справа №1-139/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007 року Городнянський районний суд Чернігівської
області у складі:

головуючого - судді Криворученко
Д.П.,

при секретарі - Дударенко Ю.П.,

3 участю прокурора - Гадзан І.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі
суду у м. Городня
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Чернігів, українця, громадянина України, освіта
повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
проживаючого у АДРЕСА_1,

у скоєні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Чернігів, українця, громадянина України, освіта
повна загальна середня, одруженого /на утриманні малолітня дитина/, не
працюючого, раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_2,

у скоєні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в порушення діючого законодавства про порядок
здійснення операцій з металобрухтом, без державної реєстрації і не маючи
відповідного дозволу /ліцензії/, одержання якого передбачено законодавством, в
селах В. Дирчин та Конотоп, Городнянського району, на автомобілі марки
„Москвич-412" реєстраційний номер 2056 ЧНМ з причепом, займалися
закупівлею металобрухту у населення по ціні 40 коп. за кілограм, з метою здачі
його на законний пункт прийому металобрухту в м. Чернігів за дорожчою ціною.

Так, 26 червня 2007 року в с В.Дирчин, Городнянського району, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
придбали приблизно 50 кг металобрухту у ОСОБА_3, розрахувавшись з ним ланцюгом
гнойо-транспортера, який прийняли як брухт металу раніше. Цього ж дня, у с В.Дирчин, вони
пропонували здати металобрухт гр-ам ОСОБА_4 та ОСОБА_5, але металобрухту у останніх не було. У цей же день в с Конотоп
Городнянського району, у незнайомого чоловіка, вони прийняли біля 150 кг
металобрухту по ціні 40 коп. за кілограм, а у селі В.Дирчин у незнайомого
чоловіка прийняли біля 120 кг металобрухту по тій же ціні.

Актом контрольного зважування було встановлено, що в причепі автомобіля, на
якому скуповували брухт металу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, знаходиться 764 кг чорного та З кг кольорового металу.

У судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, свою вину у пред'явленому їм обвинуваченні по ч.1 ст. 213 КК України визнали
повністю і підтвердили обставини
скоєного злочину, викладені у
обвинуваченні. У скоєному щиро каються, зобов'язується більше
не займатись здійсненням незаконних операцій з металобрухтом.

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які
докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним
дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини
підсудних та кваліфікація їх дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудними та
іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності
сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в
апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а їх
дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення операцій з
брухтом кольорових і чорних металів без державної реєстрації і не маючи
спеціального дозволу /ліцензії/, одержання якого передбачено законодавством.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудним, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних - їх вік, сімейний стан,
освіту, наслідки, що настали від злочину, відсутність цивільного позову по
справі, задовільні характеристики за місцем проживання, той факт що вони раніше
не притягувались до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом'якшує покарання підсудним, суд вважає - щире каяття, а
обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи той факт що підсудні не працюють і не
мають заробітку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції статті, якою
передбачена відповідальність за вчинений ними злочин, яке є достатнім для
виправлення підсудних та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі: металобрухт /764 кг чорного металу та 3 кг
кольорового металу/, що зберігається в Городнянському РВ УМВС України в
Чернігівській області /а.с.29/ слід відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.81 КПК
передати в доход держави .

Судові витрати
по справі відсутні.

Підстав для
обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не має.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 321-324,
332-335 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого
ч.1 ст.213 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт
на строк сто двадцять годин.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого
ч.1 ст.213 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт
на строк сто двадцять годин.

Речові докази: металобрухт 764 кг чорного металу та 3 кг
кольорового металу -передати в доход держави .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення.