Справа №1-5/08
(№1-108/07)
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року Котелевський районний суд Полтавської області
в складі:

головуючого - судді Загнійко А.В.,

при секретарі - Кузьменко
Л.В.,

з участю прокурора -
Томенка
К.Ф.,

захисника -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт Котельва кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя смт Котельва Котелевського району Полтавської
області,АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня,
не одруженого, на утриманні
неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1
вчинив злочин за наступних обставин.

06 жовтня 2007 року
близько 23.00 год., ОСОБА_1 умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в коридорі між приміщеннями кафе
„Молодіжне” та „Полтавські галушки”, що розташоване в смт Котельва по вул.
Жовтнева, 211, відкрито без застосування насильства, яке є небезпечним для
життя чи здоров'я викрав мобільний телефон
„Soni Ericsson Т-630”, вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи
511,00 грн., та сім-карткою мобільного оператора, вартістю 25 грн., які
належали ОСОБА_3, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму
536,00 грн.

У судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 вини у вчиненні даного злочину не визнав та пояснив, що 06
жовтня 2007 року, перебуваючи близько 23.00 год. на виході з кафе „Полтавські
галушки” та „Молодіжне” в стані алкогольного сп'яніння середнього ступеня, попросив у потерпілого, телефон, щоб
зателефонувати своєму брату. Потерпілий, який також був в стані алкогольного
сп'яніння, дав йому телефон, а так як біля кафе було гамірно він відійшов
подалі від кафе, відключив телефон, замінив сім-картку на свою сім-картку
мобільного оператора „Лайф” і зателефонував брату. Повернувся до кафе, щоб
віддати телефон, однак особи, яка дала йому телефон не знайшов. Після чого він
пішов на дискотеку, а потім додому. Наступного дня до нього звертались знайомі
з проханням повернути телефон ОСОБА_3 08 жовтня 2007 року він продав телефон
ОСОБА_4 на автостанції в смт Котельва, бо хотів пограти на ігрових автоматах, а
на отриманий виграш, який він сподівався отримати, хотів придбати новий телефон
і повернути замість того, який взяв у ОСОБА_3 ОСОБА_1 визнав себе винним у
тому, що продав чужий телефон, а також вказав, що відшкодував ОСОБА_3 вартість
сім-картки.

Суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 повністю доведена дослідженими в ході судового
слідства доказами по справі в їх сукупності.

Так, допитаний в
ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 06 жовтня 2007 року близько 23.00
год. він знаходився в коридорі між приміщеннями кафе „Молодіжне” та „Полтавські
галушки” звідки хотів зателефонувати. До нього підійшов незнайомий йому чоловік
і вихватив з рук мобільний телефон, як пізніше з'ясувалось це був ОСОБА_1. Був
у стані алкогольного сп'яніння середнього ступеня. Через своїх знайомих
намагався повернути телефон у добровільному порядку, а потім звернувся з
відповідною заявою до райвідділу міліції. Телефон йому купив його знайомий
ОСОБА_5 Викрадений у нього мобільний телефон працівники міліції вилучили у
ОСОБА_4, якому ОСОБА_1 продав його. Будь-яких претензій до підсудного не має.
Збитки відшкодовані в повному обсязі. Під час провадження досудового слідства хотів
„забрати заяву” про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1,
оскільки телефон йому повернули і хотів виїхати на тривалий час за межі району.

Допитана в судовому
засіданні представник потерпілого ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_3, повідомив їй на
початку жовтня, що мобільний телефон, який йому належав, викрав ОСОБА_1
Будь-яких претензій до підсудного не має, оскільки всі збитки ним відшкодовані.

Допитаний в ході
судового розгляду свідок ОСОБА_5 пояснив, що його син ОСОБА_5 придбав мобільний
телефон у м. Києві для ОСОБА_3, а згодом останній повідомив йому, що телефон у
нього украв ОСОБА_1

Допитана свідок
ОСОБА_6, яка працює психологом РНК відділу освіти і була присутня під час
допиту ОСОБА_1 слідчим Котелевського РВ УМВС України, пояснила, що ОСОБА_1 у
спокійній обстановці без тиску на нього з будь-якої сторони розповів, що він
вихватив мобільний телефон у ОСОБА_3, а пізніше продав його. Даний телефон був
вилучений під час огляду особистих речей ОСОБА_4, якому підсудній продав
телефон.

Свідок ОСОБА_7, який
працює начальником ВДІМ Котелевського РВ УМВС України, пояснив, що після
надходження заяви ОСОБА_3 про викрадення у нього мобільного телефону, у
присутності психолога ОСОБА_6 відбирав пояснення у ОСОБА_1, який без будь-якого
тиску на нього пояснив, що він взяв з рук незнайомого йому чоловіка мобільний
телефон і пішов на дискотеку, як пізніше він з'ясував, що цей телефон він
забрав у ОСОБА_3, а через декілька днів телефон продав ОСОБА_4

Відповідно до
оголошеного у судовому засіданні протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 15 жовтня
2007 року, на досудовому слідстві свідок ОСОБА_4 пояснив, що придбав у ОСОБА_1
мобільний телефон марки „Soni Ericsson Т-630” чорного кольору із сірими
вставками по боках корпусу. На запитання чи не крадений телефон ОСОБА_1 відповів,
що отримав його за борги. Телефон придбав в обмін на телефон марки „Сіменс
А-52” з доплатою 200 грн. 10 жовтня цього ж року телефон, придбаний ним у
ОСОБА_1, вилучили працівники міліції (а.с.24).

Згідно з оголошеним
у судовому засіданні протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від
16 жовтня 2007, на досудовому слідстві свідок ОСОБА_8 пояснив, що
дізнався від сестри, про те, що ОСОБА_1 забрав у ОСОБА_3 мобільний телефон і не
віддає. 07 жовтня 2007 року він зустрівся з ОСОБА_1. і пояснив йому
необхідність повернення телефону ОСОБА_3 В ході бесіди ОСОБА_1 погодився
повернути телефон. (а.с.24).

Відповідно до
протоколу огляду особистих речей ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний
телефон марки „Soni Ericsson Т-630” чорного кольору із сірими смужками по боках
корпусу (а.с.5, 6).

Згідно з висновком
спеціаліста від 19.10.2007 р. залишкова вартість мобільного телефону „Soni Ericsson Т-630”, викраденого у
ОСОБА_3, станом на 07.10.2007 р. з врахуванням його зносу становила 511,00
грн.(а.с.43-44).

Крім того, вина
підсудного у вчиненні даного злочину підтверджується і речовим доказом по
справі - мобільним телефоном „Soni Ericsson Т-630” (а.с.7-8).

Під час проведення
дізнання, досудового слідства та в суді потерпілий ОСОБА_3 давав стабільні
покази щодо обставин вчинення ОСОБА_1. злочину.

В той же час,
підсудний ОСОБА_1 постійно змінював покази. Так під час проведення дізнання
ОСОБА_1 пояснював, що взяв з рук невідомого йому чоловіка, який був у стані
алкогольного сп'яніння, мобільний телефон і пішов у районний будинок культури.
Пізніше дізнався, що це був ОСОБА_3 (а.с.12).

Під час допиту як
підозрюваного ОСОБА_1 пояснив, що попрохав у ОСОБА_3 телефон і той сам дав
його, після чого він пішов на дискотеку в районний будинок культури (а.с.62).

Під час проведення
17 жовтня 2007 року очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_1., останній зазначив, що
телефон потерпілий дав йому добровільно, а також вказав, що нікому не
телефонував з телефону, який взяв у ОСОБА_3 Однак під час судового розгляду
вказував, що після того, як взяв телефон у ОСОБА_3, здійснив дзвінок до свого
брата, а потім, коли не знайшов ОСОБА_3, щоб повернути телефон, пішов
додому (а.с. 65-66).

Під час допиту 18
жовтня 2007 року в якості обвинуваченого, ОСОБА_1 повністю визнав вину у
скоєнні інкримінованого йому злочину, та
пояснив, що попросив телефон у незнайомого йому чоловіка, який був у стані
алкогольного сп'яніння, але не дочекавшись дозволу сам забрав з рук телефон і
пішов від нього (а.с.70) .

Під час допиту 28
листопада 2007 року в якості обвинуваченого ОСОБА_1 визнав себе винним
частково, та вказав, що „не вихвачував з рук” ОСОБА_3 телефон (а.с.74).

Суд розцінює
постійну зміну показів, даних підсуднім як на досудовому та судовому слідстві
як спосіб захисту від пред'явленого йому обвинувачення.

Дії підсудного
ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 186 КК України, бо він вчинив відкрите
викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні
покарання суд виходить з вимог ст.65 КК України, враховує характер і ступінь
тяжкості вчинених злочинів, особу винного.

