зміненому обвинуваченні зазначено, що під час судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення було встановлено, що обсяг обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підлягає зміні в зв`язку з встановленням нових фактичних обставин кримінального правопорушення.

Так, при висуненні первісного обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 стороною обвинувачення не в повному обсязі було враховано вимоги відомчих нормативно-правових актів установ виконання покарань, що регулюють порядок здійснення нагляду за засудженими, зокрема на виробничих об`єктах.

Одним з таких нормативних документів є Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 року.

Відповідно до п.57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань нагляд за засудженими в установах виконання покарань - це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.

За п.7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.

Згідно п.28 зазначених правил, персонал установ виконання покарань серед іншого зобов`язаний постійно проводити роботу по виявленню та попередженню вчинення правопорушень серед засуджених.

Пунктом 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань визначає серед обов`язків засуджених - суворе дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, виконання законних вимог персоналу установи, пересування за межами локальних секторів на території установи тільки строєм та забороняє засудженим заподіювати собі тілесні ушкодження, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи та перебувати без дозволу адміністрації на виробничих об`єктах, де вони не працюють.

Пунктом 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань визначено, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за них покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.

Таким чином, чинне законодавство, починаючи з вимог КВК України та закінчуючи внутрішніми нормативними актами Вознесенської ВК-72 детально визначає службові обов`язки представників адміністрації виправної колонії щодо нагляду за засудженими у виробничих зонах установ та належне виконання яких виключає можливість вільного переміщення засуджених на території виробничої зони установи виконання покарань засуджених. Тому в разі належного здійснення нагляду за засудженими у виробничій зоні Вознесенської ВК №72 30.09.2014 року з боку молодших інспекторів відділу нагляду та безпеки установи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та старшого майстра виробничої майстерні установи ОСОБА_5 смерть засудженого ОСОБА_11 внаслідок самогубства за межами локального сектору - цеху виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 під час виробничої зміни не мала б місця.

Враховуючи викладене, обсяг обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було змінено та було викладенню в такій редакції:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України - службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, - за наступних обставин.

Наказом начальника Вознесенської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72 №43о/с від 06.06.2013 року ОСОБА_5 призначений на посаду старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК №72.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» посадові особи установ виконання покарань є працівниками правоохоронних органів.

В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_5 виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в зв`язку з чим є службовою особою публічного права.

Згідно з Положенням про Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби №446 від 25.06.2012 року, Вознесенська ВК №72 є кримінально-виконавчою установою закритого типу, основними завданнями якої є організація виконання покарань у виді позбавлення волі та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, реалізація їх законних прав, інтересів та яка, серед іншого, забезпечує постійний нагляд за засудженими, здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 10.12.1948 р. кожна людина має право на життя.

Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною 19.07.1997 р. визначає, що право кожного на життя охороняється законом.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а ст.27 Конституції України передбачено невід`ємне право кожної людини на життя, захист якого є обов`язком держави.

Згідно з ч.2 ст.7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Частина 1 ст.7 КВК України визначає, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених.

Частина 1 ст.102 КВК України встановлює, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів, безпеку засуджених.

Відповідно до п.57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 року - нагляд за засудженими в установах виконання покарань - це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.

Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.

29.05.2012 року до Вознесенської ВК №72 з Миколаївського СІЗО прибув для відбування покарання у вигляді 13 років 1 місяця позбавлення волі засуджений ОСОБА_11 .

Наказом начальника Вознесенської ВК №72 від 07.06.2013 року №27 засуджений ОСОБА_11 був працевлаштований на дільниці деревообробки в майстерні установи.

Відповідно до рознарядки про вивід засуджених на роботу 30.09.2014 року в другу зміну засуджений ОСОБА_11 вийшов на роботу в цех деревообробки майстерні Вознесенської ВК №72.

За розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК № 72, затверджених наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 року робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи.

За п.7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.

Згідно п.29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 року - важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.

Пункт 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань також визначає, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за їх проведення покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.

Згідно табелю обліку робочого часу в майстерні Вознесенській ВК № 72 та графіку роботи персоналу майстерні Вознесенської ВК №72 - 30.09.2014 року на роботу старшим майстром майстерні в другу зміну з 15 год. до 23 год. заступив ОСОБА_5

Пункт 91 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах визначає, що старші майстри цехів зобов`язані:

· бути присутніми при виведенні засуджених на роботу, знятті з роботи;

· контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях. Припиняти їх безконтрольне пересування на території цеху;

· щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі.

Згідно посадової інструкції старшого майстра майстерні Вознесенської ВК №72, затвердженої начальником Вознесенської ВК №72 08.01.2014 року, ОСОБА_5 30.09.2014 року зобов`язаний був:

· бути присутніми при виведенні засуджених на роботу;

· спільно з молодшими інспекторами супроводжувати засуджених до місця роботи;

· контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях;

· не допускати безконтрольного пересування засуджених на території цеху, дільниці;

· щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі;

· у разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти чергового помічника начальника установи.

Незважаючи на зазначені вимоги нормативних документів, старший майстер виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 ОСОБА_5 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти як того вимагають інтереси служби, легковажно ставлячись до можливих наслідків, грубо порушуючи вимоги п.п.29.5, 91 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, п.33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань та посадової інструкції старшого майстра майстерні Вознесенської ВК №72, неналежно контролював перебування засуджених на робочих місцях , не перевіряв щогодини наявність засуджених на робочих місцях, не стежив за тим, щоб не допускати пересування засуджених на території виробничої майстерні без дозволу адміністрації, після закінчення роботи в цехах не перевірив наявність засуджених та не виявив відсутність засудженого ОСОБА_11 перед доставленням до міжзонного КПП.

В результаті неналежного виконання зазначених обов`язків старшим майстром виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_11 під час робочої зміни в період з 22 години до 23 години, будучи наданим самому собі та вільно пересуваючись по виробничій зоні Вознесенської ВК №72 самовільно залишив локальну дільницю деревообробного цеху майстерні установи та вільно пересуваючись по території виробничої зоні установи, відшукав мотузку, виліз на дерево, що росте поблизу цеху деревообробки, і на висоті близько 4 метрів покінчив життя самогубством через повішання на гілці.

Відсутність засудженого ОСОБА_11 виявлено 30.09.2014 року близько 23 години молодшим інспектором міжзонного КПП Вознесенської ВК № 72 ОСОБА_12 .

Згідно висновку СМЕ №233 від 17.10.2014 смерть засудженого ОСОБА_11 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків щодо постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні, через несумлінне ставлення до них з боку старшого майстра виробничої майстерні Вознесенської ВК №72 ОСОБА_5 , створено умови для дезорганізації діяльності Вознесенської ВК №72, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_11 .

ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України - службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, - за наступних обставин.

Наказом начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №36ос від 01.08.2012 року ОСОБА_6 призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 та має спеціальне звання старший прапорщик внутрішньої служби.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» посадові особи установ виконання покарань є працівниками правоохоронних органів.

В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_6 наділений владними повноваженнями, в зв`язку з чим є службовою особою публічного права.

Згідно з Положенням про Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби №446 від 25.06.2012 року, Вознесенська ВК №72 є кримінально-виконавчою установою закритого типу, основними завданнями якої є організація виконання покарань у виді позбавлення волі та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, реалізація їх законних прав, інтересів та яка серед іншого забезпечує постійний нагляд за засудженими, здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 10.12.1948 р. кожна людина має право на життя.

Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною 19.07.1997 року визначає, що право кожного на життя охороняється законом.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а ст.27 Конституції України передбачено невід`ємне право кожної людини на життя, захист якого є обов`язком держави.

Згідно з ч.2 ст.7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Частина 1 ст.7 КВК України визначає, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених.

Частина 1 ст.102 КВК України встановлює, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком - режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів,безпеку засуджених.

Відповідно до п.57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 року в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 року - нагляд за засудженими в установах виконання покарань - це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.

Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.

29.05.2012 року до Вознесенської ВК №72 з Миколаївського СІЗО прибув для відбування покарання у вигляді 13 років 1 місяця позбавлення волі засуджений ОСОБА_11 .

Наказом начальника Вознесенської ВК №72 від 07.06.2013 року №27 засуджений ОСОБА_11 був залучений до праці на дільниці деревообробки.

Відповідно до рознарядки про вивід засуджених на роботу 30.09.2014 року в другу зміну засуджений ОСОБА_11 вийшов на роботу в цех деревообробки майстерні установи.

За розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК №72, затвердженого наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 року, робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи.

Згідно п.29.3 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 року - нагляд у виробничій зоні здійснюється шляхом періодичного її обходу молодшими інспекторами за визначеними маршрутами згідно з графіком у відомості про забезпечення нагляду на добу та маршрутній картці.

Згідно п.29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.

Пункт 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань також визначає, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за їх проведення покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.

За п.7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.

Згідно відомості про забезпечення нагляду на добу в Вознесенській ВК №72 з 9 год. 30.09.2014 року по 9 год. 01.10.2014 року та табелю постів Вознесенської ВК №72 на чергування у виробничій зоні 30.09.2014 року заступили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - молодші інспектори відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72, які в силу належних їм владних повноважень є представниками влади .

