справа № 462/1147/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого вантажником в ТзОВ «Аркадія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє: 13.12.2011 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки, 12.08.2014 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та направлений для його відбування,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_6 24.12.2014 року близько 16.30 год., знаходячись в салоні маршрутного таксі №25, яке рухалось по вул.Окружній у м Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, таємно викрав із сумки ОСОБА_4 гаманець, вартістю 105 грн., в якому знаходились грошові кошти на загальну суму 195 грн., паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2009 року Калуським МВ УМВС України в Івано-Франківській області на прізвище ОСОБА_4 , чотири кредитні картки банку «Приватбанк» і одна кредитна картка банку «Ощадбанк», видана на прізвище ОСОБА_7 та дві картки на знижку, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 300 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, не заперечив фактичних обставин викладених в обвинувальному акті, та дав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна (крадіжці) доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 є рецидив злочинів.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, вчиненим умисно, з корисливих мотивів; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, неодружений, працює, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк.65), перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 27.01.2009 року у зв`язку з розладами психіки внаслідок вживання опіоїдів (матеріали кримінального провадження, арк. 63), згідно наданих характеристик за місцем проживання скарг не поступало, а за місцем ув`язнення - характеризується посередньо (матеріали кримінального провадження, арк. 68, 71).

Виходячи з наведеного та враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_4 , що претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у справі сукупності обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_6 вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13.12.2011 року був засуджений за ч.1 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, 12.08.2014 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова скасовано таке звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування вказаного покарання (матеріали кримінального провадження, арк. 55-61), проте до повного відбуття покарання він вчинив новий злочин, тому до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком суду, згідно з вимогами ст.71 КК України.
На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення НДЕКЦ ГУ МВС України у Львівській області товарознавчої експертизи №9/3 від 13.01.2015 року у розмірі 196,56 грн. (матеріали кримінального провадження, арк.21), оскільки проведення вказаної експертизи було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Враховуючи, що ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 20.01.2015 року (матеріали кримінального провадження, арк.52) ОСОБА_6 тимчасово залишено в ЛСІ № 19 у зв`язку з даним кримінальним провадження, тому підстав для застосування до нього окремого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13.12.2011 року у виді одного року одного місяця позбавлення волі, обравши остаточну міру покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк два роки один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня фактичного затримання, тобто з 24 грудня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 196,56 грн.

Речові докази:

- гаманець чорного кольору, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 21.07.2009 року Калуським МВ УМВС України в Івано-Франківській області на прізвище ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 195 грн., чотири кредитні картки банку «Приватбанк» і одна кредитна картка банку «Ощадбанк», видана на прізвище ОСОБА_7 та дві картки на знижку, які передано під розписку потерпілій ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження, арк. 40-42), - повернути останній як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1