Справа
№ 407/5675/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2013 року Антрацитівський
міськрайонний суд Луганської області

у складі :

головуючого-судді
: Бабічевої Л.П.

при секретарі
: Колчиній Н.В.

за участю
прокурора : Пуригіної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Антрацит
кримінальне провадження № 0002467 за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Антрацит Луганської області,
громадянина України, розлученого, з
середньо - спеціальною освітою, який не
працює, раніше судимого: 02.11.2012 року
Антрацитівським міськрайонним судом
за ч.1 ст. 164 КК України до 1 року
обмеження волі із застосуванням ст. 75
КК України з іспитовим строком на 1 рік,
який зареєстрований та мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, -

за ст. 164 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И
В:

Обвинувачений ОСОБА_1, будучи 02.11.2012
року засудженим Антрацитівським
міськрайонним судом за ч.1 ст. 164 КК
України до 1 року обмеження волі із
застосуванням ст. 75 КК України з
іспитовим строком на 1 рік, знову
вчинив злочин за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_1 згідно рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
від 06.04.2005 року зобов'язаний до сплати
аліментних платежів на користь
потерпілої ОСОБА_2 на утримання
дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у
розмірі 1/ 4 частини з усіх видів
заробітку, щомісячно до повноліття
дитини, починаючи з 24.03.2005 року.

Однак, обвинувачений ОСОБА_1 злісно
ухиляється від сплати аліментів,
рішення суду не виконує, не приймає
заходів щодо працевлаштування, на
попередження державного виконавця про
кримінальну відповідальність за
ухилення від сплати аліментів не
реагує, аліменти не сплачує в повному
обсязі та регулярно, внаслідок чого з
01.10.2012 року та станом на 01.11.2013 року ( з
урахуванням сплачених сум: квитанції
на загальну суму - 758 грн. 94
коп.) має заборгованість по аліментам в
сумі 9889 грн. 36 коп., що сукупно перевищує
суму відповідних платежів за шість
місяців.

Допитаний у судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
скоєнні злочину при вищевикладених
обставинах визнав повністю та щиро
розкаявшись у вчиненому пояснив, що
дійсно він не платить аліменти
регулярно та в повному обсязі, ніде не
працює, до центру зайнятості щодо
працевлаштування в 2012 р. - 2013 р. не
звертався, інвалідом не являється, у
нього відсутні будь-які поважні
об'єктивні причини для несплати
аліментів. В даний час він виплатив
потерпілій лише 200 грн. в рахунок
заборгованості по аліментах.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченим, його вина
підтверджується:

- показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка у
судовому засіданні підтвердила, що
обвинувачений ОСОБА_1 не платить
аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
іншої допомоги не надає, з 01.10.2012 року
має заборгованість по аліментам у
розмірі 9889 грн. 36 коп.;

- довідкою та розрахунком відділу ДВС
Антрацитівського МРУЮ від 30.10.2013 року,
згідно якої заборгованість по
аліментам обвинуваченого ОСОБА_1 за
період з 01.10.2012 року по 01.11.2013
року ( з урахуванням сплачених сум 758 ,94
грн.) становить 9889 грн. 36 коп., що
сукупно перевищує суму відповідних
платежів за шість місяців
( а.с. 26-28);

- рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду від 06.04.2005 року,
згідно якого стягнуто з
обвинуваченого ОСОБА_1 аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/ 4
частини з усіх видів заробітку,
щомісячно до повноліття дитини,
починаючи з 24.03.2005 року ( а.с. 35).

Інші докази у справі стосовно
фактичних обставин справи, які ніким з
учасників процесу не оспорюються та
останні правильно розуміють зміст цих
обставин, за згодою учасників судового
провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України судом не досліджувались.

Заслухавши обвинуваченого, прийнявши
до уваги добровільне визнання ним
своєї вини, оцінивши досліджені судом
докази, суд вважає, що даний злочин
скоїв обвинувачений ОСОБА_1 та
кваліфікує його дії за ч.2 ст. 164 КК
України, оскільки він скоїв злісне
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини ( аліментів), вчинене особою,
раніше судимою за злочин, передбачений
статтею 164 КК України.

Вину обвинуваченого у скоєнні злочину
суд вважає доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому,
суд враховує суспільну небезпеку
скоєного злочину, особу
обвинуваченого, обставини, що
впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом'якшують покарання
обвинуваченого суд відносить щире
каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого суд по справі не вбачає.

З урахуванням обставини і характеру
скоєного злочину, який згідно зі ст. 12
КК України відноситься до категорії
злочинів невеликої тяжкості, особи
обвинуваченого, який має непогашену
судимість за аналогічний злочин,
посередньо характеризується за місцем
проживання, а також враховуючи те, що
обвинувачений ОСОБА_1 скоїв даний
злочин в період іспитового строку,
будучи засуджений вироком
Антрацитівського міськрайонного суду
від 02.11.2012 року за ч.1 ст. 164 КК України до
1 року обмеження волі із застосуванням
ст. 75 КК України з іспитовим строком на
1 рік, що свідчить про його небажання
стати на шлях виправлення, тому суд
вважає, що його виправлення та
перевиховання можливе лише в умовах
тримання в кримінально-виконавчій
установі відкритого типу без ізоляції
від суспільства в умовах здійснення за
ним нагляду з обов'язковим залученням
до праці, а тому суд вважає необхідним
призначити обвинуваченому покарання у
вигляді обмеження волі.

Суд вважає необхідним призначити
обвинуваченому остаточне покарання за
правилами, передбаченими ст. 71 КК
України, т.б. за сукупністю вироків,
частково приєднавши до покарання,
призначеного за даним вироком,
невідбуту частину покарання за
попереднім вироком Антрацитівського
міськрайонного суду від 02.11.2012 року.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374
КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст.164 ч.2 КК
України і призначити покарання у
вигляді 2 ( двох ) років обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до покарання,
призначеного за даним вироком,
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Антрацитівського
міськрайонного суду від 02.11.2012 року у
вигляді 6 місяців обмеження волі та
остаточно призначити до відбуття 2 (
два) роки 6 ( шість) місяців обмеження
волі.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_1 до набрання вироком законної
сили залишити без змін - особисте
зобов'язання.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Луганської області
через Антрацитівський міськрайонний
суд протягом тридцяти днів з дня його
проголошення.

Копію вироку вручити негайно після
його проголошення обвинуваченому та
прокурору.

Суддя Антрацитівського

міськрайонного суду
Л. П. Бабічева