За посадовою інструкцією молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 під час чергування у виробничій зоні ОСОБА_6 зобов`язаний був:

- перевіряти наявність засуджених на робочих місцях через кожні дві години та не менше двох разів за зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на їх робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених та відомості забезпечення нагляду на добу;

- постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд;

- забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи;

- стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації;

- вести ретельне спостереження за засудженими, попереджати і рішуче припиняти порушення ними режиму тримання.

Згідно п.28 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, персонал установи серед іншого зобов`язаний постійно проводити роботу по виявленню та попередженню вчинення правопорушень серед засуджених.

Пункт 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань визначає серед обов`язків засуджених - суворе дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, виконання законних вимог персоналу установи, пересування за межами локальних секторів на території установи тільки строєм та забороняє засудженим заподіювати собі тілесні ушкодження, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи та перебувати без дозволу адміністрації на виробничих об`єктах, де вони не працюють.

Незважаючи на зазначені вимоги нормативно-правових документів, молодший інспектор відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_6 неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через недбале та несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти як того вимагають інтереси служби, легковажно ставлячись до можливих наслідків, грубо порушуючи вимоги п.29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, п.33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, посадової інструкції молодшого інспектора з нагляду та безпеки під час чергування у виробничій зоні, 30.09.2014 року впродовж роботи засуджених в другу зміну в період часу з 15 год. 30 хв. до 23 год. неналежно перевіряв наявність засуджених на робочих місцях та контролював їх перебування в цехах виробничих майстерень, не стежив за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації, не вів ретельне спостереження за засудженими з метою попереджання та припинення порушення ними режиму тримання та після закінчення роботи засуджених в цехах не виявив відсутність засудженого ОСОБА_11 перед доставленням до міжзонного КПП Вознесенської ВК №72.

Через неналежне виконання молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, засуджений ОСОБА_11 був залишений серед інших засуджених без відповідного нагляду та скориставшись цим під час робочої зміни 30.09.2014 року в період з 22 години до 23 години, будучи наданим самому собі, самовільно залишив локальну дільницю деревообробного цеху майстерні установи та вільно пересуваючись по території виробничої зони Вознесенської ВК №72, відшукав мотузку, виліз на дерево що росте поблизу цеху деревообробки, і на висоті близько 4 метрів покінчив життя самогубством через повішання на гілці.

Відсутність засудженого ОСОБА_11 було виявлено 30.09.2014 року близько 23 години молодшим інспектором міжзонного КПП Вознесенської ВК №72 ОСОБА_12 .

Згідно висновку СМЕ №233 від 17.10.2014 смерть засудженого ОСОБА_11 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків щодо постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні, через несумлінне ставлення до них з боку молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_6 створено умови для дезорганізації діяльності Вознесенської ВК № 72, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_11 .

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України - службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки, - за наступних обставин.

Наказом начальника Управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №31ос від 21.06.2012 ОСОБА_7 призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Вознесенської ВК №72 та має спеціальне звання сержанта внутрішньої служби.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» посадові особи установ виконання покарань є працівниками правоохоронних органів.

В силу своїх службових обов`язків ОСОБА_7 наділений владними повноваженнями, в зв`язку з чим є службовою особою публічного права.

Згідно з Положенням про Вознесенську виправну колонію Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №72, затвердженого наказом Державної пенітенціарної служби №446 від 25.06.2012 р. - Вознесенська ВК №72 є кримінально-виконавчою установою закритого типу, основними завданнями якої є організація виконання покарань у виді позбавлення волі та дотримання прав осіб, які тримаються у виправній колонії, реалізація їх законних прав, інтересів та яка серед іншого забезпечує постійний нагляд за засудженими, здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, здійснює переміщення засуджених у дільницях на території виправної колонії.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 10.12.1948 р. кожна людина має право на життя.

Стаття 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що ратифікована Україною 19.07.1997 р. визначає, що право кожного на життя охороняється законом.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а ст.27 Конституції України передбачено невід`ємне право кожної людини на життя, захист якого є обов`язком держави.

Згідно з ч.2 ст.7 КВК України засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду.

Частина 1 ст.7 КВК України визначає, що держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених.

Частина 1 ст.102 КВК України встановлює, що виконання і відбування покарання у виправних колоніях здійснюється за встановленим законом та іншими нормативними актами порядком - режимом, який має забезпечити серед іншого ізоляцію засуджених, постійний нагляд за ними, виконання покладених на них обов`язків, реалізацію їхніх прав і законних інтересів, безпеку засуджених.

Відповідно до п.57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №275 від 25.12.2003 р. в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014 р. - нагляд за засудженими в установах виконання покарань це система заходів, що спрямовані на забезпечення відбування та виконання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі шляхом цілодобового і постійного контролю за поведінкою засуджених у місцях їх проживання та праці, попередження та припинення з їх боку протиправних дій, забезпечення вимог ізоляції засуджених.

Таким чином, засуджені під час відбування покарання у виправних колоніях перебувають під постійним наглядом адміністрації виправної колонії, при цьому мають бути забезпечені реалізація та захист їх прав як громадян та безпека.

29.05.2012 р. до Вознесенської ВК №72 з Миколаївського СІЗО прибув для відбування покарання у вигляді 13 років 1 місяця позбавлення волі засуджений ОСОБА_11 .

Наказом начальника Вознесенської ВК №72 від 07.06.2013 р. №27 засуджений ОСОБА_11 залучений до праці на дільниці деревообробки.

Відповідно до рознарядки про вивід засуджених на роботу 30.09.2014 р. в другу зміну, засуджений ОСОБА_11 вийшов на роботу в цех деревообробки майстерні установи.

За розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК №72, затверджених наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 р., робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи.

Згідно п.29.3 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.01.2004 р. - нагляд у виробничій зоні здійснюється шляхом періодичного її обходу молодшими інспекторами за визначеними маршрутами згідно з графіком у відомості про забезпечення нагляду на добу та маршрутній картці.

Згідно п.29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах, шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях.

Пункт 33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань також визначає, що організація перевірок наявності засуджених і відповідальність за їх проведення покладається на виробничих об`єктах установ на представників установ виконання покарань, зайнятих на виробництві і молодший інспекторський склад чергових змін.

За п.7 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань територія виробничої зони виправних колоній в обов`язковому порядку локалізується з метою виключення вільного переміщення засуджених між виробничими дільницями.

Згідно відомості про забезпечення нагляду на добу в Вознесенській ВК №72 з 9 год. 30.09.2014 р. по 9 год. 01.10.2014 р. та табелю постів Вознесенської ВК №72 на чергування у виробничій зоні 30.09.2014 р. заступили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - молодші інспектори відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72, які в силу належних їм владних повноважень є представниками влади.

За посадовою інструкцією молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 під час чергування у виробничій зоні, ОСОБА_7 зобов`язаний був:

- перевіряти наявність засуджених на робочих місцях через кожні дві години та не менше двох разів за зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на їх робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених та відомості забезпечення нагляду на добу;

- постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд;

- забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи;

- стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації;

- вести ретельне спостереження за засудженими, попереджати і рішуче припиняти порушення ними режиму тримання.

Згідно п.28 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, персонал установи серед іншого зобов`язаний постійно проводити роботу по виявленню та попередженню вчинення правопорушень серед засуджених.

Пункт 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань визначає серед обов`язків засуджених - суворе дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, виконання законних вимог персоналу установи, пересування за межами локальних секторів на території установи тільки строєм та забороняє засудженим заподіювати собі тілесні ушкодження, самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи та перебувати без дозволу адміністрації на виробничих об`єктах, де вони не працюють.

Незважаючи на зазначені вимоги нормативно-правових документів, молодший інспектор відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_7 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через недбале та несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти як того вимагають інтереси служби, легковажно ставлячись до можливих наслідків, грубо порушуючи вимоги п.29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, п.33 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, посадової інструкції молодшого інспектора з нагляду та безпеки під час чергування у виробничій зоні, 30.09.2014 р. впродовж роботи засуджених у другу зміну в період часу з 15 год. 30 хв. до 23 год. неналежно перевіряв наявність засуджених на робочих місцях та контролював їх перебування в цехах виробничих майстерень, не стежив за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації, не вів ретельне спостереження за засудженими з метою попереджання та припинення порушення ними режиму тримання та після закінчення роботи засуджених в цехах не виявив відсутність засудженого ОСОБА_11 перед доставленням до міжзонного КПП Вознесенської ВК №72.

Через неналежне виконання молодшим інспектором відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, засуджений ОСОБА_11 був залишений серед інших засуджених без відповідного нагляду та скориставшись цим під час робочої зміни 30.09.2014 р. в період з 22 години до 23 години, будучи наданим самому собі, самовільно залишив локальну дільницю деревообробного цеху майстерні установи та вільно пересуваючись по території виробничої зони Вознесенської ВК №72, відшукав мотузку, виліз на дерево, що росте поблизу цеху деревообробки, і на висоті близько 4 метрів покінчив життя самогубством через повішання на гілці.

Відсутність засудженого ОСОБА_11 виявлено 30.09.2014 р. близько 23 години молодшим інспектором міжзонного КПП Вознесенської ВК №72 ОСОБА_12 .

Згідно висновку СМЕ №233 від 17.10.2014 смерть засудженого ОСОБА_11 настала внаслідок механічної асфіксії через повішання.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків щодо постійного нагляду за засудженими у виробничій зоні, через несумлінне ставлення до них з боку молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72 ОСОБА_7 , створено умови для дезорганізації діяльності Вознесенської ВК № 72, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_11 .

