11-сс/775/242/2015(м)
263/7945/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі кримінальне провадження № 0000532 за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 липня 2015 року, якою продовжено строк тримання під вартою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Донецька, громадянки України, пенсіонерки, не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом слідчого управління ГУМВС України в Донецькій області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000532 від 30 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, щодо ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що з 1988 року вона служила у лавах Внутрішніх військ України. У грудні 2014 року ОСОБА_8 звільнилась з лав Внутрішніх військ України, а саме з посади начальника фінансової служби військової частини № НОМЕР_1 , що у вказаний час тимчасово базувалась у м.Маріуполі Донецької області, у зв`язку із захопленням незаконними збройними формуваннями так званої «ДНР» м. Донецька, по виходу на пенсію. Після звільнення з посади ОСОБА_8 повернулась до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше, 07 квітня 2014 року, у м.Донецьку та в окремих районах та населених пунктах Донецької області створено стійке ієрархічне об`єднання терористичну організацію, так звану «Донецьку народну Республіку» (далі «ДНР»).

Приблизно наприкінці січня - початку лютого 2015 року у Калінінському районі міста Донецька ОСОБА_8 зустріла колишнього колегу по службі - ОСОБА_9 , котрий у вказаний період часу вже входив у терористичну організацію «Донецька народна республіка», де займав посаду начальника управління державної позавідомчої охорони вищевказаної незаконної організації. На пропозицію ОСОБА_9 зайняти посаду бухгалтера так званого управління державної позавідомчої охорони «ДНР» ОСОБА_8 , у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, надала свою згоду, після чого зайняла вказану посаду, тобто увійшла до складу терористичної організації «Донецька народна республіка».

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, починаючи з початку лютого 2015 року по теперішній час стала одним із учасників «силового» блоку, а саме виконувала обов`язки бухгалтера так званого управління державної позавідомчої охорони «ДНР», взяла на себе функції співробітника керівництва відповідного злочинного підрозділу терористичної організації, виконуючи організаційно-розпорядчі функції, забезпечуючи його стійкість, професійність, керованість і тривалість, плануючи протизаконну діяльність псевдо державного підрозділу терористичної організації «ДНР», отримуючи протиправний дохід та забезпечуючи фінансування кожного його учасника.

Таким чином, ОСОБА_8 взяла участь у терористичній групі та терористичній організації, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, тобто є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, яка у відповідності до ст. 1 п. 16 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.258-3 КК України.

29 червня 2015 року о 18 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

30 червня 2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

02 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 15 діб до 13 липня 2015 року включно.

Слідчий у своєму клопотанні ставить питання про продовження підозрюваній ОСОБА_8 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 9 липня 2015 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 до 30 діб до 28 липня 2015 року включно.

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та необґрунтовану, ОСОБА_8 звільнити з-під варти. Зазначають, що фактично вона була затримана 25 червня 2015 року, проте лише 2 липня 2015 року щодо неї слідчим суддею було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та було порушено її право на захист. Вважають, що у провадженні відсутні правові підстави для тримання ОСОБА_8 під вартою.

Заслухавши доповідача, підозрювану та її захисників ОСОБА_10 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисників такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.199 КПК України, продовження строку тримання під вартою можливо лише за наявності таких умов :

1) матеріали кримінального провадження містять обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик (ризики), передбачений ст.177 КПК України, не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) матеріали кримінального провадження містять обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.177,183,184,197,199 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

У клопотанні про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 слідчий, відповідно до вимог ст.199 КПК України, зазначив, що існують ризики переховування останньої від органів досудового розслідування та суду на непідконтрольній частині території України, знищення або переховування речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В якості обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий навів те, що на теперішній час у даному кримінальному провадженні виконаний необхідний об`єм слідчих та процесуальних дій для повідомлення про підозру ОСОБА_8 , але недостатній для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом. Вказує, що необхідно встановити та відпрацювати додаткових свідків, вилучити інформацію від операторів мобільного зв`язку щодо місця знаходження підозрюваної за певний період часу, провести інші слідчі (розшукові) дії.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено судом, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких, за вчинення якого, згідно санкції ч.1 ст.258-3 КК України, передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Суд з врахуванням доказів, що містяться в матеріалах провадження, в тому числі визнавальних показань ОСОБА_8 , з додержанням вимог ст.194 КПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність такої підозри.

Суд також прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що на даний час продовжують існувати та не зменшилися певні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона не має стійких соціальних зв`язків, місце її фактичного мешкання знаходиться на непідконтрольній території України. Зазначене, а також самі обставини та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення дають підстави обґрунтовано вважати, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити нове правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливаючи на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Також судом правильно було встановлено, що досудове розслідування за даним провадженням дійсно проводиться, але з врахуванням специфіки самого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , потребує певного часу та не може бути завершено на даний час з об`єктивних причин.

Доводи захисників в апеляційній скарзі на необхідність звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з тим, що фактично вона була затримана 25 червня 2015 року не є слушними, так як дане твердження не підтверджується матеріалами провадження, а за фактом встановлення фактичного затримання підозрюваної проводиться перевірка. Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, вказана дата не є вирішальною, оскільки в даному випадку строк продовжується в межах двомісячного строку досудового розслідування, який ще не сплинув.

Слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону, на думку колегії суддів усі вони обґрунтовано покладені в висновок слідчого судді про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 . Підстави для застосування більш м`яких запобіжних заходів відсутні, оскільки, згідно вимог ч.5 ст.176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України. Тому доводи апеляційної скарги захисників з цього приводу не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відповідає вимогам ст.ст.197,199,370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 199, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 липня 2015 року, якою продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 до 18-00 годин 28 липня 2015 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів Апеляційного суду

Донецької області