Справа №585/299/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/423/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000053, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 6 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, українець,

уродженець та мешканець

АДРЕСА_1 ,

раніше засуджувався: 28.01.2010 року за ст.ст. 357 ч. 3, 121 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

22.10.2012 року умовно достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 16 днів;

визнаний винним за ст.ст. 263 ч. 1, 296 ч. 3, 186 ч. 2 КК України та призначено покарання:

- за ст. 263 ч. 1 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 3 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів остаточно ОСОБА_8 призначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертиз відповідно 196 грн. 56 коп., та 393 грн. 12 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, 6 січня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на вулиці Горького в м. Ромни поряд з автовокзалом, виявив залишену невстановленою особою сумку, в якій знаходились 11 бойових патронів до автомата Калашникова і в нього виник умисел на незаконне привласнення вказаних патронів. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 незаконно перемістив вказані патрони до місця свого проживання і зберігав в будинку АДРЕСА_1 , які 17 січня 2015 року в нього були вилучені працівниками міліції. Вказані патрони є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї автоматів «Калашникова» (АК 74, АКС -74, АКС - 74У) калібру 5,45 мм, виготовлені промисловим способом і придатні для стрільби.

Крім цього, 16 січня 2015 року близько 2 годин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись на площі Свободи в м. Ромни Сумської області, помітив неповнолітню ОСОБА_9 та малолітню ОСОБА_10 і, поводячи себе брутально, став до них залицятись. Не зважаючи на те, що дівчата повідомили про свій вік та стали від нього втікати, ОСОБА_8 став їх переслідувати і, наздогнавши їх в сквері Московський, з хуліганських спонукань, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість та винятковий цинізм, застосував силу до неповнолітньої ОСОБА_9 , схопивши її руками за шию, із силою стиснув, спричинивши їй фізичний біль. Не зважаючи на вимоги малолітньої ОСОБА_10 відпустити ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, і продовжував душити руками за шию, від чого ОСОБА_9 впала на коліна.

Малолітня ОСОБА_10 з метою припинення хуліганських дій відтягувала ОСОБА_8 від ОСОБА_9 , але ОСОБА_8 , проявляючи особливу зухвалість, жорстокість і винятковий цинізм, застосував до ОСОБА_10 фізичну силу і наніс їй удар коліном в область черевної порожнини, спричинивши їй фізичний біль, а потім штовхнув її руками, від чого ОСОБА_10 впала на землю, та пошкодила куртку, в яку була одягнена.

Після вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_9 , поєднаних з опором ОСОБА_10 , яка припиняла його хуліганські дії, у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення мобільних телефонів у потерпілих. З цією метою ОСОБА_8 сів зверху на ОСОБА_10 , яка лежала на землі і, притиснувши її ліву руку до землі, відкрито заволодів її мобільним телефоном «SAMSVNG S5610» вартістю 905 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 грн., а також належний ОСОБА_9 мобільний телефон « SAMSVNG Е 12852Т» вартістю 223 грн. з двома сім-картами оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю по 15 грн. кожна.

ОСОБА_10 , продовжуючи чинити опір діям ОСОБА_8 , вихопила з його рук мобільний телефон, але обвинувачений, бажаючи довести до кінця відкрите викрадення майна із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, забрав у потерпілої мобільні телефони і залишив місце події, заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 253 грн., а ОСОБА_10 на загальну суму 920 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на те, що вину у вчиненні кримінальних правопорушень він визнав повністю, розкаявся, відшкодував потерпілим матеріальну і моральну шкоду, співпрацював зі слідством, характеризується позитивно за місцем проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та батьків пенсійного віку.

Всі ці обставини суд першої інстанції, призначаючи покарання, в повному обсязі не врахував, а тому він прохає врахувати ці пом`якшуючі покарання обставини та застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України та пом`якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та зміст поданої обвинуваченим ОСОБА_8 апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, які прохали вирок суду змінити, застосувати вимоги ст. 69 КК України та пом`якшити призначене судом покарання, прокурора ОСОБА_6 , яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу обвинуваченого необґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з тим, що учасники судового провадження проти цього не заперечували, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, як і юридична кваліфікація дій обвинуваченого, підтверджуються зібраними у справі доказами, на підставі яких прийнято законне і обґрунтоване рішення.

За сформульованим у вироку обвинуваченням, визнаним судом доведеним, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.ст. 263 ч. 1, 296 ч. 3, 186 ч. 2 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, винятковим цинізмом, пов`язане з опором особі, яка спричиняла хуліганські дії, та придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі про те, що суд призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та його особі, та не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_8 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з врахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилається ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, та з врахуванням його особи, який раніше засуджувався і має не зняту та не погашену судимість, вчинив кримінальні правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, і обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання обвинуваченому саме у виді позбавлення волі і те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

При цьому судом, з урахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання в межах мінімального розміру, встановленого в санкціях статей, за якими він засуджений.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання, а тому підстав для пом`якшення покарання та застосування ст. 69 КК України, як про це ставиться питання в поданій апеляційній скарзі обвинуваченим, не знаходить.

Колегією суддів також не встановлено істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розслідуванні справи, та її розгляді в суді, які б були підставою для зміни або скасування судового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 6 травня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженому ОСОБА_8 , який утримується під вартою, в той же самий строк після вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4