Справа № 163/2722/14-к Провадження №11-кп/773/21/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000554 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 07 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий, засуджений за:
- за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов Волинської обласної клінічної лікарні задоволено.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь Волинської обласної клінічної лікарні 1781 (одну тисячу сімсот вісімдесят одну) грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково:

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь потерпілої ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 2816 (дві тисячі вісімсот шістнадцять) грн. 68 (шістдесят вісім) коп., витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. та моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 1179 гривень 36 копійок судових витрат затрачених на проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В :
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним і засуджений за те, що він 29 червня 2014 року, близько 19 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки Ауді, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою, вулицею Шкільною, в напрямку магазину Супермаг, який знаходиться в селі Куснища Любомльського району, на 41 км + 390 м автодороги Піща-Любомль-Верба, в порушення вимог п.п. 2.1, 2.3 (б), 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України проявив грубу неуважність, а саме не надав переваги у русі автомобілю Мерседес Бенц Віто, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався головною дорогою в напрямку міста Любомля зі сторони села Піща та допустив зіткнення з даним автомобілем.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 (пасажиру автомобіля Мерседес Бенц Віто) були спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв м`яких тканин тулуба та кінцівок, закритої

черепно-мозгової травми, струсу головного мозку, переломів VII-VIII ребер справа, які згідно висновку експерта № 136, за своїм характером відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 дня.

Обвинувачений в своїй апеляції, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації його дій, просить вирок щодо нього в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 змінити шляхом зменшення сум, які підлягають стягненню на користь потерпілої.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, думку обвинуваченого, який апеляцію підтримав в повному об`ємі, прокурора, потерпілої та її представника, які заперечували задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого

ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила

суспільно-небезпечне діяння.

В силу до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається зі звукозапису судового засідання в суді першої інстанції та під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 цивільний позов потерпілої про стягнення матеріальних збитків визнав повністю, а моральної шкоди визнав частково.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки обвинувачений цивільний позов в частині стягнення матеріальних збитків визнав повністю, то суд першої інстанції вірно стягнув матеріальні збитки з обвинуваченого в повному обсязі.

Крім того не заслуговують уваги твердження обвинуваченого про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки суд першої інстанції, визначаючи її розмір в сумі 20 000 (двадцять тисяч) грн., виходив з засад розумності та справедливості, ступеня тяжкості спричинених потерпілій тілесних ушкоджень. Розмір відшкодування моральної шкоди, визначений судом першої інстанції, відповідає обсягу та характеру, спричинених фізичних та психічних страждань потерпілої, вимушених змін у її життєвих стосунках. З такими висновками погоджується апеляційний суд.

Не знайшло свого підтвердження посилання обвинуваченого про відшкодування потерпілій матеріальних збитків страховою компанією.

Доводи апелянта про завищенні витрати представнику потерпілої надумані, оскільки останній неодноразово брав участь у судових засіданнях в суді першої та апеляційної інстанцій, надавав потерпілій допомогу при оформлені цивільного позову, а тому витрати в сумі 2000 гривень на думку апеляційного суду є підставними.

Підстав для скасування вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Любомльського районного суду Волинської області від 07 листопада 2014 року щодо нього без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційних скарг.

Головуючий:
Судді: