№566/1825/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року смт. Млинів, Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника служби у справах дітей Млинівської РДА ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 10 вересня 2014 року відносно неповнолітнього

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Уїздці, Млинівського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , учня 11 класу Уїздецької ЗОШ 1-3 ступенів, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, угоду про примирення від 25 грудня 2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000490, з однієї сторони та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 з іншої сторони та угоду про примирення від 25 грудня 2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_7 у та у кримінальному провадженні № 0000490, з однієї сторони та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 з іншої сторони, -

ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 , 2 вересня 2014 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, з метою незаконного заволодіння чужим майном зайшов в господарство ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу з автомобіля ВАЗ 2104, н.з. НОМЕР_1 , таємно викрав автомагнітолу «РIONEER 1093, вартістю 200,10 грн., флеш-накопичувач з об`ємом пам`яті 8 Gb, вартістю 70 грн. та карту пам`яті з об`ємом пам`яті 1 Gb, вартістю 40 грн., в результаті чого потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову шкоду на загальну суму 310,10 грн.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_11 , 5 вересня 2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном зайшов в господарство ОСОБА_12 , яке розташоване по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу з подвір`я вказаного господарства таємно викрав належну ОСОБА_8 моторну оливу «Лада-люкс» 5W-40 об`ємом 5 л, вартістю 220 грн., яка знаходилася у пластмасовій каністрі, в результаті чого потерпілому ОСОБА_8 завдано майнову шкоду на 220 грн.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшли угоди про примирення від 25 грудня 2014 року, між потерпілим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000490 та обвинуваченим у цьому провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та представником обвинуваченого ОСОБА_6 .

У відповідності до угод про примирення від 25 грудня 2014 року підозрюваний ОСОБА_11 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у зазначених діяннях та відшкодував завдану потерпілим майнову шкоду і на виконання зобов`язання вчинити дії, не пов`язані з відшкодуванням шкоди, вибачився перед потерпілим ОСОБА_8 за вчинення крадіжки у нього моторної оливи та вибачився перед потерпілим ОСОБА_7 за вчинення крадіжки у нього автомагнітоли.

Сторони погодили на призначення покарання ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 101 КК України - за ч.1 ст.185 КК України у виді 30 (тридцять) діб арешту, за ч.2 ст. 185 КК України - 45 (сорок п`ять) діб арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 45 (сорока п`яти) діб арешту.

У відповідності до ст.105 КК України погоджено звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків.

Підставами для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру є вчинення злочину вперше, злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості, щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди та подальша бездоганна поведінка.

У підготовчому судовому засіданні в присутності законного представника, захисника, представника служби у справах дітей неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України та надав суду згоду на затвердження угод про примирення, вказавши, що він цілком розуміє наслідки укладення даної угоди.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення з потерпілими, згідно роз`яснених йому вимог кримінально-процесуального законодавства та зобов`язався контролювати процес поведінки та займатися вихованням сина.

Потерпілий ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована та претензій до обвинуваченого він не має.

В підготовчому судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_7 також просив затвердити угоду і вказав, що матеріальна шкода йому повністю відшкодована та претензій до обвинуваченого він не має.

Суд, заслухавши думку сторін підготовчого судового провадження, прокурора, яка не заперечила проти затвердження угоди про примирення, вважає, що угоди про примирення від 25 грудня 2014 року укладені між потерпілим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000490 та обвинуваченим у цьому провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та представником обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають до задоволення, з наступних підстав: у відповідності до вимог п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілою та обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п. 1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 листопада 2012 року № 223-1679/0/4-12 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод»

Відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладено угоду:

1) про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим. При цьому:

- згідно зі ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. З наведеного вбачається, що угоду про примирення може бути укладено із представником юридичної особи у разі завдання їй майнової шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 58 КПК ним може бути керівник юридичної особи, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за дорученням керівника юридичної особи за довіреністю на представництво, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні, згідно з укладеною з нею угодою на представництво.

Угода про примирення також може укладатися, якщо її сторонами чи стороною є неповнолітні. У такому випадку угода укладається за участю законних представників і захисників неповнолітніх. При цьому якщо неповнолітній досяг шістнадцятирічного віку, він має право укладати угоду про примирення самостійно, але за наявності згоди його законного представника. Якщо ж неповнолітній не досяг 16 років, угоду про примирення за його згодою укладає законний представник неповнолітнього. Про надання згоди неповнолітнім, його законним представником у наведених вище випадках обов`язково має бути зазначено в угоді про примирення. Такий підхід слід використовувати, коли укладається угода про визнання винуватості з неповнолітнім підозрюваним, обвинуваченим;

- угоду про примирення може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, а також у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. У кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів угода про примирення не укладається, за винятком кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, яке здійснюється щодо кримінальних правопорушень, визначених ст. 477 КПК.

