ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/150/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого старшим фахівцем з профілактичних робіт у відділі протипожежної безпеки в ПрАТ «Нова Лінія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 14.04.2012 року, приблизно о 07 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , в ході виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , раптово підскочив до останнього та схопив його лівою рукою за його праву руку, а правою - за ліву руку, а саме за кисть руки, після чого, ОСОБА_6 прижав своїми пальцями на зовнішню частину правої руки, від чого почувся характерний хруст кісток долоні, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої кисті руки.
Згідно з висновком експерта № 367/е від 12.03.2014 року під час звернення ОСОБА_4 за медичною допомогою 17.04.2012 року о 09.20 год., у нього було виявлено тілесне ушкодження, а саме закрита травма правої кисті: косий перелом дистальної половини 4 п`ясної кістки правої кисті (зі зміщенням уламків).
Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від дії (удар співударяння) тупих предметів, у строк, вказаний в описовій частині постанови, тобто 14.04.2014 року. Виявлене тілесне ушкодження не є небезпечним для життя.
Рентгенологічні дані вказують на наявність косого перелому дистальної половини 4 п`ясної кістки правої кисті (зі зміщенням уламків). Навіть у звичайному клінічному перебігу, у випадках такого перелому, відновлення, як анатомічної цілісності вказаної кістки потребує строк понад 21 добу (мінімальні строки відновлення анатомічної цілісності обчислюються від 5-6 тижнів), який власне і визначає тривалість розладу здоров`я, як ведучий судово-медичний критерій, визначенню ступеню тяжкості. У даному випадку спостерігалося таке порушення анатомічної цілісності травмованої кістки, для забезпечення належного відновлення якої (цілісності) було на госпітальному етапі визнано за нагальну необхідність у проведенні реконструктивного оперативного втручання, тобто існували підстави вважати, що за будь-яких обставин належне відновлення, як анатомічної цілісності, так і власне функції травмованої ділянки потребує строк, який перевищує 21 добу. Тому, з урахуванням вищевикладеного є підстави стверджувати, що виявлене тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я, відповідно до п.п. 4.6. та 2.2.1. в) «Правил».
Згідно з висновком експерта № 1784/е від 01.10.2014 року аналіз медичної документації на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріалів кримінального провадження, у відповідності питання постанови, дає підстави зробити наступні висновки.
Так, у ОСОБА_4 , під час звернення за медичною допомогою 17.04.2012р. о 09год.20хв., було виявлено таке тілесне ушкодження:
- закрита травма правої кисті: косий перелом дистальної половини 4 п`ясної кістки правої кисті (зі зміщенням уламків).
Аналіз наданих протоколів, морфологічні властивості виявленого тілесного ушкодження, дають підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, з огляду на його відому морфологію - косий перелом, утворилося внаслідок дії по осі кістки (за рахунок кручіння, викручування тощо), тобто могло утворитися способом, який вказує потерпілий ОСОБА_4 у протоколі одночасного допиту 13.08.2014 року : «......раптово підскочив до мене та намагаючись схватити мене двома руками, я в свою чергу зреагував та захищаючись виставив перед собою руки, батько схватив мене своєю лівою рукою за мою праву руку, а правою за ліву руку, а саме за кисть руки, після чого, прижав своїми пальцями на зовнішню частину правої руки, від чого, я почув характерний хруст кісток долоні, куди натиснув пальцями мій батько, після чого батько відразу відпустив мої руки......».
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого йому злочині не визнав, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 не визнав та показав, що починаючи з 2009 року між ним та його ОСОБА_8 і сином ОСОБА_4 склалися неприязні стосунки з приводу користування квартирою АДРЕСА_2 та наявним у квартирі майном. За його позовом, за рішенням Дарницького районного суду м. Києва останні повинні були виселитися з спірної квартири. Коли рішення суду набрало законної чинності, то конфлікти стали жорсткішими. Так, 13.04.2012 року біля 7год. виник черговий конфлікт, але приїхали працівники міліції і усе заспокоїлося. 14.04.2012 року приблизно о 7 год. він ( ОСОБА_9 ), збираючись їхати на дачу, почав складати в сумку та пакети скляні банки. В цей час з кімнати вибігла бувша дружина ОСОБА_10 та почала казати, що ці банки належать їй, на що він відповів, що в квартирі її майна немає. Почався скандал, в ході якого вона вдарила по сумці та побігла до кімнати. Приблизно через 3 хвилини з кімнати вибіг син ОСОБА_11 та схопивши банку, кинув її йому в голову, від чого, банка розбилася та розсікла голову. Потім ОСОБА_11 схопив пакет з банками та кинув у нього, але вони пролетіли мимо та вдарившись об стінку, побилися. Стан ОСОБА_12 був агресивним. Оскільки син страждає на епілепсію, то він ( ОСОБА_9 ) хотів сина запокоїти, обхопити його руками за тулуб та посадити на диван, але останній вирвався, добив банки і побіг в свою кімнату. Після цього він пішов на вулицю та викликав наряд міліції. По приїзду міліції, його та дружину запросили до управління, де він написав заяву та пояснення , а дружина написала пояснення. Про те, що у сина зламана рука йому стало відомо приблизно через 10-14 днів, звідки у сина тілесні ушкодження він не знає, але допускає, що вони могли утворитися після їх контакту.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю і підтверджується наступними доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні показав, що 14.04.2012 року біля 7 год., коли він спав, то почув що батьки сваряться у кухні. Він вийшов до кухні і побачив, що вони сваряться із-за банок. Щоб вирішити цю сварку, він ногою розбив банки. Після чого, батько став вести себе агресивно, вони з матір`ю намагалися піти з кухні, але він не встиг. Батько підскочив до нього, підняв руки доверху. Він ( ОСОБА_11 ), намагаючись захиститися, теж підняв руки уперед. Після чого, ОСОБА_6 схопив його за кисть руки, придавив двома пальцями, після чого, почувся хрускіт кісток і відпустив. Конфлікт закінчився. Через 30-60 хвилин у нього з`явився сильний біль, палець почав пухнути, тому він звернувся до травмпукту, де йому зробили знімок і з`ясувалося, що у нього перелом чотирьохп`ясної кістки. Після цього він написав заяву в міліції. В ході конфлікту він банкою в батька не кидав.
Дані покази повністю узгоджуюься з показами потерпілого ОСОБА_4 , які він дав в ході проведення слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі від 10.11.2014 року (том 1, а.с.24-25).
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що у суботу зранку її колишній чоловік ОСОБА_6 почав збирати банки. Вона вийшла зі своєї кімнати і сказала, що банки належать їй, після чого, ОСОБА_9 почав наносити їй удари по голові кулаком, а вона захищалася. В цей час вийшов син ОСОБА_11 і, побачивши із-за чого сварка, стукнув ногою по банкам. ОСОБА_9 почав до них бігти, вона з сином стали тікати у кімнату, але син не встиг і повернувся до ОСОБА_14 обличчям. Син підняв руки, щоб захистити голову, а ОСОБА_9 ухопив його за руки і викрутив.
Крім того, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується також:
Висновком експерта № 367/е від 21.03.2014 року, згідно з яким у ОСОБА_4 , під час звернення за медичною допомогою 17.04.2012р. о 09год.20хв., було виявлено тілесне ушкодження у виді закритої травми правої кисті: косий перелом дистальної половини 4 п`ясної кістки правої кисті (зі зміщенням уламків), яке відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказане тілесне ушкодження утворилося від дії ( удар-співударання) тупих предметів, у строк, вказаний у описовій частині постанови про призначення експертизи, тобто 14.04.2012 року ( том 1, а.с. -13).
Висновком експерта №1784/е від 01.10.2014 року, відповідно до якого, аналіз наданих протоколів, а саме: протоколу допиту ОСОБА_6 в якості свідка від 13.08.2014 року, протоколу одночасного допиту потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 від 13.08.2014 року, морфологічні властивості виявленого тілесного ушкодження дають підстави стверджувати, що тілесне ушкодження, виявлене у потерпілого ОСОБА_4 , з огляду на його відому морфологію косий перелом, утворилося внаслідок дії по осі кістки ( за рахунок кручіння, викручування, тощо), тобто могло утворитися способом, який вказує потерпілий ОСОБА_4 ( том 1, а.с.18).

Аналізуючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_6 своїми умисними діями вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України.

З урахуванням досліджених судом доказів, суд критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що він не заподіював тілесне ушкодження ОСОБА_4 умисно, а захищався від неправомірних дій останнього, який кинув в нього банку, що розсікла йому голову, і не приймає їх до уваги, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в даній конкретній ситуації, мав право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання відносно нього з боку ОСОБА_4 суд вважає безпідставними, такими , що не грунтуються на зібраних доказах.

Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, його особу, що раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на утриманні має малолітню дитину, і вважає необхідним обрати йому покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням конкретних обставин справи, а саме, що обвинувачений та потерпілий є близькими родичами, поведінки самого потерпілого ОСОБА_4 , що передувала вчиненню злочину, позитивних характеристик обвинуваченого, знаходження на його утриманні малолітньої дитини, суд вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком, що на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст. ст. 128, 129 КПК України, якими регламентовано, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Суд вважає, що цивільний позов потерпілого підлягає задоволенню частково, а саме: в частині відшкодування матеріальної шкоди позов задовольнити повністю , оскільки розмір шкоди підтверджується документально. Що стосується моральної шкоди, то з урахуванням моральних страждань потерпілого, матеріального стану обвинуваченого, виходячи з принципів співмірності , справедливості , розумності, суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 10000грн.

Керуючись ст.ст. 366-368 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_15 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання та періодично з"являтися в інспекцію для реєстрації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок матеріальної шкоди 2103грн.95коп., в рахунок моральної шкоди 10000грн., а всього 12103грн.95коп.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва з моменту його проголошення.
СУДДЯ: