Справа № 667/969/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження № 667/969/14-к за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження .

Сторони кримінального провадження:

скаржник: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_4

прокурор: ОСОБА_5

слідчий : ОСОБА_6

встановив :

Скаржник звернувся зі скаргою, у якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження постановлену старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 22 січня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016 за її заявою про вчинення що до неї кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України , зазначаючи те що вказана постанова прийнята слідчим з порушенням вимог ч.2 ст. 9 КПК України . Вказану постанову отримала 26 січня 2014 року.

В судовому засіданні скаржник та її захисник підтримала подану скаргу і просила суд задовольнити її посилаючись на підстави викладені в ній.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги і просили суд відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю оскільки оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши учасників кримінального провадження , дослідивши надані ними матеріали , судом встановлено те що: 19 серпня 2013 року до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_7 за № 0000016, щодо вчинення проти неї кримінального правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.365 КК України. Вказані відомості внесено до ЄРДР на підставі ухвали Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 серпня 2013 року . Зазначену ухвалу суду прийнято в ході розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 якій пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 191 , ч.2 ст. 384, ч.2 ст. 383 КК України, для перевірки органами досудового слідства заяви ОСОБА_3 , щодо вчинення відносно неї , під час її допиту в якості свідка слідчим Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_8 та іншими невстановленими співробітниками злочинних дій.

Як слідує з протоколу допиту ОСОБА_3 від 21 серпня 2013 року, коли її було допитано в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000016 , вона вказувала на час, місце та обставини, за яких відносно неї було вчинено кримінальне правопорушення двома , раніше невідомими їй співробітниками міліції. Аналогічні покази , що до цих же обставин вона давала при її додатковому допиті в якості потерпілої і 28 серпня 2013 року де вона зазначала про відсутність її добровільної згоди на участь у проведенні тестування на поліграфі .

22 січня 2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування, прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження , у зв`язку з відсутністю в діях співробітників діях заступника начальника Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_9 , начальника СКР Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_10 , оперуповноваженого СКР Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_11 , слідчих СВ Цюрупинського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ознак складу злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні , а ст.92 КПК України окреслено вичерпне коло осіб на яких покладено обов`язок доказування , до яких віднесено слідчого та прокурора і лише у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення на потерпілого . Доказування , в сенсі положень ст. 92 КПК України , означає що слідчий та прокурор зобов`язані зібрати , процесуально зафіксувати , перевірити і оцінити докази , обґрунтувати ними наявність або відсутність обставин перерахованих у ст. 91 КПК України . Порядок та форми прийняття процесуальних рішень слідчим або прокурором визначений ч.3-7 ст. 110 КПК України. Якими може бути або постанова або обвинувальний акт.

Як слідує з копії вироку Цюрупинського районного суду Херсонської області постановленого 22 січня 2014 року відносно ОСОБА_3 , який не набрав законної сили , та який надано суду слідчим в заперечення на подану скаргу , слідує що існує свідок який був присутній в Цюрупинському РВ при її допиті слідчим ОСОБА_8 , однак як слідує зі змісту оскаржуваного рішення вказаний свідок не допитувався про що також не заперечував в судовому засіданні слідчий посилаючись на те що клопотання про його допит не було заявлено ОСОБА_3 , також у зв`язку з відсутністю на його думку такої необхідності.

Оскільки слідчим не було перевірено та дано відповідно оцінку доказам на які посилається заявник як в частині перевірки її доводів щодо здійснення відносно неї психологічного тиску з боку слідчого Цюрупинському РВ ОСОБА_8 так і щодо добровільності її участі у проведенні досліджень на поліграфі суд вважає що скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 22 січня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1