Відповідно до ст.66
КК України обставинами, що пом'якшують покарання суд вважає за необхідне
визнати повне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім,
задовільну характеристику за місцем навчання, відсутність будь-яких претензій
до підсудного у потерпілого.

Обставинами, які
обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину
в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з медичним
висновком від 12.10.2007 року ОСОБА_1 здоровий, працездатний, протиалкогольного
лікування та лікування від наркоманії не потребує (а.с.104).

Відповідно до акту
№776 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.11.07 р. ОСОБА_1
будь-яким психічним захворюванням як раніше, в тому числі і в період часу до
якого відноситься інкриміноване протиправне діяння, так і в теперішній час не
страждав і не страждає. У період часу, до якого відноситься інкриміноване йому
протиправне діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, як
і не знаходився у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності,
а міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під дію ст.ст.19, 20 КК України
не підпадає. Може постати перед слідством та судом. Застосування примусових
заходів медичного характеру у даний час не потребує (а.с.49-51).

За місцем проживання
підсудний ОСОБА_1 характеризується негативно (а.с.32,33, 35, 80). Відповідно до
характеристики, наданої депутатом Котелевської селищної ради Полтавської
області А.Вертелецьким, ОСОБА_1 проживає сам, після закінчення школи не
працював. Мати підсудного працює за цивільно-правовими договорами в м. Москва,
РФ (а.с.80). Батько підсудного помер.

За місцем навчання в
Котелевській гімназії №1 ім. С.А.Ковпака, яку підсудній закінчив у 2007 році,
ОСОБА_1 характеризувався задовільно (а.с.81, 86-88, 187).

Відповідно до
постанов Котелевського районного суду Полтавської області від 05 липня 2006 року та 23 жовтня
2006 року до ОСОБА_1 застосувався захід впливу у вигляді догани та суворої
догани за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (а.с.83, 84).

Згідно з
повідомленням Котелевського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 листопада 2003 року по 10 листопада 2007 року перебував на
профілактичному обліку в кримінальній міліції у справах неповнолітніх
Котелевського РВ УМВС України за вчинення правопорушень та ведення
антигромадського способу життя. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної
відповідальності за ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство) 10 травня 2006 року,
20.10.2006 року. А 24 жовтня 2006 року було притягнуто до адміністративної
відповідальності матір підсудного ОСОБА_9 за ст.184 КУпАП за невиконання
обов'язків щодо виховання дитини (а.с.85).

Суд приходить до
переконання, що зазначені вище обставини життя і виховання ОСОБА_1 негативно
впливали на виховання підсудного.

Підсудний ОСОБА_1
пояснив, що ніде не працює, живе за рахунок коштів, які йому щомісячно надсилає
мати з Російської Федерації.

Підсудний ОСОБА_1
вперше вчинив злочин (а.с.75-76).

Відповідно до
інформації Котелевського районного військового комісаріату від 23.01.2008 року
за вих.№61, призовник ОСОБА_1 не був призваний до лав Збройних Сил України у
зв'язку з порушенням кримінальної справи. ОСОБА_1 надана відстрочка від призову
відповідно до п.14 ст.17 Закону України „Про військовий обов'язок і військову
службу” (а.с.186).

Суд не знаходить
підстав для задоволення клопотання захисника підсудного ОСОБА_2 про звільнення підсудного від
кримінальної відповідальності відповідно до ст. 48 КК України, оскільки під час
судового розгляду не встановлено даних про те, що особа ОСОБА_1 чи обстановка
навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового
злочину, що особа підсудного перестала бути суспільнонебезпечною.

Виходячи з вище
викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному
покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість
злочину, особу винного та інші обставини справи, наведені вище, суд приходить
до переконання про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, та
вважає за необхідне звільнити підсудного від відбування покарання з
випробуванням.

По справі цивільний
позов не заявлявся.

Речові
докази по справі - мобільний телефон „Soni Ericsson Т-630” (а.с.7-8), який
знаходиться на зберіганні у потерпілого, слід передати ОСОБА_3

Судові витрати по
справі відсутні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити
йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.
75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання, якщо він
протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину та
покласти на нього обов'язок періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконачої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до
набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі - мобільний телефон „Soni Ericsson Т-630”, який знаходиться на
зберіганні у потерпілого - передати потерпілому ОСОБА_3

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.

Суддя