Справа № 11-551/07 Головуючий
у І інстанції Барчук
ст.309 ч.2, ст.316 ч.2 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 12
жовтня 2007 року

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Волинської

області в складі: головуючого - судді Фідрі О.М.,

суддів - Пазюка
О.С., Оксентюка В.Н.,

з участю
прокурора - Смолюка
Б.С.,

засудженого
- ОСОБА_1.,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляціями
прокурора та засудженого ОСОБА_1. на вирок Луцького міськрайонного суду від 13
серпня 2007 року, яким, -

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець смт. Олика Ківерцівського району, мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою освітою, не працює, неодружений, раніше
неодноразово судимий, останній раз 07.03.2002 року Ківерцівським районним судом
за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, на два роки шість
місяців позбавлення волі, звільнений після відбуття покарання,

засуджений
за ч.2 ст.309 КК України на три роки позбавлення волі, за ч.2 ст.316 КК України
на два роки позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України - виправданий.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання
покарань остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири
роки.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь держави судові витрати у розмірі 347,16 грн. за
проведення фізико-хімічної експертизи та 85,75 грн. за проведення наркологічної
експертизи.

Вироком вирішено
долю речових доказів.

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком
суду ОСОБА_1. визнаний винним у тому, що він 5 березня 2007 року близько 16 год., перебуваючи у м.
Ківерці Волинської області, повторно, незаконно придбав у невстановленої досудовим
слідством особи наркотичний засіб, який згідно з висновком експерта №304-621
від 26.03.2007 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого
заборонено - канабіс (висушена маріхуана), загальною масою 21,4 г. Після цього,
зберігаючи при собі, перевіз на приміському потязі у м. Луцьк, де на пероні
залізничної станції в присутності сторонніх осіб частину вищевказаного
наркотичного засобу вжив шляхом куріння, де був затриманий працівниками
міліції, які виявили та вилучили у нього речовину рослинного походження та
пристрій для вживання наркотичних засобів.

6
березня 2007 року близько 15 год.
ОСОБА_1., перебуваючи у м. Ківерці Волинської області, повторно, незаконно
придбав у невстановленої досудовим слідством особи наркотичний засіб, який
згідно з висновком експерта №0328/0671 від 28.03.2007 року є особливо
небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - опій ацетильований,
маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,14 г. Після цього,
зберігаючи при собі, перевіз у м. Луцьк, де на вул. Ярощука був затриманий
працівниками міліції, які виявили та вилучили у нього медичний шприц з
речовиною бурого кольору.

У
поданій на вирок суду апеляції прокурор, не оспорюючи засудження ОСОБА_1. за
вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 309, ч.2 ст.316 КК України, ставить
питання про скасування вироку в частині виправдання його за ч.2 ст.186 КК
України та постановления
нового вироку, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1. у вчиненні даного
злочину повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та
перевіреними в судовому засіданні доказами.

У
поданій на вирок суду апеляції засуджений ОСОБА_1. оспорює засудження його за
вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.316 КК України, посилаючись
на незаконність проведення досудового слідства, зазначає, що ці злочини він не
вчиняв, а визнавальні показання давав під тиском працівників міліції.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку, доводи апеляцій прокурора, засудженого,
думку прокурора, який підтримав апеляцію помічника прокурора міста Луцька з
викладених у ній підстав та заперечив доводи апеляції засудженого, пояснення
засудженого ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію з викладених у ній підстав
та заперечив доводи апеляції прокурора, перевіривши за матеріалами кримінальної
справи доводи апеляцій, колегія суддів судової палати прийшла до висновку, що
апеляцію прокурора слід залишити без задоволення, а апеляцію засудженого
задовольнити частково з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, передбачених ч.2
ст.309, ч.1 ст.316 КК України відповідають фактичним обставинам справи,
обґрунтовані зібраними у справі, всебічно дослідженими та правильно оціненими
судом доказами у їх сукупності.

