Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/729/14-к
Провадження № 1-кп/506/6/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2015смт.Красні Окни

12 лютого 2015 року с.м.т. Красні Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

та сторони захисту захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження,внесене до ЄРДР 17 липня 2014 року № 0000269 про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та зареєстрованого в

АДРЕСА_1 , мешканця

АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше не

судимого

за ст. 185 ч.3 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця с. Чорна, Красноокнянського району, Одеської області, мешканця

АДРЕСА_3 , громадянина

України, освіта неповна середня, не працюючого, раніше судимого :

18 червня 2014 року Красноокнянським районним судом Одеської області за

ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3

роки

за ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28-29 червня 2014 року /більш точна дата не встановлена/ ,близько 23.00 г, ОСОБА_10 за попередньою змовою у групі осіб, із ОСОБА_9 ,який раніше судимий за аналогічний злочин, за ініціативою останнього, з метою викрадення чужого майна прибули до господарства ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_4 .

Шляхом зняття скла ОСОБА_9 проник у приміщення прибудови, а ОСОБА_10 залишився на вулиці для спостереження за навколишньою обстановкою з метою попередження ОСОБА_9 у разі виникнення небезпеки та приймання мішків з цементом .Розподіливши таким чином ролі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скоїли таємне викрадення чужого майна : 20 мішків цементу марки 500 ,вагою по 25 кг кожен,вартістю за 1 мішок 40 грн, та 10 мішків цементу марки 400 ,вагою по 25 кг кожен,вартістю за 1 мішок 34 грн ,завдавши потерпілій шкоду на загальну суму 1140 грн .

Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав повністю , щиросердно розкаявся та пояснив, що приблизно 28 -29 червня 2014 року у нього в гостях був ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В ході розмови він запропонував ОСОБА_13 скоїти крадіжку цементу із будинку ОСОБА_14 по вул.Лікарняній,так як він там раніше жив на квартирі і знав,що там є будматеріали і в будинку ніхто не живе.Той погодився і вони близько 23 г пішли до зазначеного будинку.Він зняв шибку у приміщенні прибудови і заліз туди,а ОСОБА_11 залишився спостерігати за навколишньою обстановкою та приймати викрадене. Таким чином вони викрали 30 мішків цементу , які склали неподалік будинку. Потім ОСОБА_11 по телефону знайшов чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який погодився відвезти викрадений цемент ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ,яким він та ОСОБА_11 запропонували купити цемент. Він разом з ОСОБА_18 двома ходками по 15 мішків відвезли цемент вказаним особам ,після чого із отриманих грошей 150 грн заплатив водію ОСОБА_19 ,а інші отримані від продажу цементу гроші поділили з ОСОБА_20 .При перевезенні мішків ОСОБА_21 один мішок випадково залишився в машині і він забрав його собі.Потім цей мішок виявили при огляді.

Аналогічні пояснення щодо обставин викрадення цементу дав обвинувачений ОСОБА_10 ,який свою вину визнав повністю та щиросердно розкаявся у вчиненому,уточнивши при цьому ,що він у автомобіль ОСОБА_22 загрузив лише 15 мішків цементу,а потім пішов.

Крім повного визнання вини обвинуваченими ,судом визначені докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Так, потерпіла ОСОБА_5 повідомила,що раніше ОСОБА_9 проживав у неї у будинку по вул..Лікарняній і йому було відомо ,що у господарській прибудові зберігається цемент.На час скоєння крадіжки її не було вдома і вона виявила крадіжку лише у середині липня 2014 року.

Свідок ОСОБА_23 суду повідомив, що приблизно у червні ввечері йому зателефонував ОСОБА_11 і запропонував перевезти цемент,який він хоче продати . Він відмовився ,так як у нього були інші справи,а ОСОБА_24 ,який чув розмову ,так як був поряд з ним,погодився.Після цієї розмови,уже вночі ОСОБА_25 розповів йому ,що перевіз 30 мішків,зробивши на своєму автомобілі ВАЗ-2108 дві ходки.

Свідок ОСОБА_26 суду повідомив ,що приблизно у червні ,ввечері ,йому зателефонував ОСОБА_27 і запропонував купити цемент.Він погодився,але на той час у нього не було грошей і він був на роботі,тому попросив ОСОБА_28 віддати за нього гроші. Цемент привезли та склали біля його гаража.

Свідок ОСОБА_29 суду повідомив,що приблизно у червні ввечері,йому зателефонував його знайомий ОСОБА_26 і попросив його віддати людям, які під`їдуть до бару,де він у той час відпочивав,375 грн . Він вийшов з бару,підійшов до автомобілю ВАЗ-2108 і впевнившись,що це саме ті особи,передав гроші.

Свідок ОСОБА_30 суду повідомив ,що приблизно у червні ,ввечері ,йому зателефонував ОСОБА_27 і запропонував купити цемент.Він погодився і через деякий час приїхали ОСОБА_27 та ,як,йому здалося, ОСОБА_20 , і привезли йому цемент по 20 грн за мішок,близько17 мішків.Гроші він віддав ОСОБА_31 .

Свідок ОСОБА_32 повідомила,що якось ввечері,в червні вона разом з ОСОБА_33 були в гостях у ОСОБА_34 . Вони між собою вели розмову про якийсь цемент. Вона зрозуміла так,ніби ОСОБА_27 хоче продати цемент,який він заробив. Вони разом пішли до будинку на вул..Лікарняної. ОСОБА_27 та ОСОБА_11 зайшли у двір,а вона пішла до джерела ,яке знаходиться приблизно на відстані 200-300м ,де розмовляла по телефону близько 30 хв. Потім ОСОБА_11 чи позвав її,чи зателефонував, і вони пішли відпочивати у бар.

Крім того,судом були досліджені письмові докази:

- витяг з кримінального провадження про внесення 17 липня 2014 року до ЄРДР заяви ОСОБА_5 від 16 липня 2014 року про викрадення в період з 25 червня по 16 липня 2014 року із її будинку по АДРЕСА_4 , 20 мішків цементу марки 500, вагою по 25 кг кожен та 10 мішків цементу марки 400 ,вагою по 25 кг кожен /а.с.п. 45/;

- протокол огляду від 16 липня 2014 року,з фототаблицями, домогосподарства по АДРЕСА_4 ,згідно з яким виявлено відсутність скла у вікні прибудови .У самій прибудові виявлено 7 мішків цементу та інші будматеріали /а.с.п.47-53/;

- протокол огляду домогосподарства від 16 липня 2014 року ,з фототаблицями, по АДРЕСА_3 ,де тимчасового проживає ОСОБА_35 . Останній вказав на паперовий мішок з написом «Подільський цемент» марки 500 вагою 25 кг ,який він разом з ОСОБА_33 , в числі інших мішків ,викрали з домогосподарства ОСОБА_36 ..Вказаний мішок було вилучено /а.с.п.55-59/;

- протоколи слідчих експериментів,де підозрювані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показували та розказували,як саме вони скоювали викрадення цементу із будинку ОСОБА_5 /а.с.п.63-66, 68-71/;

- довідку про вартість 1 мішка цементу марки 400 вагою 25 кг- 34 грн, 1 мішка цементу марки 500 вагою 25 кг- 40 грн /а.с.п. 60/.

Проаналізувавши всі докази у їх сукупності ,суд вважає , що органами досудового слідства дії обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 правильно кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна,за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення ,а відносно ОСОБА_9 скоєне повторно.

Що стосується інкримінування кваліфікуючої ознаки повторності відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ,то її з обвинувачення слід виключити,так як будь-яких даних про те,що ОСОБА_10 раніше скоював аналогічний злочин,стороною обвинувачення надано не було.

Вина обвинувачених у скоєнні злочину , передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, доведена повністю.

При призначенні виду та міри покарання суд бере до уваги тяжкість злочину, обставини його скоєння , обставини , що обтяжують та пом*якшують покарання, особи обвинувачених.

Обвинувачені свою вину визнав повністю , щиросердно розкаялися , ОСОБА_10 раніше не судимий та позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставин , які обтяжують покарання обвинувачених,судом не встановлено.

Суд вважає , що покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 слід обрати згідно із санкцією ст.185 ч.3 КК України - у виді позбавлення волі.

Однак суд виходить з того ,що при призначенні покарання слід брати до уваги , що покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами, й не повинно бути карою та розправою за вчинення злочину і тому суд вважає, що ізоляція від суспільства ОСОБА_10 не є належним способом досягнення визначеної у законі мети покарання.

