Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/475/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2015 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження № 1-кп/552/68/15 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Гадяцького району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не судимого, молодшого сержанта військової служби за призивом під час мобілізації, водія роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 28 квітня 2014 року, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 , являючись молодшим сержантом військової служби за призовом під час мобілізації та обіймаючи посаду водія роти матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , усупереч вимог ст.ст. 4, 11, 16, 28, 30, 37, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 02 жовтня 2014 року близько 8 години за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), без поважних на те причин умисно, відкрито відмовився виконати наказ командира частини (по стройовій частині) №186 від 01 жовтня 2014 року, відповідно до якого повинен вибути у відрядження 02 жовтня 2014 року до АДРЕСА_3 для виконання завдань щодо посилення охорони сухопутної ділянки державного кордону у відрядження не вибув, залишившись у місті Полтава, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

Під час підготовчого судового засідання між прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 03.02.2015 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.402 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, а також покладення судом на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
угоду від 03 лютого 2015 року по кримінальному провадженню № 1-кп/552/68/15 про

визнання винуватості укладену між Прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий ОСОБА_1