Зокрема,
факт придбання, перевезення та зберігання ОСОБА_1. 05.03.2007 року наркотичних
засобів та їх публічного вживання підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2.,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, даними на досудовому слідстві та в судовому засіданні. Факт
придбання, перевезення та зберігання ОСОБА_1. наркотичного засобу 06.03.2007
року підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
даними на досудовому слідстві та в судовому засіданні.

Підстав
не вірити показанням вказаних свідків у суду не було, оскільки вони послідовні
і об'єктивно підтверджуються протоколами вилучення наркотичного засобу та
пристрою для його вживання, а також висновками фізико-хімічної експертизи.

Твердження
ОСОБА_1. в судовому засіданні про те, що він даних злочинів не вчиняв і
показання на досудовому слідстві давав під тиском працівників міліції,
спростоване з наведенням у вироку відповідних доказів, які досліджені в
судовому засіданні.

Як
вбачається з матеріалів справи, як на досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні, ОСОБА_1. неодноразово змінював свої показання про обставини вчинення
даних злочинів, про вживання ним наркотичних засобів та наркозалежність, тому
суд першої інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку про те, що, заперечуючи
в судовому засіданні свою причетність до вчинення цих злочинів, ОСОБА_1.
намагався уникнути кримінальної відповідальності, і не взяв ці показання до
уваги.

Підстав
сумніватися у правильності висновку суду в колегії суддів немає. Суд першої
інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і кваліфікував дії
ОСОБА_1. за ч.2 ст.309, ч.1 ст.316 КК України.

Разом з
тим, колегія суддів звертає увагу на допущені судом неточності у резолютивній
частині вироку. У мотивувальній частині вироку суд прийшов до висновку про
вчинення ОСОБА_1. злочину, передбаченого ч.1 ст.316 КК України. Однак, як вбачається
з резолютивної частини вироку, засудив його за вчинення злочину, передбаченого
ч.2 ст.316 КК України. Тому в частині засудження ОСОБА_1. за ст.316 КК України
вирок підлягає зміні: дії ОСОБА_1. по цьому епізоду слід перекваліфікувати з
ч.2 на ч.1 ст.316 КК України.

Покарання
у виді позбавлення волі призначене судом відповідно до вимог статей 50, 65 КК
України з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу
засудженого, зокрема, того, що ОСОБА_1. неодноразово судимий, у тому числі за вчинення
злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Разом з
тим, з урахуванням конкретних обставин справи, за яких вчинено злочини, та у
зв'язку з перекваліфікацією дій ОСОБА_1. з ч.2 на ч.1 ст.316 КК України,
колегія суддів вважає за можливе за ч.1 ст.316 КК України пом'якшити покарання
та при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип
поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Висновки
суду про недоведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186
КК України відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані зібраними у
справі, дослідженими та правильно оціненими судом доказами.

Як
вбачається з матеріалів справи, обвинувачення ОСОБА_1. у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обгрунтоване показаннями потерпілої
ОСОБА_9., протоколами
відтворення обстановки та обставин події з потерпілою, засудженим ОСОБА_1.,
явкою з повинною та визнавальними показаннями ОСОБА_1.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. заперечив свою причетність до пограбування
потерпілої ОСОБА_9. Показання ОСОБА_1. під час досудового слідства, де він
визнав те, що пограбував ОСОБА_9.,
об'єктивно не підтверджуються зібраними у справі доказами.

Так,
потерпіла ОСОБА_9. не вказує на ОСОБА_1 як на особу, яка її пограбувала. При
відтворенні обстановки і обставин події засуджений ОСОБА_1. вказував лише
загальні обставини вчиненого наче б то ним пограбування потерпілої ОСОБА_9.

Отже,
досліджені судом докази, на які посилається прокурор в апеляції, є недостатніми
для визнання ОСОБА_1. винним у пограбуванні ОСОБА_9., тому суд обґрунтовано
виправдав його у цій частині обвинувачення.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, апеляцію засудженого
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Луцького міськрайонного суду від 13 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати
дії ОСОБА_1. з ч.2 на ч.1 ст.316 КК України та призначити йому за ч.1 ст.316 КК
України покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_1. покарання у виді
позбавлення волі на строк три роки.

В решті
вирок залишити без зміни.