№ провадження 1-кп/646/118/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.15 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000288 від 03.06.2014 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта вища, не працюючого, пенсіонера, одруженого, раніше судимого 13.11.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 369 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн., мешкаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
02.06.2014 року ОСОБА_7 близько 18.00, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з подальшим наміром здати до пункту прийому металобрухту та отримати грошову винагороду, зайшов на територію вагонного депо «Основа» Південної залізниці, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Привокзальна, 5а, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з майданчику демонтажу вагонів вищевказаного підприємства одну зовнішню та одну внутрішню пружину візка залізничного вагону, тим самим завдав матеріальну шкоду вагонному депо «Основа» Південної залізниці на суму згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 163 від 18.06.2014 року -334 гривень 80 копійок. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_7 з викраденим майном зник, розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши вагонному депо «Основа» Південної залізниці матеріальний збиток на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, надав пояснення про обставини його скоєння, як вказано вище, розкаявся у скоєному.
Потерпілим у кримінальному провадженні визнано «Відокремлений підрозділ Вагонне депо Основа» ДП «Південна залізниця».

Представник потерпілого до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся належним чином.

Під час судового розгляду потерпілим надано до суду заяву, у якій зазначив, що цивільний позов заявляти не буде, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності.

За таких обставив суд, враховуючи думку учасників судового провадження, відсутність сумнівів та добровільність їх позиції щодо визнання недоцільним дослідження доказів відносно обставин, які ніким не оспорюються, вважає за можливе розглянути справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежити судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідити відомості про його особу.
Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинуваченого повністю доведено під час судового розгляду та кваліфікує його дії ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка).
Вказане кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 1998 року з діагнозом - синдром алкогольної залежності, також перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом - шизофренія параноідна форма, раніше судимий 13.11.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 369 КК України до штрафу у розмірі 8500 грн. Штраф за вказаним вироком суду сплачено не було.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.01.2015 року по справі було призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам 18-го відділення судово-психіатричних експертиз Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні №3.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №335 від 10.04.2015 року, ОСОБА_7 в даний час ознак психозу і недоумства не виявляє, виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії у стані ремісії, синдром залежності від алкоголю. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відносяться події, інкримінованого йому правопорушення, ОСОБА_7 знаходився у вищевказаному стані, поза якогось тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, при цьому не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ним. За своїм психічним станом ОСОБА_7 в даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також, у судовому засіданні була допитана експерт ОСОБА_8 , яка підтвердила висновки експертизи №335 від 10.04.2015 року.

Відповідно до ст. 20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.
З урахуванням приписів ст. 20 КК України, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає кримінальній відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття у скоєнні злочину. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості, дані про його особу, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність обставини, і вважає за можливе призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 не сплатив штраф за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2014 року, відповідно до ч.3 ст.72 КК України, вказаний вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2014 року стосовно ОСОБА_7 підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов не з`являвся.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з"являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.11.2014 року стосовно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Речові докази: одну зовнішню та одну внутрішню пружину візка залізничного вагону - вважати повернутими ДП «Південна залізниця» Відокремленого підрозділу «Вагонне депо Основа».

Стягнути з ОСОБА_7 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарозначої експертизи №163 від 18.06.2014 року в сумі 196 грн.56 коп. (НДЕКЦ при УМВСУ на Південній Залізниці р/р 0006, МФО 851011, ГУДКСУ у Харківській області, ).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1