Справа № 683/3583/14-к
1-кс/683/259/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року м.Старокостянтинів
Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ст..лейтенанта міліції ОСОБА_6 про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.06.2012р. відносно ОСОБА_7 за ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2015р. ОСОБА_4 звернувсь до суду з скаргою на постанову ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_6 про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.06.2012р. відносно ОСОБА_7 за ст.190 КК України. В обґрунтування скарги посилавсь на те, що протягом 2010-2011р. сестра його дружини - ОСОБА_7 шахрайським способом заволоділа його грошовими коштами в сумі 1100 грн. В червні 2012р. він звернувсь до райвідділу міліції з заявою про притягнення даної особи до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України. Однак, 12 червня 2012р. ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ст..лейтенанта міліції ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у порушення кримінальної справи за вищевказаним фактом відносно ОСОБА_7 . Про дану постанову йому стало відомо, у 2012 році, коли він безпосередньо звернувсь до райвідділу міліції.
В суді скаржник та його представник підтримали скаргу, просять її задовольнити, з вищенаведених підстав та скаржник доповнив, що фактично він передав для ОСОБА_7 500 грн., далі 350, з яких вона повернула йому через невеликий проміжок часу 50 грн., та передав для останньої продукти для відгодівлі свиней на суму 300 грн. Тому він і вважає, що ОСОБА_7 шахрайським способом заволоділа його грошовими кошами, а саме, на суму 1100 грн. Також, скаржник повідомив, що постанову він не оскаржував, так як є юридично не обізнаним.
Прокурор заперечує проти задоволення даної скарги з тих підстав, що КПК України редакція 1960 р. було визначено 7 денний строк для оскарження постанови про відмову в порушення кримінальної справи, а скаржник пропустив цей строк без поважних причин.
Заслухавши пояснення скаржника, його представника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та попередньої перевірки, проведеної Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області і по яким прийнято постанову, що оскаржується, приходжу до висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Положеннями ст. 236-1 КПК України редакції 1960 року, якими суд керується при розгляді даної скарги було визначено, що постанову про відмову в порушення кримінальної справи може бути оскаржено протягом 7 дні з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасування постанови.
Так, судом встановлено, що 09.06.2012р. ОСОБА_4 , звернувсь до Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області з заявою про злочин про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за ст.190 КК України за заволодіння його грошовими коштами в сумі 1100 грн. (а.с.2 матеріалів перевірки №1208).
12.06.2012р. ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_6 винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за ст.190 КК України, оскільки в її діях відсутній склад, зазначеного злочину і між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 існують цивільно-правові відносини.
Про прийняте рішення того ж дня було направлено повідомлення ОСОБА_4 , вих. №6422 від 12.06.2012р. і сам скаржник в суді визнав, що про оскаржувану постанову йому стало відомо в тому ж , 2012 році.
Тобто, скаржник без поважних причин пропустив строк оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи і в суді не обґрунтував поважність такого пропуску.
Посилання скаржника на ті обставини, що він пропустив строк оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, оскільки він є юридично не обізнаним, суд не приймає до уваги, оскільки скаржник є особою повнолітньою, працездатною і мав змогу звернутись за юридичною допомогою до адвоката, що він й зробив на даний час.
Крім того, в судому засіданні встановлено, що скаржник передав для ОСОБА_7 500 грн. у 2010р., далі надав 350 гр. у 2011р. з яких остання повернула 50 грн. через невеликий проміжок часу та передав для останньої продукти для відгодівлі свиней на суму 300 грн.
Отже, що ОСОБА_4 , фактично передав для та ОСОБА_7 850 грн., з яких остання йому не повернула 800 грн., а 300 грн., як зазначає скаржник взагалі не передавались ОСОБА_7 , оскільки ця сума є вартістю продуктів харчування, що ОСОБА_4 передав для ОСОБА_7 для відгодівлі свині, яку ОСОБА_7 зобов`язалась передати для ОСОБА_4 , як розрахунок за надані ним вищевказані кошти.
З наведено вбачається, що між даними особами існують цивільно - правові відносини і співробітником Старкостянтиніського райвідділу міліції правильно зроблено висновок про відсутність у ОСОБА_7 ознак складу злочину, передбаченого ст.190 КК України та правомірно винесено постанову про відмову у порушенні щодо неї кримінальної справи за ст.190 КК України.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що підстав для задоволення даної скарги не має, так як попередня перевірка проведена в повному обсязі та відповідно до вимог чинного законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 236-1 236-2 КПК України ,-
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову ДІМ Старокостянтинівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_6 про відмову в порушенні кримінальної справи від 12.06.2012р. відносно ОСОБА_7 за ст.190 КК України.
На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області.
Суддя