Справа № 172/1629/14-к
Провадження № 1-кп/191/120/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гуляйполе Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня-

спеціальна, розлученого, працюючого на Дніпропетровському тепловозо- ремонтному заводі складальником потягів транспортного цеху, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

а також за участю:

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 02.11.2014 року приблизно о 18.00 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою зустрічі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою у нього була попередня домовленість про побачення, прибув до будинку, в якому мешкає ОСОБА_10 в с. Солонці Васильківського району, де неподалік зустрів ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , направившись в напрямку свого будинку, де на шляху між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 сталася словесна сварка, в ході якої ОСОБА_9 висловила відсутність бажання іти з ним та направилася в напрямку будинку ОСОБА_11 . На це ОСОБА_7 став вимагати повернутися до нього, але ОСОБА_9 , боячись насилля з боку ОСОБА_7 , почала тікати від останнього та забігла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . На території вказаного домоволодіння ОСОБА_7 наздогнав потерпілу ОСОБА_9 та в нього виник злочинний умисел на вбивство потерпілої шляхом нанесення численних ударів по голові. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 умисно, бажаючи спричинення смерті потерпілої, наніс останній не менше чотирьох ударів руками по обличчю від чого вона впала на землю спиною, обличчям вверх. Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, ОСОБА_12 нахилився над ОСОБА_9 і обома руками почергово наніс останній по обличчю та шиї не менше 10 ударів. Коли потерпіла перестала чинити опір, ОСОБА_7 роздягнув її після чого, бажаючи довести свій умисел на умисне вбивство до кінця та бажаючи настання смерті потерпілої, наніс ОСОБА_13 ще не менше 4-х ударів по голові обома руками, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження, від яких вона померла. Вчинивши зазначені злочинні дії до кінця, ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 164 2014 Е смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії, що розвинулась внаслідок закритої тупої травми шиї з переломом хрящів гортані, на що вказує наявність прижиттєвої травми шиї та ознаки механічної асфіксії.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та пояснив, що 05.11.2014 року під час його затримання працівниками міліції він дізнався про побиття ОСОБА_9 . З 05.11.2014 року по 06.11.2014 року працівники міліції застосовували до нього фізичний та психологічний тиск, а саме, казали, що є свідки, які бачили, що він вчинив злочин, що відносно нього буде порушена кримінальна справа за зґвалтування, у зв`язку з чим він був вимушений визнати свою вину. В ході досудового розслідування він не заявляв про здійснення на нього тиску, оскільки був дуже наляканий. Протокол обшуку та протокол слідчого експерименту він не підписував. Під час слідчого експерименту він давав показання зі слів слідчого. ОСОБА_9 він знає з жовтня 2012 року, з нею разом не проживав та інтимних стосунків жодного разу не було. Останній раз він її бачив на похоронах свого сусіда 02.11.2014 року, де вжив приблизно 50 г горілки. В той день з ОСОБА_9 він не спілкувався та ніякої домовленості про побачення з нею не було. 02.11.2014 року приблизно о 17.00 годині він приходив до ОСОБА_14 по особистим справам та запитував про місце знаходження ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що в 2014 році від слідчого йому стало відомо, що ОСОБА_7 вбив його матір. До цього мати йому розповідала, що їздила в с. Солонці в гості, але до кого саме, не казала. На обліку у психіатра мати не перебувала. В той день вона була вдягнена в ті речі, як вказав обвинувачений під час слідчого експерименту. Вважає, що обвинуваченому повинна бути обрана максимальна міра покарання.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що восени 2014 року із своєю співмешканкою ОСОБА_16 зустріли сусіда ОСОБА_17 , який запитав в них: «Навіщо ви мені підкинули труп». Потім він показав їм труп жінки, яка лежала у нього в дворі біля стіни хати обличчям вверх, повністю роздягнена та була накрита листям. Коли приїхали міліція та експерт, то вони побачили, що у жінки було побите обличчя та шия. Також йому відомо, що ОСОБА_9 інколи приїжджала в с. Солонці, спілкувалась з ОСОБА_7 та вони вживали разом спиртні напої. Також вона спілкувалась з його дядьком ОСОБА_18 , у них були нормальні відносини.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що восени 2014 року із своїм співмешканцем ОСОБА_15 в селі зустріли свого сусіда ОСОБА_17 . Він показав труп жінки, яка лежала в його дворі біля хати, повністю роздягнена, обличчям вверх. Її обличчя було все в синцях, волосся в крові та на руках теж буди синці. Їй відомо, що ОСОБА_7 був знайомий з ОСОБА_9 . Вважає, що вбив ОСОБА_9 , оскільки вона бачила, як жінки виходили з будинку ОСОБА_19 з синяками. ОСОБА_20 проживала із ОСОБА_21 приблизно років 10, але він її не бив. В день похорон односельця ОСОБА_22 , точно дати не пам`ятає, вона чула, як у Кевіча дома, ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 вживали спиртні напої. Приблизно о 19.00 20.00 годині прийшов до них ОСОБА_19 та покликав ОСОБА_25 . Після цього вона ОСОБА_26 не бачила. Також зі слів ОСОБА_27 їй відомо, що у неї та ОСОБА_7 були інтимні стосунки. За 3 4 роки до вбивства декілька разів до неї приходила ОСОБА_20 вся в синцях та розповідала, що ОСОБА_19 її душив під час інтимних стосунків з ним. Тобто у нього був такий спосіб задоволення статевої пристрасті.

Експерт ОСОБА_28 суду пояснив, що свої висновки підтверджує. При дослідженні трупа були виявлені всі тілесні пошкодження. Слідів тілесних пошкоджень на зап`ястях не було. Типових тілесних пошкоджень на спині, які б свідчили про переміщення трупу, не виявлено. Синці на руках на тильній поверхні могли виникнути внаслідок її самозахисту. Під час слідчого експерименту на ОСОБА_19 ніхто тиску не чинив, він все показав та пояснив таким чином, як зазначено в протоколі слідчого експерименту. Тому локалізація тілесних ушкоджень не суперечить механізму, який показав ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_29 суду пояснив, що проживає в АДРЕСА_2 . В листопаді 2014 року ОСОБА_9 приїжджала в с. Солонці до ОСОБА_30 для проведення ремонтних робіт. 02.11.2014 року вдень ОСОБА_9 знаходилась на похоронах у ОСОБА_22 в стані алкогольного сп`яніння. Потім приблизно о 14.00 15.00 години з території двору ОСОБА_17 він чув, що ОСОБА_9 голосно розмовляла з ОСОБА_31 , але про що була розмова, пояснити не може. Також 02.11.2014 року приблизно після 18.00 години до нього додому приходив ОСОБА_7 та питав про місце знаходження ОСОБА_9 , так як хотів вступити з нею в статеві стосунки. До цього випадку ОСОБА_9 розповідала йому про її інтимні стосунки з ОСОБА_19 , під час яких він її душив. Також і ОСОБА_19 розповідав йому, що міг душити жінку під час інтимних стосунків, оскільки таким чином задовольняв свою пристрасть.

Свідок ОСОБА_32 суду пояснив, що проживає в с. Солонці. 02.11.2014 року він та ОСОБА_19 знаходилися на похоронах у ОСОБА_22 , вживали алкогольні напої. Всі розійшлись приблизно о 17.00 18.00 годині. Потім приблизно через день чи два ОСОБА_18 , у якого іноді проживала ОСОБА_9 , скаржився йому, що вона не приходить додому. Потім приблизно 3 4 листопада вдень він із ОСОБА_18 підходили до двору ОСОБА_33 , хвіртка була відчинена, хоча ОСОБА_34 її завжди зачиняв. На наступний день вони знову приходили до цього двору та хвіртка також була відчинена. Потім ОСОБА_35 йому розповів, що бачив в дворі ОСОБА_33 з-під листя ногу. Від сусідів також дізнався, що ОСОБА_9 вбив ОСОБА_7 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним вищевказаного злочину повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків, експерта та письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколом огляду місця події, а саме, території домоволодіння АДРЕСА_2 , де між парканом та хатою в горіховому листі виявлений труп жінки без одягу, розміщений на спині, нижні кінцівки випрямлені, обличчя темно-фіолетового кольору, розміщене до гори, очі закриті. На будинку також були виявлені плями темно-бурого кольору (т. 2 а. с. 10 16);

