Справа № 1-133/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

===============================================================================

25 березня 2011 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Таран Л.В.

захисника - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, дітей не маючого, офіційно не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

07.06.2002р. Деснянським районним судом м. Києва за ч.З ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки,

02.02.2002 Броварським міськрайонним судом Київської області за ст. І85ч.2; ст.7І КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, звільнений 07.03.2007 року відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2007р. умовно достроково не відбутий строк І рік 4 місяці 25 днів, -

у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК У країни,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, будучи раніше судимим і маючи не зняту і непогашену судимість вчинив відкрите викрадення чужого майна(грабіж) повторно за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_2 24 грудня 2010 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та знаходячись на сходах «Ломбарду», розташованого за адресою в м.Бровари вул. Київська, 168 побачивши потерпілу ОСОБА_3, яка тримала в руках грошові кошти і з метою відкритого заволодіння цими коштами, з корисливих мотивів, вихопив з її рук гроші в сумі 850 гривень, після чого з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілій матеріального збитку на вказану суму.

Органом досудового слідства такі дії підсудного ОСОБА_2 кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном, вчинене повторно.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні грабежу за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся. Пояснив, що дійсно, 24 грудня 2010 року приблизно о 14 годині, перебував в стані сп'яніння, до цього пив пиво, на сходах ломбарду, відкрито вихватив з рук потерпілої грошові кошти в сумі 850 гривень, які в послідуючому використав на власні потреби, купив пива, розрахувався з таксистом. Потерпіла кричала йому вслід, щоб він повернув кошти, які в неї забрав, але він на це не реагував, а з викраденими грошима втік і поїхав на таксі додому. В цей же день, по місцю проживання був затриманий працівниками міліції, в скоєному зізнався. За себе повідомив, що раніше двічі був судимий, звільнився з місць позбавлення волі в 2007 році умовно достроково. Працював приблизно на п'яти роботах, неофіційно. Страждає на різні хвороби в т.ч. язву шлунку. В скоєному щиросердечно розкаюється.

Показання підсудного ОСОБА_2 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до частини 3 ст.299 КПК України, суд за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу підсудного. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм розяснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), грошових коштів, що належали потерпілій ОСОБА_3, повторно, тобто вчинив грабіж і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України і він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.

Обираючи покарання ОСОБА_2, суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.186 ч.2 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який до скоєного характеризувався позитивно.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України.

Обтяжуючими покарання обставинами, згідно ст. 67 КК України суд визнає те, що ОСОБА_2 вчинив злочин у стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, помякшуючі та обтяжуючі обставини, дані про особу підсудного, що він позитивно характеризувався за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав вину, добровільно вішкодував збитки потерпілій, але разом з тим. при прийняті рішення по призначенню покарання суд враховує схильність підсудного до систематичного вчинення злочинів, в тому числі тяжких, а тому з урахуванням вказаних обставин, в їх сукупності, суд приходить висновку про необхідність засудження ОСОБА_2 до покарання відповідно із санкцією інкримінованого йому злочину у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_2 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази по справі грошові кошти в сумі 260 гривень відповідно до ст..81 КК України слід повернути потерпілій ОСОБА_3., як законній власниці.(а.с.38,96).

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк - 4 (чотири) роки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_2 залишити без змін у вигляді взяття під варту з утриманням в Чернігівському СІЗО ДД ВП України в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту його затримання з 25 грудня 2010 року.

Речові докази по справі - грошові кошти в сумі 260 гривень, які здані на рахунок Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, відповідно до ст.81 КК України повернути потерпілій ОСОБА_3, 17 травня 1966р.н., як законній власниці.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може були оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4