Провадження № 11-сс/780/524/14 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 18.12.2014

УХВАЛА
Іменем України
18 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ 2-го МВМ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні дитину 1999 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 03.08.2006 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з іспитовим терміном 3 роки; 11.05.2007 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений з місць позбавлення волі 23.12.2011 р. по відбуттю строку покарання; 19.10.2012 р. вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, 18.03.2014 р. ухвалою Апеляційного суду Київської області звільнений від подальшого відбування покарання через тяжку хворобу;

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні СВ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0005367 від 02.12.2014, в ході якого встановлено, що 01 грудня 2014 року, близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись разом з ОСОБА_9 неподалік магазину «Катрін», що розташований по вул. Славіна, 48 в м. Біла Церква, побачили ОСОБА_10 , після чого почали з ним спілкуватись. В подальшому, ОСОБА_10 , із дружних намірів вирішив пригостити останніх спиртним, на що ті погодились. Випивши спиртне, яке придбав ОСОБА_10 , останні, припускаючи, що ОСОБА_10 можуть бути цінні речі, вирішили за ним прослідкувати з метою заволодіння належним йому майном та грошовими коштами. Коли ОСОБА_10 повертав із вул. Славіна на вул. Зелену, що в м. Біла Церква, то ОСОБА_8 і ОСОБА_9 почали наздоганяти його. Далі, з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_9 штовхнув обома руками в спину ОСОБА_10 . Від вказаного поштовху останній не втримав рівноваги та впав животом в сніг. В цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з обох сторін почали наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_10 . Після чого ОСОБА_8 притиснув обома руками ОСОБА_10 до землі, а ОСОБА_9 в цей час почав силою знімати золоту печатку 585 проби, вагою 13 грам із безіменного пальця лівої руки ОСОБА_10 . Заволодівши вказаною печаткою, ОСОБА_9 поклав її собі в кишеню та продовжуючи свої злочинні дії на відкрите заволодіння чужим майном, заліз рукою у ліву кишеню штанів ОСОБА_10 і відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 3000 гривень, які там знаходились, при цьому, вирвавши гроші разом з кишенею. З викраденим майном ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишили місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.

Слідчий СВ Білоцерківського МВ (з обслуговуванням м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , оскільки той підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років, не працює, тобто, не має законного джерела прибутку, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, продовжив антигромадський спосіб життя, знову вчинив новий умисний злочин, а тому, може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зможе виїхати в інше місто для вчинення нових злочинів, продовжити вчинення нових тяжких злочинів.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці по 01.02.2014, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 5 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що дана ухвала не відповідає вимогам закону та винесена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, оскільки, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, в тому числі і злочинів проти власності, продовжив вести антигромадський спосіб життя, почав вчиняти нові умисні злочини. Після звільнення з місць позбавлення волі вид вчиненого ОСОБА_8 злочину становить не менш значну суспільну небезпеку ніж раніше вчинювані ним злочини, а також те, що останній не працює, не має постійного джерела прибутку, що створює передумови для вчинення ним нових злочинів, а вказане свідчить про те, що перебуваючи на свободі, останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зможе виїхати в інше місто для вчинення нових злочинів, продовжити вчинення нових тяжких злочинів, впливати на потерпілого та свідків, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_8 не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку сторін кримінального провадження: прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту слідчий суддя врахував положення вищенаведених норм процесуального закону.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СВ 2-го МВМ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005367 від 02.12.2014.

03 грудня 2014 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий мотивує тим, що підозрюваний раніше судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, вчинив новий тяжкий умисний злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зможе виїхати в інше місто для вчинення нових злочинів, продовжити вчинення нових тяжких злочинів, та що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам.

Однак, чим саме підтверджується наявність ризиків, зазначених у клопотанні та чому слідчий прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного, в клопотанні слідчого не зазначено. Не довів цих обставин і прокурор як при розгляді клопотання слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду, так і при розгляді справи апеляційним судом.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обгрунтовано дійшов висновку, що слідчим не наведено всіх обставин, які вказують на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а прокурором в суді не доведено наявність підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам, також слідчим суддею належним чином враховано особу підозрюваного, який хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, проте, має постійне місце проживання, хворіє на туберкульоз, вірусний гепатит В та С, ВІЛ інфекцію, має на утриманні неповнолітню дитину 1999р. народження.

За таких обставин слідчий суддя обґрунтовано відмовив слідчому в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Крім того, в ході апеляційного розгляду прокурор не заперечував того факту, що ОСОБА_8 не порушує обраний йому запобіжний захід у виді домашнього арешту та повністю виконує покладені на нього обов`язки.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді відповідає вимогам закону і є обгрунтованим.

Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для визнання ухвали слідчого судді незаконною, колегією суддів не встановлено та підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2014 року, якою відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3