Стороною обвинувачення дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 були кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 вину за пред`явленим обвинуваченням не визнав та суду пояснив, що він прийнятий на роботу до ВК №72 на посаду молодшого інспектора. 30.09.2014 року він заступив на чергування, під час якого ретельно виконував свої обов`язки щодо перевірки наявності засуджених на робочих місцях кожні 2 години, про що робив відповідні записи в журналі, а також обов`язки щодо спостереження та попередження наявності у засуджених заборонених речей та попередження вільного їх пересування з цеху в цех. У зміну з 15-30 до 23-00 год. на роботу був виведений засуджений ОСОБА_13 . Обвинувачений стверджував, що виконував вимоги Наказу № 205 п.29.5. - нагляд за засудженими у виробничій зоні шляхом періодичного обходу.

Про намір скоїти ОСОБА_13 суїцид - йому нічого відомо не було. Разом з ОСОБА_14 вони систематично обходили та перевіряли наявність засуджених на робочих місцях. Кожні півгодини повідомляли про ситуацію по радіозв`язку черговому або заступнику установи.

О 22 год. перевірили наявність засуджених. Засуджених з цеху №2 повели в лазню, після чого завели їх в цех та зачинили в локальному секторі (роздягальні) десь о 22.30. В цеху ОСОБА_13 бачив увесь час, засуджений був в лазні і бачив, що із лазні він теж вийшов. В цеху він також був після цього, проте як відкривали цех та вели засуджених до міжзонного КПП - обвинувачений не бачив, оскільки здійснював обхід периметру і до міжзонного КПП прийшов пізніше.

Згідно із поясненнями обвинуваченого цех деревообробки знаходиться на відстані 20-25 метрів від цеху №1 (швейний цех). Від цеху до міжзонного КПП 100-120 метрів. Лазня знаходиться на виробничій зоні, 80-90 метрів від цеху №2.

Коли перевіряв засуджених на робочих місцях о 22 год., вони були присутні всі. Розташування засуджених по цехам та дільницям відомо йому із рознарядки, з якою знайомився на міжзонному КПП, де є журнал, в якому зазначено, як засуджені працюють по дільницям та цехам. Для того, щоб знати розташування засуджених з рознарядки на міжзонному КПП виписав для себе на маршрутний лист.

Перевірка забороненої смуги, яку він пішов здійснювати о 22.30 годині, - згідно відомості, має перевірятись 4 рази на добу, яку здійснюють 2 особи інспектор житлової та інспектор виробничої зони.

На міжзонне КПП пішов сам після обходу забороненої смуги, зйом вже йшов і було виявлено відсутність ОСОБА_13 . До міжзонного КПП засуджені мають йти строєм. В той день до міжзонного КПП засуджених супроводжувати майстер та інший інспектор. Після того, як виявили відсутність засудженого ОСОБА_13 , доповіли черговому і за наказом розпочали його пошук. Тіло засудженого знайшли о 01.45 год.

Також обвинувачений пояснив, що перед початком зміни начальник служби проводить їм інструктаж. 30.09.2014 року ніхто, в тому числі й психолог установи, не повідомляли їм будь-якої інформації з приводу ОСОБА_13 . У списку осіб, схильних до самогубств чи членоушкодження, ОСОБА_13 - не було.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину за пред`явленим обвинуваченням не визнав та суду пояснив, що показання обвинуваченого ОСОБА_15 відповідають дійсності. Після зміни вони відвели перший цех до лазні, потім засуджених завели в локалку, потім 2-й цех підвели до першого, перевірили чи всі вийшли з цеху. Вишикували та повели до міжзонного КПП. Обвинувачений йшов попереду, а майстер позаду. Коли прийшли до міжзонного КПП, підійшов ОСОБА_15 і вони здійснювали особистий обшук засуджених. Вже під час зйому було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_13 , ніхто із засуджених не знав де він подівся. Молодший інспектор міжзонного КПП доповів черговому і всі пішли шукати ОСОБА_13 , якого знайшли о 01.45 год.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 30.09.2014 року перевіряв засуджених на робочих місцях, приблизно о 10 год. вечора востаннє. До лазні з ОСОБА_15 з цеху №2 повели приблизно чоловік 30. Потім завели до цеху назад. В цей час засуджений міг вийти на 2-й поверх, оскільки засуджені лишились самі в локальному приміщенні. Після того, як виводили засуджених з цеху - їх не рахували. Приблизно о 22.45 год. вишукували їх, обвинувачений пояснив, що цех відкривав він, і не помітив, чи був серед засуджених ОСОБА_13 . Майстер заходив до цеху виключати світло та перевірити чи там ніхто не залишився. Потім засуджених підвели до цеху №1.

Також обвинувачений зазначив, що на міжзонному КПП перевіряють засуджених за карткою (фото, прізвище, ім`я, по-батькові, стаття, за якою засуджено), а на робочих місцях - лише за кількістю.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину за пред`явленим обвинуваченням не визнав та суду пояснив, що згідно з наказом від 06.06.2013 року його було призначено на посаду старшого майстра. Посадова інструкція майстра від 08.01.2014 року дублює наказ №205. До його посадових обов`язків належить: бути присутнім при виводі засуджених на роботу, супроводжувати їх до робочого місця, контролювати засуджених на робочих місцях, проводити погодинну перевірку та суперечить положенню про майстерню №442, згідно з яким, старший майстер повинен контролювати виробничий процес та дотримання техніки безпеки, про виявлені порушення майстер повинен повідомити помічника чи чергового.

30.09.2014 року обвинувачений заступив на роботу в 2-гу зміну з 15-30 до 23-00 год. Згідно з рознарядкою на роботу було виведено 187 засуджених, в тому числі й засудженого ОСОБА_13 . Згідно із поясненнями обвинуваченого він особисто ретельно виконував свої обов`язки, перевіряв наявність засуджених на своїх місцях. Про наміри ОСОБА_13 йому нічого відомо не було. Близько 22 год. ОСОБА_13 здав продукцію та інструменти та чекав у цеху закінчення зміни.

Після закінчення зміни разом з ОСОБА_14 засуджених з 2-го цеху вони відвели до лазні, після якої зачинили тих в локальній зоні цеху. По закінченню зміни вивели засуджених, підвели до першого цеху, потім повели до міжзонного КПП. В цеху все перевіряв, вікна були зачинені.

Потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що 01.10.2014 року їй повідомили, що її син, який відбував покарання у ВК-72, - вчинив самогубство. Як пояснила потерпіла, вона до сина на побачення - не їздила, спілкувалась мобільним телефоном. Як правило син телефонував їй та просив грошей. Про смерть сина потерпілій повідомила сестра співробітника колонії ОСОБА_16 , яка мешкає з нею в одному населеному пункті. Пізніше з установи прийшла телеграма про смерть сина. Син був офіційно одружений, з дружиною вони розписалися в СІЗО, мали спільну дитину. Останній раз сина бачила 10.12.2012 року в залі судових засідань. Телефонував їй син востаннє за два дні до того що сталося, просив грошей, які, як він пояснив, треба було віддати за відібраний телефон. З дружиною сина потерпіла не спілкується, він їй сам телефонував. Допомоги на поховання сина від працівників ОСОБА_17 не отримувала.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що зникнення засудженого ОСОБА_13 було виявлено на міжзонному КПП близько 23 години. Були організовані пошуки за участю оперативної групи. Тіло ОСОБА_13 виявили на дереві. Про те що сталося повідомили начальника установи, прокурора, райвідділ, чергового. Знімали та проводили огляд тіла за участю експерта. Труп було знайдено о 01.45 год.

Згідно із поясненнями свідка він на момент події виконував функції чергового заступника по установі. Молодші інспектори мають перевіряти наявність засуджених. Як пояснив свідок, він обходив промислову зону та вибірково перевіряв їх записи, зроблені ними під час несення служби. Перевіряв в тому числі й 2-гу зміну, про що свідок зазначив у відомості про проведену перевірку. Перевіряв 2-3 рази. З 22-23 год. перевірив та зазначив - що зауваження відсутні. Молодші інспектори кожну годину доповідають по радіостанції про ситуацію. Про зникнення ОСОБА_13 телефоном повідомив інспектор міжзонного КПП. Перевіряти наявність засуджених молодші інспектори мають кожні 2 години, радіозв`язок має бути постійно. Свідок пояснив, що явних змін у поведінці засудженого ОСОБА_13 перед тим, що сталося, - не було.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що під час зйому на міжзонному КПП було виявлено відсутність одного засудженого, про що він повідомив чергового ОСОБА_19 . ОСОБА_20 засуджених було розпочато о 22.30 год., відсутність засудженого було виявлено о 23.40 год. Перевірка на міжзонному КПП здійснюється за картотекою (що містить інформацію про прізвище, ім`я, по-батькові засудженого, початок та кінець строку та фото). Обшук засуджених проводить майстер та молодші інспектори. Відстань від майстерні до міжзонного КПП 50 м, освітлення на цій ділянці погане, але засуджені рухаються весь час строєм прямо по алеї до КПП.

Про зникнення ОСОБА_13 у засуджених нічого не питали. Свідок сказав про зникнення засудженого майстру, але той нічого сказав. Свідок пояснив, що йому не відомо чи мали перевіряти наявність засуджених ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 під час виходу їх з майстерні.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що 30.09.2014 року він прибув до міжзонного КПП. О 23.00 год. під час зйому засуджених з робочих місць ОСОБА_22 здійснював зйом засуджених за картотекою і доповів свідку про відсутність засудженого ОСОБА_13 . Свідок доповів про це черговому і відразу почали шукати засудженого ОСОБА_13 .

ОСОБА_20 засуджених відбувається на міжзонному КПП, куди їх доставили молодші інспектори та майстри. Свідок знаходився на промзоні до того як засуджених було доставлено на міжзонне КПП, куди свідок з`явився о 23.00 год. Про зникнення ОСОБА_13 йому доповів ОСОБА_22 , до того як відсутність ОСОБА_13 виявив ОСОБА_22 - нічого нікому відомо не було. Свідок пояснив, що від майстерні до міжзонного КПП засуджені прямують лише строєм.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що заступив на чергування на добу, близько 23.00 год. йому зателефонував черговий по колонії і повідомив що на зйом з робочого місця не прибув засуджений ОСОБА_13 . З 23.00 до 24 год. зауважень по несенню служби не було. До міжзонного КПП нагляд за засудженими мали здійснювати молодші інспектори.

Свідок ОСОБА_24 (який працює начальником відділу нагляду і безпеки) суду пояснив, що 30.09.2014 року він був на роботі з 08 год. до 17 год. О 18 год. поїхав додому. Близько 01.45 год. свідку мобільним телефоном повідомили, що в установі сталося ЧП суїцид засудженого ОСОБА_13 , після чого свідок відразу поїхав на роботу. Пішов на місце події, куди приїхали слідчі. На місці події був приблизно 10-15 хвилин. Від начальника отримав вказівку зробити спеціальне повідомлення про те, що сталося, - до прокуратури, чергової частини та до управління. На дереві, на якому було виявлено труп засудженого ОСОБА_13 , в нижній частині дерева гілки були відсутні.

Як пояснив свідок, молодші інспектори повинні перевіряти та контролювати наявність засуджених, допомагати майстру супроводжувати засуджених до міжзонного КПП, які повинні рухатись лише строєм. Крім того, свідок пояснив, що за результатами того що сталося, - він проводив службову перевірку, на яку йому було виділено близько 30 хвилин. Згідно із його поясненнями, засуджених до міжзонного КПП не перераховують, оперативну частину для їх супроводження - ніхто не залучав. Від майстерні до міжзонного КПП йти 2-3 хвилини, освітлення є (ліхтарі), засуджені весь час перебувають в полі зору.

На думку свідка в діях обвинувачених відсутній склад злочину і вони належно виконували свої службові обов`язки.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що працює молодшим інспектором житлової зони ВК 72. 30.09.2014 року свідок заступив на добу та прибув на зйом забирати з міжзонного КПП засуджених у житлову зону. Перед тим засуджених шикують по загонам. Під час шикування 2-го та 3-го загону виявили відсутність засудженого ОСОБА_13 . Прапорщик ОСОБА_22 повідомив про це помічника начальника ОСОБА_26 .

Зйом було розпочато о 22-30 год., а шукати ОСОБА_13 почали десь за 20 хв. до 23 год. Всі почали шукати засудженого, в тому числі й двоє із трьох інспекторів житлової зони, серед яких був і свідок. Під час пошуків був присутній ОСОБА_15 , шукали інспектори з нагляду та опергрупа. Про відсутність засудженого ОСОБА_13 повідомили о 22-30 год. Як пояснив свідок, саме він знайшов тіло засудженого ОСОБА_13 о 01-45 год., відхиливши гілку на дереві. Під деревом, де свідок знайшов тіло ОСОБА_13 , була купа жужалки, на відстані півметра стояла бочка. Ноги трупа були на відстані приблизно 3-4 метра від землі. Знизу гілки на дереві були від землі на відстані людського зросту.

Також свідок пояснив, що зйом на міжзонному КПП відбувається на підставі картки, яка містить прізвище, ім`я по-батькові, фото та строк призначеного засудженому покарання. Працівник колонії називає прізвище, а засуджений продовжує, - називаючи ім`я, по батькові та звіряються з фото на фотокартці. Молодші інспектори, які привели засуджених з майстерні в цей час проводять особистий огляд.

Свідок ОСОБА_27 , який працює психологом Вознесенської ВК №72, суду пояснив, що виконуючи свої посадові обов`язки на підставі відповідних нормативних документів він проводить психологічну діагностику при прибутті засуджених до установи. 29.05.2012 року засуджений ОСОБА_13 прибув до ВК-72 і було проведено психолого-діагностичне обстеження засудженого, як індивідуально, так і в групі засуджених, що прибули. Було здійснено тест на депресивність, було виявлено, що ОСОБА_13 не мав ознак депресії. Також було з`ясовано, що засуджений ОСОБА_13 доволі рішуча людина, сангвінік, екстраверт, безпечний, імпульсивний, важко приймає негативну інформацію, не відвертий, інтелект в межах норми, мав плани на майбутнє, життєрадісний та має низький рівень до суіцидальних проявів. Психолог пояснив, що якщо під час обстеження будуть виявлені якісь негативні особливості, то вживаються відповідні заходи. У ОСОБА_13 відхилень виявлено не було, про що засуджений особисто ставить підпис в програмці та щоденнику. На профілактичному обліку ОСОБА_13 не перебував. За результатами тестування через деякий час щодо стану адаптації мав його задовільний показник. Особисто до психолога ОСОБА_13 не звертався, працював, останній раз у психолога був у травні 2014 року, оскільки засуджені, які мають стабільний стан, - перевіряються психологом 1 раз на рік. На думку психолога, причиною того, що сталося, могли бути причини сімейного характеру. Крім того, засуджений ОСОБА_13 перестав отримувати від родичів посилки, передачі, побачень з ними теж не було. Разом з тим, ОСОБА_13 важливе значення приділяв дружині та дитині. Нічого не повідомляв про стосунки між матір`ю та дружиною.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснив, що працює начальником виробничих майстерень. Безпосередньо йому підлеглі майстри, які керують роботою засуджених. Свідок розподіляє засуджених та закріплює за відповідним робочим місцем, про що видається наказ. Після прибуття засуджених та перед розподілом їх по робочих місцях, з`ясовуються їх навички та враховується характеристика, надана психологом. Вернидуб прибув до установи в травні 2012 року. Свідок розмовляв з ним, з`ясовуючи бажання працювати, і засудженого було розподілено на деревообробку. При цьому свідок роз`яснив засудженому ОСОБА_13 , що за наявності підстав, той може бути звільнений на підставі положень ст.ст.81, 82 КК України. На думку свідка, засуджений ОСОБА_13 мав потайний характер, про особисте життя нікому нічого не розповідав, не був схильний до втеч та суїцидів. Засуджений був неконфліктний, небагатослівний, замкнений, ні з ким із засуджених не товаришував. Під час тримання в СІЗО мав 3 стягнення, натомість як під час відбування покарання у ОСОБА_29 мав 4 заохочення. Зі слів засуджених свідок дізнався про те, що між матір`ю та дружиною засудженого були неприязнені стосунки і він переживав за доньку. Засуджені, після того що сталося з ОСОБА_13 , розповідали, що з травня 2013 року родичі з ним не спілкувались.

Свідок пояснив, що згідно з Наказом №442 майстер на виробничій майстерні повинен прийняти засуджених за списком, розподілити по робочих місцях, видати план, проконтролювати роботу та дотриманням техніки безпеки, прийняти норму виробітки, приймати участь у зйомі засуджених на відміну від наказу №205. Згідно з інструкцією майстра від 08.01.2014 року на майстра покладено щогодинне здійснення контролю за засудженими. Контроль здійснюється за прізвищами під час виводу на роботу, а також шляхом періодичного обходу. В журналі почасового контролю є всі записи. На ОСОБА_21 було покладено цей службовий обов`язок і він його здійснював. Згідно з поясненнями свідка, контролювати наявність засуджених від майстерні до КПП мають молодші інспектори.

Згідно з журналом о 17.23 год. на роботу було виведено 187 засуджених. О 22.40 год. другий та перший цех повели в лазню, в другому цеху працював ОСОБА_13 . Вернидуб працював в деревообробному цеху №2 на першому поверсі. Конфлікту між адміністрацією та засудженим не було, ОСОБА_13 був замкнений, проте не схильний до суїцидів.

Свідок стверджував, що після перепрофілювання майстерень майстри відповідають лише за дотриманням техніки безпеки та виробний процес.

Свідок ОСОБА_30 , допитаний в режимі відеоконференції суду пояснив, що знав засудженого ОСОБА_13 , працювали разом в деревообробному цеху. 30 вересня вийшли на роботу в другу зміну, яка починалася після 15.30 год., працювали до 10 год. вечора. Наявність засуджених контролювали військові та майстер, який були в цеху майже постійно. За майстром не дивився, оскільки працював. Військові ходили регулярно. Робоча зміна закінчується о 22.00 год. Після того як засуджені зробили норму, вони залишаються на робочому місці в цеху і очікують кінця зміни. Після закінчення зміни шикуються та разом з майстром йдуть в лазню. Вернидуб був у лазні. Засуджений пояснив, що востаннє ОСОБА_13 бачив після лазні в побутовому приміщення в цеху, де вони переодягаються. Він уже був одягнений і коли засуджений пройшов повз нього, він залишився в цеху. Після того, як їх вишикували біля першого цеху повели до міжзонного КПП. Коли шикувалися після виходу із майстерні засуджений ОСОБА_30 сказав, що не може пояснити чи перевірялась наявність всіх засуджених. Така перевірка була на міжзонному КПП.

Також свідок пояснив, що з ОСОБА_13 вони не були товариші. Зазначив, що ОСОБА_13 з мамою спілкувався мало, з жінкою більше. Дружина на побаченні була в нього давно, як пояснив засуджений, ОСОБА_13 чекав побачення з дружиною, проте був чимось занепокоєний.

Свідок ОСОБА_31 , допитаний в режимі відеоконференції, суду пояснив, що із засудженим ОСОБА_13 вони жили в одній секції, спілкувалися, але той був замкнений. Про особисте життя нічого не розповідав. В той день, коли він зник, ОСОБА_13 був чисто одягнений, бо збирався на побачення до дружини. Про конфлікти між засудженим ОСОБА_13 та ще кимось свідку нічого відомо не було. Нічого ОСОБА_13 не розповідав про матір та дружину і свідок не знає, коли дружина була в нього востаннє. Також свідок пояснив, що психолог установи роз`яснює засудженим про наслідки членоушкодження та наслідки спроб суїциду.

Свідок ОСОБА_32 , допитаний в режимі відеоконференції, суду пояснив, що в той день ОСОБА_13 бачив, оскільки працював в другу зміну в першому цеху (деревообробний цех робив ящики), періодично наявність засуджених на робочих місцях перевіряли інспектори та майстри. Інспектори ходили вдвох, а майстер постійно був в цеху. Після зміни, в супроводі військових та майстра їх повели до лазні, спочатку 2-й, потім 1-й цех. Вернидуб в лазні був, потім бачив його в роздягальні, після того свідок його не бачив. Не бачив ОСОБА_13 і на міжзонному КПП. Перевірка засуджених на робочих місцях відбувається періодично, що особисто свідок того дня бачив 2-3 рази.

Також свідок пояснив, що з ОСОБА_13 спілкувався, проте про свої проблеми ОСОБА_13 йому не розповідав, оскільки свідку це було не цікаво. Посилок та передач ОСОБА_13 не отримував, на адміністрацію не скаржився.

Свідок ОСОБА_32 , повторно допитаний в режимі відеоконференції, суду пояснив, що в той день роботу в цеху закінчили близько 10 години вечора. В лазню ходили з майстром та військовими. Не пам`ятає, чи був ОСОБА_13 в лазні. Із лазні військові повели їх до роздягалки в цеху, де вони були хвилин 20, ОСОБА_13 наче був. Хто закривав цех не знає. Вікна в цеху без грат, дерев`яні, є кватирки. Не бачив, щоб ОСОБА_13 виходив із роздягальні.

Свідок ОСОБА_33 , допитаний в режимі відеоконференції, суду пояснив, що працює нарядчиком промислової зони (працевлаштовує засуджених та веде документацію). Був мало знайомий із засудженим ОСОБА_13 . 30.09.2014 року працювали в другу зміну. В цеху були присутні засуджені, бригадири та майстер. Бачив ОСОБА_13 , як той працював в цеху та по закінченню зміни. Після закінчення зміни не бачив засудженого ОСОБА_13 ні в лазні, ні в роздягальні, ні в той час, коли вони шикувалися біля майстерні, а також на міжзонному КПП. В останнє ОСОБА_13 бачив на робочому місці.

Свідок ОСОБА_33 , повторно допитаний в режимі відеоконференції суду пояснив, що 30.09.2014 року працював у деревообробному цеху. Вернидуб був на робочому місці. Після лазні їх завели до цеху до роздягальні, готуватися до зйому. Були майстер і військові. В цеху були хвилин 20. Чи був закритий цех чи ні, він не знає. Після чого шикувались біля цеху. З роздягальні до цеху двері не зачиняють, в той день в роздягальні було приблизно чоловік 100. Всі вийшли з цеху вишикувалися, чи виходив ОСОБА_13 не бачив, не звернув уваги.

Також свідок зазначив, що майстер ОСОБА_21 весь час був у цеху. Інспектори досить часто перевіряли наявність засуджених на робочих місцях. Десь один раз на годину. Майстер перевіряє продукцію та роздає інструменти. Свідок пояснив, що із засудженим ОСОБА_13 він не спілкувався, оскільки той був замкнутим.

Свідок ОСОБА_34 , допитана за клопотанням сторони захисту, суду пояснила, що шлюб із засудженим ОСОБА_13 вона уклала в 2010 році в СІЗО. 12.01.2010 року у них народилася спільна донька, батьком якої записано ОСОБА_13 . З матір`ю ОСОБА_13 вона не спілкується, оскільки та розповідала плітки про те, що дитина не її сина. Свідок пояснила, що її чоловік був не агресивним, мав нормальний характер. Коли він утримувався в ВК 72, один раз на 3-4 місці їздила до нього на побачення. Востаннє з чоловіком бачилась 7-8 березня 2013 року. З того часу на побачення не їздила через відсутність коштів. Під час розгляду кримінальної справи, за якою він був засуджений, приймала участь в якості його захисника. Інколи чоловік телефонував їй з мобільного телефону. Перед тим, як заподіяти собі смерть, чоловік не просив її приїхати. Про смерть чоловіка дізналась від знайомих. Під час тримання в ВК 72 чоловік повідомляв їй, що все нормально, він працює, не повідомляв про переслідування чи конфлікти з боку адміністрації установи. Так само нічого не повідомляв про наміри заподіяти собі смерть.

На підставі наданих стороною обвинувачення письмових доказів судом було встановлено, що згідно з вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.04.2012 року ОСОБА_11 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 років і 1 місяць (а.к.п.64-67 том 1).

За час відбування покарання згідно з характеристикою засудженого ОСОБА_11 від 01.10.2014 року (а.к.п.60 том 1) - він з 29.05.2012 року відбував покарання у ВК-72, за період відбування покарання мав 4 стягнення, 3 з яких були зняті та погашені у встановленому законом порядку та 4 заохочення. У відношенні до працівників установи чемний, був працевлаштований на виробничій зоні установі до деревообробної дільниці. Участі у суспільно-корисному житті відділення та в програмах диференційованого виховного впливу не приймав. Востаннє на тривале побачення до ОСОБА_11 дружина приїжджала в березні 2013 року, остання посилка була надіслана в грудні 2013 року. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримував рівні, доброзичливі стосунки.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення (том 1 а.к.п.61) засуджений ОСОБА_11 мав 4 заохочення та 4 стягнення.

Згідно з довідкою по особовій справі засудженого (том 1 а.к.п.62) станом на 01.10.2014 року частина невідбутого засудженим ОСОБА_11 покарання становила 8 років 6 місяців і 28 днів. Соціально-корисні зв`язки підтримував з матір`ю, братом та співмешканкою.

Згідно з психологічною характеристикою від 01.10.2014 року (том 1 а.к.п.63) засуджений ОСОБА_11 за типом темпераменту переважно сангвінік, екстраверт. Структура особистості сильна, не конформний. Має дещо підвищений рівень ситуативної тривожності. За характером дещо імпульсивний, важко сприймає негативну інформацію та переймається з цього приводу. В колективі засуджених відвертістю не відзначався, переважно тримав весь негатив у собі. Коло друзів та інтереси обмежувались працею на промисловій зоні. Конфліктні ситуації за його участю не виникали. Рівень розвитку інтелекту середній. Мав чіткі плани на майбутнє. Емоційно-вольова сфера загалом стабільна. Суіцидальних спроб, самокалічення та суіцидальних намірів у засудженого не було. На профілактичному обліку у психолога установи не перебував.

На підставі заяви засудженого ОСОБА_11 від 14.05.2013 року (том 1 а.к.п.86) про надання робочого місця в майстернях установи його було працевлаштовано до дільниці деревообробки.

Згідно з наказом від 07.06.2013 року №27 Вознесенської ВК-72 (а.к.п.87-91 том 1) «Про оголошення штатного розкладу по майстерні з 01 червня 2013 року» засуджений ОСОБА_11 значився в дільниці деревообробки відділення №3.

Згідно з рознарядкою про вивід засуджених на роботу з 30.09.2014 року по 06.10.2014 року, затвердженою 30.09.2014 року (а.к.п.107-108 том 1), засуджений ОСОБА_11 працював на дільниці деревообробки в бригаді №6.

Згідно із розпорядком дня засуджених Вознесенської ВК №72, що затверджений наказом начальника установи №570 від 16.12.2013 року, робота засуджених в другу зміну триває з 15 год. 30 хв. до 23 год., включаючи організаційні заходи на вивід засуджених на роботу та зняття їх з роботи (а.к.п.109 том 1).

Згідно з протоколом огляду місця події від 01.10.2014 року та фототаблицями до нього (том 2 а.к.п.13-25) на території ВК №72 на одній із гілок одного із дерев виробничої зони установи на висоті 4 м висить труп особи чоловічої статі. Після зняття трупу оглядом встановлено, що на шиї трупу косо-висхідна одинична зліва на право ковзаюча петля з синтетичної мотузки зеленого кольору, під петлею странгуляційна борозна, яка відповідає розташуванню петлі, інших видимих тілесних ушкоджень не виявлено. На куртці трупу є бирка з прізвищем ОСОБА_11 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 07.10.2014 року (а.к.п.144-146 том 1) на території промислової зони майстерні Вознесенської ВК№72 за цехом №2 на дереві клену на висоті близько 8 м на гілці дерева була виявлена мотузка зеленого кольору, яка зав`язана на гілці. Слідів боротьби, а також слідів крові не виявлено.

