Номер провадження: 11-кп/785/447/15
Номер справи місцевого суду: 523/509/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі кримінальне провадження №0003617 від 13.06.2013 рокуза апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2015 року щодо,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

встановив:
Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 , перебуваючи 12 червня 2013 року на зупинці громадського транспорту біля будинку №19 по вул. Генерала Бочарова в м. Одесі, побачив службовий автомобіль патрульної служби органу внутрішніх справ, став нервувати, внаслідок чого дістав із кишені одягу поліетиленовий пакет з поміщеним до нього для власного споживання особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною масою у сухому залишку 10,12 гр., та викинув його від себе на асфальт.

Оскаржуваним вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним та засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк на один рік. На підставі ст.44 КК України, ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», пункту «в» ст.1 та ст.12 Закону України «Про амністію у 2014 році», ОСОБА_8 звільнений від відбування зазначеного покарання внаслідок амністії. Вироком суду з обвинуваченого ОСОБА_8 стягнуто на користь держави судові витрати у сумі 880 гривень 20 копійок. Доля речових доказів вирішена у відповідності до положень ст.100 КПК України. Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вироком суду скасований.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи встановлені судом обставини та кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення, та призначеного покарання, адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та не стягувати витрати на проведення експертизи з обвинуваченого ОСОБА_8 мотивуючи це скрутним матеріальним становищем обвинуваченого, оскільки він є єдиним годувальником у своїй сім`ї, яка складається з жінки, яка не працює, в зв`язку з вагітністю, а також двох малолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, просив вирок суду залишити без змін; заслухавши адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги адвоката; провівши судові дебати; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного ОСОБА_8 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги

Що стосується доводів адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо зміни вироку суду в частині стягнення судових витрат за проведення експертизи, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Дані вимоги закону районний суд виконав.

Твердження захисника про тяжкий матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставними, оскільки захисник не надав апеляційному суду жодного документального підтвердження щодо матеріального стану обвинуваченого. Доводи щодо перебування на утриманні обвинуваченого жінки та двох неповнолітніх дітей, також не підтверджені документально, оскільки відомості щодо батьківства обвинуваченого відносно одної неповнолітньої дитини - ОСОБА_8 , які зазначені в копії свідоцтва про народження дитини, яка була надана суду захисником, не є підтвердженням факту утримання цієї дитини саме обвинуваченим.

Разом з цим, з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, апеляційним судом встановлені підстави для зміни вступної частини оскаржуваного вироку, з огляду на те, що посилання суду на те, що ОСОБА_8 є батьком двох неповнолітніх дітей є безпідставним, оскільки з копій свідоцтв про народження дітей, які були надані адвокатом ОСОБА_7 вбачається, що обвинувачений є батьком тільки неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в свідоцтві про народження другої дитини вказана інша особа (а.с. 48-49).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, вирок зміні, з виключенням з вступної частини вироку посилання суду на те, що обвинувачений ОСОБА_8 є батьком двох неповнолітніх дітей.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 408, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2015 року задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2015 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України змінити.

Виключити з вступної частини вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2015 року відносно ОСОБА_8 , засудженого за ч. 2 ст. 186 КК України посилання на наявність у обвинуваченого двох малолітніх дітей, зазначивши що обвинувачений ОСОБА_8 є батьком одної малолітньої дитини.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду
Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4