протоколом огляду трупа гр-ки ОСОБА_9 , 1961 року народження, в ході якого у неї виявлені тілесні ушкодження (т. 2 а. с. 19);

висновком судово-медичної експертизи № 164 2014 Е, згідно якого смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії, що розвинулась внаслідок закритої тупої травми шиї з переломом хрящів гортані, на що вказує наявність прижиттєвої травми шиї та ознаки механічної асфіксії. Смерть потерпілої настала внаслідок травми, тобто відноситься до категорії насильницької смерті. При дослідженні трупа виявлено синці на обличчі шиї, верхніх кінцівках, що утворились незадовго до наступу смерті від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів), якою могла бути рука, зжата в кулак, взута нога або будь-який інший тупий твердий предмет. Всі пошкодження прижиттєві, на що вказує наявність крововиливів відповідно до всіх пошкоджень. Ознак переміщення тіла при експертизі трупа не виявлено. Не виключена можливість, що потерпіла після спричинення їй всіх тілесних ушкоджень на протязі короткого проміжку часу, могла здійснювати активні дії (т. 2 а. с. 22 25);

висновком судово-медичної експертизи № 2/п 2014, згідно якого у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої кисті, які були спричинені незадовго до проведення його огляду та утворились від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий (т. 2 а. с. 38 39);

протоколом проведення слідчого експерименту, згідно якого ОСОБА_7 пояснив та показав, як 02.11.2014 року між ним та ОСОБА_9 стався конфлікт біля будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого в дворі даного будинку він наніс ОСОБА_9 більше десяти ударів руками в область голови та шиї, роздягнув її повністю та залишив в дворі. Крім цього, ОСОБА_7 в своєму будинку вказав на куртку, джинсові штани та тапочки, в яких був одягнений під час побиття ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 97 102);

постановою про визнання речовими доказами, а саме, матеріали, отримані за допомогою засобів відео фіксації, при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 (т. 2 а. с. 103);

висновком експерта № 34/164 2014 «Е», згідно якого локалізація та механізм утворення тілесних ушкоджень, вказаних під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 , не суперечить виявленим під час експертизи трупу ОСОБА_9 (т. 2 а. с. 105 106);

протоколом огляду речей ОСОБА_7 , а саме, тапочки, джинсові штани та куртка. На штанах виявлені плями речовини бурого кольору (т. 2 а. с. 107 109);

висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 1153, згідно якого одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на брюках, які належать ОСОБА_7 , від ОСОБА_9 . Походження даних слідів за рахунок крові ОСОБА_7 , крові якого властивий антиген Н, виключено (т. 2 а. с. 119 122);

висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 1152, згідно якого одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові в двох зіскобах, вилучених з місця події, від ОСОБА_9 , крові якої властивий виявлений антиген А (т. 2 а. с. 125 127);

висновком судово-медичної цитологічної експертизи № 886, згідно якого враховуючи групову приналежність крові ОСОБА_7 , не можна виключити можливість її домішку в слідах крові у піднігтьовому вмісті рук потерпілої (т. 2 а. с. 132 135);

постановою про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання (т. 2 а. с. 144 145);

висновком додаткової судово-медичної експертизи № 5/164 2014, згідно якого з урахуванням динаміки трупних явищ, виявлених при експертизі трупа, а також відомих умов перебування трупа, смерть потерпілої ОСОБА_9 настала більш ніж за одну добу до моменту огляду трупа (т. 1 а. с. 113 114).