На думку суду, реальне позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_10 може негативно вплинути на його майбутню соціальну реабілітацію.

Тому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_10 можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час терміну іспитового строку та з покладенням на ннього відповідних обов`язків, передбачених ст..76 КК України.

Що стосується призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , то,виходячи із даних про особу обвинуваченого,який до скоєння зазначеного злочину був засуджений за аналогічний злочин і невдовзі після засудження знов вчинив злочини ,не відбувши покарання за попереднім вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 18 червня 2014 року ,продовжив злочинну діяльність, а також беручи до уваги те ,що обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, не зайнятий суспільно корисною працею та враховуючи суспільну небезпеку вчинененого обвинуваченим злочину, суд прийшов до висновку,що призначення покарання у виді позбавлення волі є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні остаточного покарання слід застосувати ст.71 КК України , частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Красноокнянського районного суду від 18 червня 2014 року .

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 ,то суд прийшов до наступного .

Ст.22 ЦК України передбачено право громадянина на відшкодування йому завданої матеріальної шкоди і відповідно до ст.1166 ЦК України завдана майнова шкода відшкодовується у повному обсязі особою,яка її завдала.

Так, потерпілій в результаті вчинення злочину обвинуваченими була завдана матеріальна шкода на суму 1140 грн. В ході слідства потерпілій було повернуто 1 мішок цементу вартістю 40 грн. Таким чином, матеріальні збитки у сумі 1100 грн. підлягають стягненню з обвинувачених солідарно у відповідності із ст. 1190 ЦК України

Вимоги позивача щодо подвійного стягнення вартості цементу через необхідність продовження будівельних робіт не ґрунтуються на законі і тому задоволенню не підлягають.

Крім того, судом встановлено,що позивачу , як власнику, було завдано моральну шкоду у звязку з порушенням її права власності на майно, обумовленим ст. 317 ЦК України, у звязку з чим вона була позбавлена можливості користуватися належним їй майном, відносно неї було скоєно злочин і вона перенесла у звязку з цим душевні страждання і, будучи особою ,яка хворіє рядом захворювань, змушена була застосовувати додаткові зусилля для відновлення власного здоров`я,організації свого приватного життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України,особа ,якій завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої,у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування .

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди суд ,відповідно до положень п.9 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової шкоди/ від 31.03.1995 року / із змінами,внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року/ враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач; при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

На думку суду ,сума у 5000 грн ,заявлена потерпілою , не відповідає ступеню завданої їй моральної шкоди. Тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню і з обвинувачених в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди слід стягнути солідарно 3000 грн.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 слід стягнути в рівних долях документально підтверджені процесуальні витрати потерпілої ,пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілої.

Речовий доказ мішок цементу - відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України , вважати переданим потерпілій ОСОБА_5 .

Що стосується пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 щодо участі у скоєнні викрадення цементу ОСОБА_37 ,то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.337 КПК України,судовий розгляд проводиться лише стосовно особи,якій висунуте обвинувачення ,і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Прокурором не висувалося обвинувачення ОСОБА_38 ,підстави для застосування судом ч.3 ст.337 КПК України відсутні і наявність або відсутність у діях ОСОБА_37 складу злочину ніяким чином не буде впливати на кваліфікацію злочину ,інкримінованого обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Разом з тим ,суд вважає за необхідне повідомити прокурора Красноокнянського району про обставини ,які стали відомі у процесі розгляду зазначеного кримінального провадження,щодо участі ОСОБА_37 у скоєнні викрадення майна із домогосподарства ОСОБА_5 для внесення таких даних до ЄРДР з метою перевірки наявності або відсутності у діях ОСОБА_37 складу злочину,передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні злочину , передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 від призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов*язки згідно із ст. 76 КК України :

1)не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи ;

2)повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

3)з"являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Визнати ОСОБА_9 винним у скоєнну злочину , передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України,за сукупністю вироків , до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красноокнянського районного суду від 18 червня 2014 року і остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі .

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обрати у виді тримання під вартою і взяти під варту у залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1100 грн ; у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн .

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в рівних долях по 1000/одній тисячі / грн. з кожного на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати ,пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілої.

Матеріали кримінального провадження №0000269 ,надані стороною обвинувачення, зберігати у даному провадженні..

Речовий доказ мішок цементу - ,вважати переданим потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1