дата документу :
Провадження № 1-кп/359/70/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 лютого 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю потерпілого ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002477 від 23.12.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заставці Старосинявського р-ну Хмельницької області, громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив :
Обвинувачений таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку) за таких обставин.
17.12.2014 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_3 , куди його запросив ОСОБА_3 . Під час вживання алкогольних напоїв з останнім, ОСОБА_4 помітив у приміщенні кімнати, даного будинку, електроінструменти, що належить ОСОБА_3 , які лежали на підлозі у кімнаті. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме електроінструменту: перфоратору "Defort" вартістю 1 300 грн., дрелі "Електромаш" вартістю 900 грн., шуруповерту "CRAFT CAS-18AM" вартістю 1 800 грн., кутової шліф машини "BOSH" вартістю 4 000 грн. Коли ОСОБА_6 пішов спати, то ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, взяв електроінструменти, а саме: перфоратор "Defort" вартістю 1 300 грн., дрель "Електромаш" вартістю 900 грн., шуруповерт "CRAFT CAS-18AM" вартістю 1 800 грн., кутову шліф машину "BOSH" вартістю 4 000 грн. Після цього ОСОБА_4 , склав вищевказаний електроінструмент до мішка, та відніс до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 8 000 гривень.

У такий спосіб, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження, 23.12.2014 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення. Із змісту якої вбачається, що сторони визначили істотні для кримінального провадження обставини; констатовано факт примирення між потерпілими та підозрюваним, а також повне відшкодування заподіяної потерпілому ОСОБА_3 матеріальної шкоди; узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену угоду про примирення, визнав свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення, пояснивши, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі.
Потерпілий ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що він підтримує угоду про примирення, укладену між ним та ОСОБА_4 , а також вказав, що претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального характеру не має. Зі ст. 473 КПК України ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі. Угода укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.
Прокурор вважає можливим затвердження угоди про примирення в підготовчому судовому засіданні, як такої, що відповідає вимогам КПК України.
Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно з положеннями ст. 12 КК України, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений визнає вину в обсязі підозри, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також судом встановлено, що покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_4 , даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_3 та (підозрюваним) обвинуваченим ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що умови угоди: не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження та погодили вид покарання.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення, яка укладена, на досудовому розслідуванні кримінального провадження, 23 грудня 2014 року між потерпілим ОСОБА_3 , з одного боку, та (підозрюваним) обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Речові докази прокурором не заявлялись.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 1 ст. 185, КК України, суд -
ухвалив:
Угоду про примирення, укладену 23 грудня 2014 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1