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні ним вищевказаного злочину також підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_7 в присутності понятих та судмедексперта надав показання, аналогічні тим, що зазначені в протоколі слідчого експерименту, а також пояснив, що мав інтимні стосунки з ОСОБА_9 та 02.11.2014 року знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Судова колегія за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює зазначені докази як належні, допустимі, достовірні та взаємопов`язані.

Досліджені в ході судового розгляду висновок судово-медичної цитологічної експертизи № 887 та протоколи обшуків (а. с. 60 61, 66 67, 71 72) судова колегія не приймає до уваги як належні докази, оскільки вони не містять жодних фактичних даних, які мають значення для кримінального провадження та не узгоджуються з іншими вищевказаними письмовими матеріалами кримінального провадження, з показаннями потерпілого і свідків.

Доводи обвинуваченого щодо застосування до нього фізичного та психологічного тиску, внаслідок чого він вимушений був надати неправдиві свідчення під час слідчого експерименту, не знайшли свого повного підтвердження, оскільки жодного належного їм доказу суду надано не було. Дані доводи були спростовані показаннями експерта ОСОБА_28 , з яких вбачається, що під час слідчого експерименту на ОСОБА_7 ніхто тиску не чинив, він все показав та пояснив таким чином, як зазначено в протоколі слідчого експерименту. Згідно висновку про результати службового розслідування за заявою ОСОБА_7 факт щодо вчинення відносно нього фізичного та психологічного впливу з боку співробітників Васильківського РВ ГУМВС не знайшов свого підтвердження (т. 1 а. с. 91 92). Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2/п 2014 у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої кисті, які були спричинені незадовго до проведення його огляду, але зі слів ОСОБА_7 встановлено, що під час його затримання будь-яких фізичних та психічних дій відносно нього співробітники міліції не здійснювали (т. 2 а. с. 38 39). Згідно листа СІЗО м. Дніпропетровська № 3/19 9642 тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 13.11.2014 року не зафіксовано та за медичною допомогою до працівників медичної частини він не звертався.

Згідно судово-психіатричної експертизи № 358 ОСОБА_7 хронічним душевним захворюванням в період інкримінованого йому діянню не страждав та на даний час не страждає. Виявляв раніше та виявляє на даний час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, випробовуваний не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності. За своїм психічним станом на той період часу та на даний час він міг та може розуміти значення своїх дій (бездіяльності) та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а. с. 138 140).

До невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини судова колегія відноситься критично та розцінює як спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення та бажання уникнути відповідальності, оскільки його вина повністю доведена в ході судового слідства, а саме, поясненнями потерпілого, свідків, експерта, дослідженими письмовими доказами, в тому числі висновками експертиз, які підтверджують його причетність до скоєного злочину, а також логічними та послідовними показами самого обвинуваченого, які він надав під час слідчого експерименту в присутності свого захисника, понятих та судмедексперта. Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченому судова колегія враховує ступінь тяжкості та характер скоєного злочину, який згідно ст.. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину не визнав, у скоєному не розкаявся.

Пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України судовою колегією не встановлено.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст.67 КК України колегія суддів враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказані обставини, а також думку потерпілого щодо міри покарання, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України.

Крім того, в підтвердження даної позиції Європейський суд з прав людини, практика якого у відповідності до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справ застосовується як джерело права, у справі „Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі „Бакланов проти Росії" (рішення від 9.06.2005 року), так і в справі „Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005 року) суд зазначив, що „досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 06.11.2014 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази, що знаходяться в камері схову речових доказів Васильківського РВ згідно квитанції № 256 (а .с. 145), знищити; матеріали, отримані за допомогою засобів відео фіксації при проведенні слідчого експерименту (а. с. 103), зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_1