Згідно з протоколом огляду місцевості від 29.10.2014 року (а.к.п.147-155 том 1) оглядалась місцевість, де мав місце суїцид, виявлено нічого не було.

Як вбачається із висновку судово-медичного експерта №233 від 17.10.2014 року (а.к.п.169-172 том 1) смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії через повішання. Експертиза була розпочата 01.10.14 р. о 09-10 год. і закінчена 17.10.14 р.

Згідно з витягом з ЄРДР (том 2 а.к.п.26) 01.10.2014 року до ЄРДР було внесено інформацію про те, що 01.10.2014 року до чергової частини Вознесенського МВ УМВС надійшло повідомлення від чергового Вознесенської ВК №72 про виявлення трупу засудженого ОСОБА_11 . Виїздом на місце події встановлено, що на території виробничої зони ВК№ 72 на дереві виявлено труп засудженого ОСОБА_11 , який покінчив життя самогубством через повішення.

Як вбачається із постанови про закриття кримінального провадження від 19.11.2014 року (а.к.п.27 том 2) в ході досудового слідства допитаний в якості свідка ОСОБА_25 пояснив, що працює молодшим інспектором відділу нагляду ВК №72 та 30.09.2014 року під час проведення перезміни близько 22 год. було виявлено, що відсутній один засуджений про що було повідомлено черговому помічнику начальника ВК. В ході пошуку близько 1.45 год., засуджений ОСОБА_11 був виявлений повішаним на дереві на гілці на висоті близько 4 м. Допитаний в якості свідка засуджений ОСОБА_30 пояснив, що поряд з ним працює засуджений ОСОБА_11 , якого він знає близько 3 років, під час розмови ОСОБА_11 розповідав, що у нього проблеми з дружиною. Так, 30.09.2014 року свідок бачив ОСОБА_11 , настрою у останнього не було, він розповідав про проблеми з дружиною. Допитана в якості свідка ОСОБА_35 пояснила, що покійний ОСОБА_11 є її рідним братом та відбував покарання у ВК №72. За характером брат був м`який, слабохарактерний, йому було дуже легко нав`язати чужу думку. 01.10.2014 року свідок дізналася від дружини свого другого брата ОСОБА_36 , що ОСОБА_11 покінчив життя самогубством. Ввечері ОСОБА_35 спілкувалася з дружиною покійного брата ОСОБА_34 , яка розповіла, що 30.09.2014 року вона розмовляла з чоловіком, суперечок не було, а вже 05.10.2014 року ОСОБА_34 розповіла що неодноразово сварилася із покійним, що вже йшла розмова про розлучення. Оскільки згідно з висновком експерта № 233 від 17.10.2014 року причина смерті ОСОБА_11 - механічна асфіксія через повішення, окрім странгуляційної борозди інших тілесних ушкоджень не виявлено вказаною постановою кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відсутністю в діянні складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно з маршрутною карткою молодшого інспектора виробничої зони (яка містить посадову інструкцію молодшого інспектора з нагляду і безпеки під час чергування у виробничій зоні; анкетні дані осіб, які схильні до втечі та схильні до суїциду) - засуджений ОСОБА_11 не значиться серед таких осіб (а.к.п.129-143 том 1).

Згідно з витягом з ЄРДР (том 1 а.к.п.55) та рапортом прокурора Вознесенського міжрайонного прокурора ОСОБА_37 (том.1 а.к.п.56-57) 01.10.2014 року на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення за результатами перевірки в порядку нагляду було внесено дані до ЄРДР з приводу допущення службової недбалості службовими особами Вознесенської ВК-72, що призвело до вчинення акту суїциду засудженим ОСОБА_11 , який мав місце 01.10.2014 року на виробничій зоні установи, що потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді смерті останнього (правова кваліфікація ч.2 ст.367 КК України).

Як вбачається із рапорту ОСОБА_18 від 01.10.2014 року (том.1 а.к.п.59) згідно рознарядки до виробничої зони в другу зміну було виведено 187 засуджених. О 22.30 год. під час зйому другої зміни з роботи молодшим інспектором ОСОБА_38 було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_11 . Згідно з рапортом ОСОБА_18 ним було організовано пошуки засудженого, о 01.45 год. молодшим інспектором ОСОБА_6 на дереві, яке розташовано на виробничій зоні (майстерня) на дільниці шлакоблочних виробів, був виявлений на мотузці засуджений ОСОБА_11 з характерними ознаками асфіксії, про що негайно було повідомлено начальника установи та чергового по управлінню ДПтСУ.

Згідно з положенням про Вознесенську ВК-72 (а.к.п.76-79 том 1) від 25.06.2014 року №446 п.п.4.5: виправна колонія, відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює охорону, належну ізоляцію та постійний нагляд за засудженими; п.4.7: здійснює безперервний контроль за станом оперативної обстановки у виправній колонії, забезпечує виявлення причин та умов що сприяють її ускладненню, а також усунення наслідків надзвичайних подій.

Наказ управління ДПтСУ в Миколаївській області від 02.09.2009 року №100 (а.к.п.249-251 том 1) «Про створення майстерень в установах виконання покарань області та затвердження положень про них» в п.5.7 визначає, що особи, які працюють в майстерні, постійно перебувають під охороною і наглядом. Виведення осіб на роботу та повернення з роботи нагляд за ними під час виробничого процесу в установі здійснюється персоналом відділу нагляду і безпеки.

Згідно з наказом Вознесенської ВК-72 від 29.01.2014 року №56 (а.к.п.80-85 том 1) затверджено положення про майстерню Вознесенської ВК-72, згідно з п.5.8 якого особи, які працюють у майстерні, постійно перебувають під охороню і наглядом. Виведення осіб на роботу та повернення з роботи, нагляд за ними під час виробничого процесу установи, здійснюється персоналом відділу нагляду і безпеки; згідно з п.5.10. розстановка осіб, виведених на роботу до майстерні по робочих місцях здійснюється старшим майстром (майстром) відповідно до технологічних процесів, виготовлення продукції з урахуванням їх спеціальності та кваліфікації. Згідно з п.5.12. контроль за виконанням засудженими і особами взятими під варту, змінних завдань та дотримання ними правил охорони праці, техніки безпеки при експлуатації устаткування, інженерних мереж, та інструменту здійснюється старшим майстром (майстром).

Наказ Міністерства юстиції України від 22.03.2012 року №442/5 «Про затвердження положення про майстерні установи виконання покарання, слідчого ізолятора» (а.к.п.3-5 том 2) в п.5.8 передбачає, що особи, які працюють у майстерні, постійно перебувають під охороною і наглядом. Виведення осіб на роботу та повернення з роботи, нагляд за ними під час виробничого процесу установи здійснюються персоналом соціально-психологічної служби та відділу нагляду і безпеки. П.5.10 передбачає, що розстановка осіб, виведених на роботу до майстерні по робочих місцях здійснюється старшим майстром (майстром) відповідно до технологічних процесів виготовлення продукції з урахуванням їх спеціальності та кваліфікації. П.5.12 контроль за виконанням засудженим змінних завдань та дотримання ними правил охорони праці, техніки безпеки при експлуатації устаткування, інженерних мереж та інструменту здійснюється старшим майстром (майстром).

Згідно п.29.5 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.10.2004 р. (а.к.п.120-121 том 1) важливою умовою ефективності нагляду за засудженими на виробничих об`єктах є постійний контроль за наявністю їх на робочих місцях, який здійснюється молодшими інспекторами чергової зміни з виробничим персоналом. Перевірка засуджених по цехах здійснюється через кожні дві години. По закінченню роботи наявність засуджених перевіряється по відділеннях та бригадах шляхом їх шикування. Про результати перевірки робиться запис у відомості про забезпечення нагляду на добу та журналі погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях. Згідно п.29.3 згаданої інструкції нагляд у виробничій зоні здійснюється шляхом періодичного її обходу молодшими інспекторами за визначеними маршрутами та згідно з графіком у відомості про забезпечення нагляду на добу та маршрутній картці. П. 91. Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск визначає, що старші майстри цехів зобов`язані: бути присутніми при виведенні засуджених на роботу, знятті з роботи; контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях. Припиняти їх безконтрольне пересування на території цеху; щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі.

Згідно посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки, затвердженої Начальником Вознесенської ВК №72 від 21.12.2013 р. (том 1 а.к.п.125-126) молодші інспектори зобов`язані: перевіряти наявність засуджених на робочих місцях через кожні дві години, про що робити відповідні записи у відомості; постійно стежити за станом території та приміщень виробничого об`єкта, проводити їх огляд; забезпечити своєчасну явку засуджених до місця збору після закінчення роботи; стежити за тим, щоб не допускалися пересування засуджених з цеху в цех без дозволу адміністрації; під час чергування через кожні дві години робити перевірки засуджених на робочих об`єктах та не менше двох разів за зміну здійснювати контрольні перевірки кількості засуджених на їх робочих місцях, про що робити відповідні записи у журналі погодинних перевірок засуджених; вести ретельне спостереження за засудженими, попереджати і рішуче припиняти порушення ними режиму тримання.

