Справа № 361/2769/15-к
Провадження № 1-кп/361/193/15
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
21 квітня 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, із середньою освітою, офіційно тимчасово не працюючої, заміжньої, маючої троє неповнолітніх дітей, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , міра запобіжного заходу була обрана 19 лютого 2015 року слідчим суддею у виді домашнього арешту, строк застосування до 19 квітня 2015 року, раніше не судиму,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.396ч.1 КК України,-
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваної ОСОБА_5 під час досудового розслідування згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувалися, окрім міри запобіжного заходу, яка обрана ОСОБА_5 слідчим суддею 19 лютого 2015 року у виді домашнього арешту на строк до 19 квітня 2015 року.
Ухвалою суду від 16 квітня 2015 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені судом до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 17 квітня 2015 року, але в зв`язку з неявкою захисника обвинуваченої судове засіданн перенесено на 21 квітня 2015 року.
Сьогодні в судове засідання прибули прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав про необхідність призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам чинного законодавства.
Захисник ОСОБА_4 вважала, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, обвинуваченій ОСОБА_5 інкримується не повідомлення про вчинений злочин, але злочином може бути тільки визнаний судом факт. Вироку по вказаних обставинах ще не має і неможе бути притягнутою особа до кримінальної відповідальності за приховування злочину, який ще не встановлений в законному порядку. Таким чином, на думку захисника обвинувальний акт необхідно повернути прокурору на дооформлення. Обвинувачена ОСОБА_5 повністю підтримала думку свого захисника.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників процесу суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Згідно до вимог ст.314ч.3п.3 КПК України, суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.291ч.2п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті(частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт, щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , як того вимагає чинна норма процесуального закону, не відповідає вищенаведеним вимогам, складений на низькому професійному рівні, не містить правильного викладу анкетних даних обвинуваченої, формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та обвинувачення, зокрема не конкретизоване пред`явлене обвинувачення за ст.396ч.1 КК України.
Зокрема, вказане формулювання обвинувачення не розкриває суті інкримінованого злочину, а саме об`єктивної сторони. Склад вказаного злочину є формальним і з об`єктивної сторони приховування злочину полягає в заздалегідь не обіцяному переховуванні злочину, яке може бути вчинене тільки шляхом активної поведінки дії. Кримінально караним є приховування лише тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
З пред`явленого обвинувачення не вбачається, що був вчинений особливо тяжкий злочин і що данний факт встановлений. Проте, що відбулось приховування тяжкого злочину повинно бути підтвердженим, що такий злочин мав місце, тобто був скоєнний, а факт наявності злочину повинно бути підтверджено вироком суду, який набрав законної сили.
Пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення не вказує, що мав місце встановлений факт злочину, який підтверджений вироком суду.
Вказані недоліки порушують права обвинуваченої ОСОБА_5 на захист, оскільки обвинувачення не конкретне, фактичні обставини викладені поверхнево, не вказано, що мав місце злочин, який підтверджений вироком суду, що вступив в законну силу і такі обставини позбавляють можливості обвинуваченої належним чином захищатись від такого обвинувачення.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваної ОСОБА_5 прокурор порушив вимоги чинного законодавства.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_5 належного захисту, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права обвинуваченої на захист, передбачені п.1ч.3ст.42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого б відповідав вимогам ст.374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Відповідно до вимог ч.3ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Строк обраної раніше міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 закінчився 19 квітня 2015 року.
Прокурор та захисник в судовому засіданні щодо міри запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 ніяких клопотань не заявляли.
За таких обставин, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України на даний час немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 315, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1