При цьому якщо кримінальне провадження здійснюється стосовно однієї особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кількох окремих кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкий чи особливо тяжкий злочин і злочин невеликої тяжкості, внаслідок вчинення якого потерпілому було завдано шкоди, угоду про примирення може бути укладено щодо злочину невеликої тяжкості. Кримінальне провадження у такому випадку (стосовно зазначеного кримінального правопорушення) має бути виділено в окреме провадження, про що слідчий, прокурор виносить постанову, а суддя постановляє ухвалу (оригінал рішення про виділення провадження підшивається до виділеного провадження, а копія долучається до матеріалів кримінального провадження, з якого воно виділено). Під окремим кримінальним правопорушенням у таких випадках слід розуміти не лише одиничне суспільно небезпечне діяння, але й діяння, яке отримало повну правову оцінку шляхом застосування двох або більше норм Особливої частини Кримінального кодексу України (тобто при ідеальній сукупності злочинів).

У кримінальному провадженні, в якому беруть участь кілька потерпілих від одного й того ж кримінального правопорушення, угоду може бути укладено лише з усіма потерпілими. При цьому укладається одна угода, у якій може бути зазначено різні вимоги потерпілих до обвинуваченого, обвинуваченого щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строку її відшкодування чи переліку дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язаний вчинити щодо потерпілого (потерпілих), але обов`язково має бути зазначено про узгоджене між сторонами (усіма потерпілими та обвинуваченим, обвинуваченим) покарання, їх згоду на призначення такого покарання або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням. Недотримання цих вимог закону відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , слід кваліфікувати як умисні, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Крім цього, дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , слід кваліфікувати як умисні, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України вчинені неповнолітнім ОСОБА_11 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України, а неповнолітній обвинувачений ОСОБА_11 , його законний представник ОСОБА_6 , захисник та потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 погоджуються на призначення узгодженого ними покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який по місцю навчання та проживання характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 суд відносить вперше вчинення злочинів середньої тяжкості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення злочину неповнолітнім та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_14 . судом не встановлено.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

У відповідності до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої тяжкості або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що в наслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, в тому числі і передачу неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Таким чином, суд вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угод, вважає, що укладені сторонами угоди про примирення повністю відповідають вимогам законодавства, оскільки: умови угод не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угод відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угод не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угод було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для примирення між потерпілими та обвинуваченим, узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому є всі підстави для затвердження угод про примирення, укладених 25 грудня 2014 року між потерпілим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000490 та обвинуваченим у цьому провадженні неповнолітнім ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 та представником обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадження відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 не приймалось.

Постановами про приєднання речових доказів від 11 листопада та 12 листопада 2014 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000490:

- автомобіль ВАЗ, н.з. НОМЕР_2 , який повернуто ОСОБА_15 під розписку;

- авто магнітолу «PIONEER 1093» та карту пам`яті на 1 Гб і коробку з-під магнітоли «PIONEER 1093», які повернуті потерпілому ОСОБА_7 під розписку;

- моторну оливу «Лада-люкс» 5W-40, повернуто потерпілому ОСОБА_8 під розписку.

(а. с. 26, 55, 126 кримінального провадження № 0000490)
У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,
КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 314, 374, 368, 370,473-476, 394 КПК УКРАЇНИ,
СУД, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 25 грудня 2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_8 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_16 , захисником ОСОБА_5 та представником обвинуваченого ОСОБА_6 , затвердити.
Угоду про примирення від 25 грудня 2014 року укладену між потерпілим ОСОБА_7 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_16 , захисником ОСОБА_5 та представником обвинуваченого ОСОБА_6 , затвердити.
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 30 (тридцять) діб арешту.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 45 (сорок п`ять) діб арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 45 (сорока п`яти) діб арешту.

На підставі ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 1 (один) рік.

Контроль за виконанням вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 06 березня 2015 року в частині застосування примусових заходів виховного характеру покласти на кримінальну міліцію у справах дітей Млинівського РВ (з обслуговування Млинівського та Демидівського районів) УМВС України в Рівненської області та службу у справах дітей Млинівської районної державної адміністрації Рівненської області.
Копію вироку Млинівського районного суду Рівненської області від 06 березня 2015 року направити в кримінальну міліцію у справах дітей Млинівського РВ (з обслуговування Млинівського та Демидівського районів) УМВС України в Рівненської області та службу у справах дітей Млинівської районної державної адміністрації Рівненської області, для контролю за виконанням.
Речові докази по справі:
- автомобіль ВАЗ, н.з. НОМЕР_2 , який повернуто ОСОБА_15 під розписку залишити ОСОБА_15 ;

- авто магнітолу «PIONEER 1093» та карту пам`яті на 1 Гб і коробку з-під магнітоли «PIONEER 1093», які повернуті потерпілому ОСОБА_7 під розписку залишити ОСОБА_7 ;

- моторну оливу «Лада-люкс» 5W-40, повернуто потерпілому ОСОБА_8 під розписку залишити ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1