Згідно посадової інструкції старшого майстра, затвердженої начальником Вознесенської ВК №72 08.01.2014 року (а.к.п.127-128 том 1) майстер зобов`язаний: бути присутніми при виведенні засуджених на роботу; спільно з молодшими інспекторами супроводжувати засуджених до місця роботи і здавати після закінчення роботи начальнику ЧПНУ; контролювати і нести відповідальність за знаходження засуджених на закріплених за ними робочих місцях; не допускати безконтрольного пересування засуджених на території цеху, дільниці; щогодини здійснювати перевірку наявності засуджених на робочих місцях, про що робити відмітки у спеціальному журналі; у разі виявлення відсутності засудженого негайно повідомляти чергового помічника начальника установи.

Наказом УДПтСУ №31 о/с від 21.06.2013 року по особовому складу ОСОБА_7 було призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Вознесенської виправної колонії №72 (а.к.п.175 том 1).

Наказом УДПтСУ №36 о/с від 01.08.2012 року по особовому складу ОСОБА_6 було призначено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки (а.к.п.176 том 1).

Наказом УДПтСУ №43 о/с від 06.06.2013 року по особовому складу ОСОБА_5 було призначено старшим майстром виробничої майстерні Вознесенської виправної колонії №72 (а.к.п.177 том 1).

Згідно з наказом Вознесенської ВК 72 від 25.06.2014 року №43 о/с було прийнято рішення про присвоєння чергового спеціального звання сержанта внутрішньої служби ОСОБА_7 (а.к.п.181 том 1).

Наказом від 25.12.2002 року №219 було присвоєно чергове спеціальне звання старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_6 (а.к.п.182 том 1).

Згідно із довідкою (а.к.п.248 том 1) Вознесенської ВК-72 від 25.12.2014 року №42/5-5821 наказом ДПСУ від 18.06.2012 року №427 затверджено штат Вознесенської ВК-72, згідно із яким до складу відділу нагляду і безпеки входять начальник відділу - 1; черговий помічний начальника установи - 4; заступник чергового помічника начальника установи - начальник чергової зміни 4; старший інспектор - 1; інспектор - 1; молодший інспектор - 49.

Згідно з табелем постів ВК №72 для здійснення нагляду за засудженими на добу від 29.12.2013 року (а.к.п.106 том 1) було встановлено, що кількість постів молодших інспекторів виробничої зони вночі становить 2 особи.

Як вбачається із відомості про забезпечення нагляду на добу у Вознесенській ВК №72, затвердженої 30.09.2014 р., - з 09-00 год. 30.09.2014 року до 09-00 год. 01.10.2014 року (а.к.п.113-116 том 1) до складу чергової зміни у виробничій зоні пост №2 входили молодші інспектори ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згідно із табелем обліку робочого часу за вересень 2014 року старший майстер ОСОБА_5 був на роботі 30.09.2014 року у майстерні ВК-72 (а.к.п.185 том 1).

З графіку роботи персоналу майстерні Вознесенської ВК-72 від 10.01.2014 року, затвердженого начальником ВК-72, вбачається, що старший майстер ОСОБА_5 працював у ІІ зміну з 15-00 год. до 23-00 год. (а.к.п.186 том 1).

На підставі наказу №273 про забезпечення охорони та нагляду на добу від 30.09.2014 року (а.к.п.112 том 1) було встановлено звичайний варіант несення служби з 09-00 год. 30.09.2014 року по 09-00 год. 01.10.2014 року. Згідно з п.2.3.3 зазначеного наказу до молодших інспекторів чергової зміни було включено старшого прапорщика Сухар та старшого лейтенанта ОСОБА_14 . Згідно з п.3 наказу було проведено інструктаж працівників від керівництва установи ОСОБА_39 та від оперативного відділу ОСОБА_40 . Згідно з п.4 наказу, працівникам, які входять до складу чергової зміни нагляду та варти з охорони установи передбачено забезпечити охорону, нагляд за засудженими, безпеку персоналу та засуджених, підтримання належного правопорядку та виконання встановлення внутрішнього розпорядку дня установи. Згідно з п.5 наказу призначення працівників, які входять до складу чергової зміни по здійсненню нагляду за засудженими та варти з охорони установи на пости місця виконання службових обов`язків, які слід здійснювати відповідно з розрахунками, а також з графіками чергування, що визначені у відомості про забезпечення нагляду на добу та у постовій відомості варти з охорони.

Згідно з повідомленням начальника ВК-72 (а.к.п.156 том 1) цех №2 має 3 дільниці, куди входить дільниця №3 - деревообробна дільниця.

Згідно з протоколом огляду документів від 29.10.2014 року (а.к.п.157-158 том 1) оглядалися журнали погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією ВК-72.

Як вбачається із журналу №10011 про вивід засуджених на працю об`єкт «Виробнича майстерня» в другу зміну (а.к.п.110-111 том 1), - ОСОБА_11 був виведений на роботу в другу зміну 30.09.2014 року з 15 до 23 год. під відповідальність майстра.

Номенклатура журналів погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрації установи (а.к.п.247 том 1) визначає, що журнал №940 це «Деревообробна дільниця №2».

Згідно із журналом №940 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи деревообробної дільниці №2 (а.к.п.161 том 1) було зроблено записи про перевірку наявності засуджених 30.09.2014 року ОСОБА_6 о 16, 17, 18, 20 годині, ОСОБА_7 о 22 годині, а Бойко о 19 годині.

Не має доказового значення наданий стороною обвинувачення висновок по матеріалам службового розслідування від 03.10.14 року (том 1 а.к.п.122), затверджений начальником Вознесенської ВК72, про притягнення до дисциплінарної відповідальності чергового помічника начальника установи ОСОБА_18 .

Також не мають доказового значення, оскільки не стосуються предмету доказування, визначеного ст.91 КПК України, наступні документи, надані стороною обвинувачення:

журнал №1026 погодинних перевірок адміністрацією установи засуджених на робочих місцях цех № 2 - І поверх (а.к.п.159 том 1),

журнал №1022 погодинних перевірок адміністрацією установи засуджених на робочих місцях цех №2 ІІ поверх (а.к.п.160 том 1),

журнал №987 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи дільниця «Господарський двір» (а.к.п.162 том 1),

журнал №995 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи дільниця «Кузня» (а.к.п.163 том 1),

журнал №1024 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи дільниця «Сувенірних виробів» (а.к.п.164 том 1),

журнал №993 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи дільниця «Дубильний цех» (а.к.п.165 том 1),

журнал №9112 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи дільниця «Швейний цех» (цех №1, ІІ-й поверх) (а.к.п.166 том 1),

журнал №982 погодинних перевірок наявності засуджених на робочих місцях адміністрацією установи дільниця «Цех №1» (а.к.п.167 том 1) оскільки записи в цих журналах стосуються не деревообробної дільниці, де працював засуджений ОСОБА_11 , а інших дільниць.

Крім того, не має доказового значення інформація про площу земельної ділянки виробничих майстерень Вознесенської ВК №72 від 19.06.15 року за №72/15-2086 (а.к.п.103 том 2), надана стороною захисту.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Допитавши обвинувачених, потерпілу, свідків, дослідивши надані сторонами документи та висновок експертизи, суд прийшов до наступних висновків.

Вирішуючи питання про наявність у діях обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, суд враховує, що для з`ясування наявності чи відсутності складових об`єктивної сторони службової недбалості необхідно встановити: 1) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; 2) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому законом порядку; 3) які конкретні обов`язки й у якому порядку вона повинна була виконати у даній обстановці; 4) чи мала вона реальну можливість виконати ці обов`язки в даній обстановці; 5) у чому саме виявилися допущені нею порушення службових обов`язків; 6) які наслідки спричинили ці порушення; 7) чи знаходилися вони у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Кваліфікуючи дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 за ч.2 ст.367 КК України, сторона обвинувачення послалася на те, що через неналежне виконання ними, як службовими особами, своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, - було спричинено тяжкі наслідки у вигляді смерті засудженого ОСОБА_11 в результаті самогубства.

Виходячи зі змісту положень ч.2 статті 367 КК України, п.4 примітки до ст.364 КК України про те, що тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а також враховуючи роз`яснення, надані у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» №15 від 26.12.2003 року, відповідно до якої - тяжкими наслідками визнаються заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень або смерті, доведення до самогубства, спричинення матеріальних збитків, які у 250 і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян (п.4 примітки до ст.364 КК), розвал діяльності підприємства, установи, організації, їх банкрутство, створення аварійної ситуації, що потягла людські жертви.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» №15 від 26.12.2003 року в п.10 зазначає про тяжкі наслідки у вигляді заподіяння смерті чи доведення до самогубства, проте не про тяжкі наслідки у вигляді смерті в результаті самогубства.

Судом було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 дійсно допустили неналежне виконання ними, як службовими особами, своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, оскільки всупереч вимогам частини 1 ст.102 КВК України, п.п. 28, 29, 33, 57 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №275 від 25.12.2003 р. (в редакції, що була чинною станом на 30.09.2014), п.п. 29.3, 29.5, 91 Інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №205дск від 22.10.2004 року (а.к.п.120-121 том 1), посадової інструкції старшого майстра, затвердженої начальником Вознесенської ВК №72 від 08.01.2014 року (а.к.п.127-128 том 1), посадової інструкції молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Вознесенської ВК №72, затвердженої начальником Вознесенської ВК№72 21.12.2013 р. (том 1 а.к.п.125-126), - не забезпечили постійний контроль за засудженими, в тому числі і за ОСОБА_11 .

Те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 не забезпечили постійний контроль за засудженими вбачається із показань свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та самих обвинувачених, про те, що після лазні вони залишили певний час засуджених без контролю в побутовому приміщенні. Проте засуджений ОСОБА_11 там лишився не один, а серед інших засуджених, натомість свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , які також є засудженими і були в той момент разом із ним, - не змогли пояснити суду, хоча і перебували з ним в одному приміщенні, куди ж саме він подівся, момент, коли вони бачили його востаннє, та чи виходив засуджений ОСОБА_13 на шикування після роботи в цеху разом з усіма засудженими.

Як вбачається із наказу управління Державної пенітенціарної служби у Миколаївській області №49 від 03.10.2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних посадових осіб управління та Вознесенської ВК №72 (а.к.п.102-105 том 1) - жодний з обвинувачених не був притягнений до відповідальності зазначеним наказом.

Про неналежне виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своїх службових обов`язків свідчить висновок за матеріалами службового розслідування від 03.10.2014 року (а.к.п.123 том 1), затверджений начальником ВК 72, - за фактом неналежного виконання посадової інструкції молодшого інспектора по виробничій зоні установи молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки чергової зміни №3 старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_6 , яка була здійснена майором внутрішньої служби ОСОБА_24 , було встановлено, що ОСОБА_6 заступив на чергування з 09 год. 30.09.2014 року по 09 год. 01.10.2014 року згідно табеля постів та інструкції з організації нагляду за засудженими, які відбувають покарання у кримінально-виконавчих установах. Під час несення служби о 01-45 год. 01.10.2014 року було виявлено в підвішеному стані засудженого ОСОБА_11 відділення СВПС №3, який здійснив суїцид шляхом повішення на гілці деревини на мотузці, яка була затягнена на його шиї. Молодший інспектор відділу нагляду і безпеки старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_6 , який не в повному обсязі контролював працю та зйом засуджених з виробничої зони установи та перевірку наявності засуджених по робочих місцях, що призвело до скоєння суїциду засудженим ОСОБА_11 . Згідно з зазначеним висновком було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_6 до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани.

На підставі постанови про призначення службової перевірки від 01.10.2014 року старшого слідчого СУ прокуратури Миколаївської області ОСОБА_45 (том 1 а.к.п.93-94) було проведено службову перевірку управлінням Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області з питань можливого неналежного виконання своїх службових обов`язків службовцями Вознесенської ВК №72 щодо контролю та нагляду за засудженим ОСОБА_11 . Згідно з Висновком, затвердженим начальником УДпТСУ в Миколаївській області ОСОБА_46 від 15.10.2014 року (а.к.п.96-101 том 1), службове розслідування за фактом можливого неналежного виконання своїх службових обов`язків службовими особами Вознесенської виправної колонії (№72), що призвело до скоєння самогубства засудженим ОСОБА_11 було припинено. Разом із тим у висновку зазначено (а.к.п.98 том 1), що після прибуття засудженого ОСОБА_11 до Вознесенської ВК-72, соціальні зв`язки з дружиною та іншими родичами дещо послабилися. Так, відповідно до картки обліку побачень, видачі посилок (передач) та бандеролей, засуджений ОСОБА_11 в період з серпня 2012 року по березень 2013 року мав 4 побачення з дружиною та 1 з мамою, отримав 2 посилки та 2 передачі. З березня 2013 року засуджений ОСОБА_11 з родичами або іншими особами побачень вже не мав, а з грудня 2013 року не отримував ні посилок, ні передач. Протягом всього часу засуджений ОСОБА_11 особисте листування не вів, кореспонденцію не від кого не отримував. 30.09.2014 року ОСОБА_11 був залучений до праці, відповідно до рознарядки до дільниці переробка вторинної сировини. Засуджені, які працювали разом із засудженим ОСОБА_11 , в цей день вказують на те, що той переймався вже декілька днів про відсутність будь-якого зв`язку з дружиною. Зв`язок з дружиною підтримував за допомогою мобільного терміналу. Останнього дня дружина нібито не брала зовсім слухавку з невідомих причин. Після закінчення робочого дня, засуджений ОСОБА_11 відмовився йти разом із засудженими до лазні.

У вказаному Висновку (а.к.п.99 том 1) зазначено, що начальником відділення СПС №3 лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_47 не було вжито належних заходів щодо вивчення особистості засудженого ОСОБА_11 за час його відбування покарання в установі. Також, зовсім відсутня інформація про результати спостереження за поведінкою засудженого ОСОБА_11 в розділі УІІ Програми.

Також у Висновку (а.к.п.100 том 1) зазначено, що аналізуючи дані Журналу №1022 «Погодинних перевірок адміністрацією установи засуджених на робочих місцях» встановлено, що молодші інспектори відділу нагляду та безпеки, які несли службу у промисловій зоні установи, систематично проводили перевірки наявності засуджених на промислових об`єктах, де вони задіяні.

Таким чином, судом на підставі досліджених доказів не було встановлено, що результатом неналежного виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 як службовими особами своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них є самогубство засудженого ОСОБА_11 , яке, на думку сторони обвинувачення, є тими тяжкими наслідками, що дозволяє кваліфікувати їх дії за ч.2 ст.367 КК України.

Стороною обвинувачення наданими доказами доведено неналежне виконання обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 , як службовими особами, своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, проте не доведено наявність прямого безпосереднього причинного зв`язку між їх діями у вигляді неналежного виконання службових обов`язків та наслідком у вигляді самогубства ОСОБА_11 .

Тому у діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, оскільки між їх бездіяльністю і смертю ОСОБА_11 прямого причинного зв`язку немає.

Згідно із ч.2 ст.367 КК України встановлена кримінальна відповідальність лише за умисне неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки тобто службову недбалість.

Характерною ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є те, що службова недбалість - це єдиний необережний злочин у сфері службової діяльності. З суб`єктивної сторони він характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути заподіяно тяжкі наслідки, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано тяжких наслідків, хоча повинна була і могла це передбачити).

Проте, з огляду на надані стороною обвинувачення докази, судом не було встановлено наявності в діях обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 їх вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинною недбалості.

З огляду на досліджені судом докази та враховуючи встановлені обставини, - обвинувачені не передбачали і не могли передбачити спроби засудженого ОСОБА_11 вчинити самогубство з огляду на наступне.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_27 , який є психологом установи, засуджений ОСОБА_13 мав низький рівень до суіцидальних проявів. На профілактичному обліку ОСОБА_13 не перебував. За результатами тестування через деякий час щодо стану адаптації мав його задовільний показник. Особисто до психолога ОСОБА_13 не звертався, працював, останній раз у психолога був у травні 2014 року, оскільки засуджені, які мають стабільний стан, - перевіряються психологом 1 раз на рік. На думку психолога, причиною того, що сталося, могли бути причини сімейного характеру. Крім того, засуджений ОСОБА_13 перестав отримувати від родичів посилки, передачі, побачень з ними теж не було.

Родичі засудженого ОСОБА_11 його дружина та мати, ОСОБА_34 та ОСОБА_9 , суду пояснили, що останній нічого не повідомляв їм про наміри вчинити самогубство, про причини, що могли викликати такі дії. Так само і засудженим, які разом відбували покарання із засудженим ОСОБА_11 свідкам ОСОБА_30 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_33 , - нічого не було відомо про наміри ОСОБА_11 , вони лише відзначали, що він чекав побачення з дружиною та переживав відсутність спілкування із нею.

Згідно з характеристикою на засудженого ОСОБА_11 від 01.10.2014 року (а.к.п.60 том 1) він з 29.05.2012 року відбував покарання у ВК-72, за період відбування покарання мав 4 стягнення, 3 з яких зняті та погашені у встановленому законом порядку та 4 заохочення. У відношенні до працівників установи чемний, був працевлаштований на виробничій зоні установі до деревообробної дільниці. Участі у суспільно-корисному житті відділення та в програмах диференційованого виховного впливу не приймав. Востаннє на тривале побачення до ОСОБА_11 дружина приїжджала в березні 2013 року, остання посилка була надіслана в грудні 2013 року. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримував рівні, доброзичливі стосунки.

Згідно з довідкою по особовій справі засудженого (а.к.п.62 том 1) ОСОБА_11 соціально-корисні зв`язки підтримував з матір`ю, братом та співмешканкою.

Як вбачається із психологічної характеристики від 01.10.2014 року (том 1 а.к.п.63) у засудженого ОСОБА_11 суіцидальних спроб, самокалічення та суіцидальних намірів - не було. На профілактичному обліку у психолога установи не перебував.

У маршрутній картці молодшого інспектора виробничої зони (де зазначено анкетні дані осіб, які схильні до втечі та до суїциду) - засуджений ОСОБА_11 серед таких засуджених не значився (а.к.п.129-143 том 1).

Частина 6 ст.284 КПК України передбачає, що якщо обставини, передбачені пунктом 2 частини першої цієї статті (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення), - виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Згідно ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Частина 3 ст.373 КПК України передбачає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами не доведена вина ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_41 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України та не доведено наявність прямого безпосереднього причинного зв`язку між їх діями та наслідком у вигляді самогубства ОСОБА_11 , що в свою чергу свідчить про відсутність в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а тому вони мають бути виправдані з цієї підстави.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - виправдати через відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу:

Суддя: