АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1736/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Михайлов В. А. Доповідач -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2011 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Семопядного В.О.

суддів Сербіна В.В., Піскун О.П.

при секретарі Звягіної Е.В.

з участю прокурора Постолова М.О.

представника Синельниківської ВП №94
Данілушкіна С.Ю.

20 листопада 2014 року розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську кримінальне
провадження за апеляційною скаргою
засудженого ОСОБА_3 на ухвалу
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 09 жовтня
2014 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Рязань Росія, який раніше судимий:

-28 листопада 1996 року Військовим судом
Черкаської області за ст. 240п. «В», 140 ч. 2
КК України до 3 років позбавлення волі;

-18 травня 1999 року Саксаганським
районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140
ч. 3, 145 ч. 1, 42, 43 КК України до 3 років 1
місяця позбавлення волі;

-11 листопада 2004 року Дзержинським
районним судом м. Кривого Рогу за ст.115
ч. 1 КК України до 7 років позбавлення
волі. Звільнений 26 грудня 2009 року УДЗ на
1 рік 7 місяців 19 днів;

-28 лютого 2011 року Довгінцевським
районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185
ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4
років 3 місяців позбавлення волі;

-12 травня 2011 року Саксаганським
районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185
ч. 3, 70 ч. 4 до 4 років 3 місяців
позбавлення волі;

-23 червня 2011 року Центрально - Міським
районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185
ч. 2, 185 ч. 3, 70, 70 ч. 4 КК України до 4 років 3
місяців позбавлення волі.

якою відмовлено в задоволенні
клопотання адміністрації СВК-94 та
спостережної комісії при
Синельниківській
райдержадміністрації про
умовно-дострокове звільнення на
підставі ст. 81 КК України, засудженого
ОСОБА_3 від відбування покарання,
призначеного Саксаганським районним
судом м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 25 серпня
2011 року за ч.1, 2 ст. 199, ч. 1, 4 ст. 70 КК
України до 5 років позбавлення волі.
Початок строку 25 грудня 2010 року,
закінчення строку 25 грудня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів
провадження, адміністрація СВК-94 та
спостережної комісії при
Синельниківській
райдержадміністрації звернулись до
Синельниківського міськрайонного суду
Дніпропетровської області з поданням
про умовно-дострокове звільнення
ОСОБА_3, засудженого 25.08.2011 року
Саксаганським районним судом м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області за ч.1,2
ст. 199, ч. 1,4 ст. 70 КК України до 5 років
позбавлення волі. Своє клопотання
адміністрація закладу обґрунтовує тим,
що відбуваючи покарання в місцях
позбавлення волі ОСОБА_3
зарекомендував себе з позитивної
сторони; систематично залучається до
роботи з поліпшення житлово-побутових
умов засуджених, поставлені завдання
виконує якісно та вчасно, проявляє
розумну ініціативу, порушень правил
безпеки не допускає; вимог режиму
утримання дотримується свідомо,
заохочень має 5, стягнень не має;
приймає участь у програмі
диференційованого виховного впливу;
провину та суспільну небезпеку в
скоєному злочині визнає та усвідомлює
повністю, розкаюється у вчиненому
злочині.

Ухвалою Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 жовтня 2014 року
вищезазначене подання адміністрації
СВК-94 та спостережної комісії при
Синельниківській
райдержадміністрації залишено без
задоволення.

Своє рішення суд першої інстанції
мотивував тим, що засуджений у скоєному
злочині не розкаявся, своєю поведінкою
виправлення не довів, його поведінка не
є сумлінною, оскільки ОСОБА_3 був
неодноразово судимий, вже звільнявся
умовно - достроково, однак в період
умовно-дострокового звільнення знову
скоїв умисні тяжкі злочини. За час
відбування покарання у Криворізькому
слідчому ізоляторі мав 1 стягнення,
заохочень не мав. З 31 жовтня 2011 року,
відбуваючи покарання в
Синельниківській ВК-94, ОСОБА_3 мав 5
заохочень та 4 стягнення, з яких два - у
вигляді суворої догани за недбале
ставлення до обов'язків днювального та
сон на робочому місці. Також суд
зазначив, що з матеріалів особової
справи засудженого вбачається, що 15
травня 2014 року йому було запропоновано
заміну невідбутої частини покарання
більш м'якою-обмеження волі, від якої
засуджений відмовився, хоча за станом
здоров'я протипоказань не мав.

На зазначену ухвалу суду засудженим
ОСОБА_3 було подано апеляцію, в якій він
просить скасувати ухвалу суду, а
провадження направити на новий судовий
розгляд. В обґрунтування своїх
апеляційних вимог засуджений
посилається на те, що висновки суду
щодо того що він, ОСОБА_3, своєю
поведінкою не довів своє виправлення,
суперечать матеріалам особової справи,
суд в своїй ухвалі не зазначив
достатніх мотивів по яким він відмовив
в клопотанні про його звільнення від
відбування покарання. При цьому
апелянт зазначає, що він в період
відбування покарання має 5 заохочень
від адміністрації колонії за сумлінну
поведінку та 4 стягнення за незначні
правопорушення, які при цьому, погашені
за спливом строку давності та які,
відповідно до вимог КПК, не можуть бути
враховані при ухваленні будь-яких
процесуальних рішень. Крім того,
засуджений звертає увагу на те, що він
має ряд тяжких захворювань, за місцем
проживання характеризується
позитивно, свою вину визнав повністю,
щиросердно розкаявся, цивільний позов
потерпілим заявлений не був, злочин не
пов'язаний з насиллям. Також апелянт
зазначає, що суд відмовляючи в
задоволенні клопотання,
необґрунтовано послався на попередні
його судимості, оскільки при вирішенні
питання про звільнення на підставі ст.
81 КК України, повинні враховуватись
лише судимості за якими він відбуває
покарання.

Заслухавши думки учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали за
поданням та доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляція засудженого
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Підставою умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання є:
фактичне відбуття засудженим певної
частини призначеного йому покарання та
доведення засудженим свого
виправлення. Останньої умови вимог
закону не було дотримано в повному
обсязі. Як правильно зазначив суд
першої інстанції, засуджений ОСОБА_3
своєю поведінкою та відношенням до
праці не довів своє виправлення. Так,
сумлінна поведінка характеризується
дотриманням режиму відбування
покарання, виконанням покладених на
засудженого законних обов'язків,
стримуванням від порушень режиму
відбування покарання, від порушень
правил внутрішнього розпорядку,
активною участю у суспільному житті і
сумлінним виконанням громадських
доручень у процесі відбування
покарання. При цьому висновок суду про
виправлення засудженого повинен
ґрунтуватися на всебічному врахуванні
даних про його поведінку і ставлення до
праці за весь час відбування покарання,
а не за час, який безпосередньо передує
настанню строку, після відбування
якого можливо умовно-дострокове
звільнення. Вищезазначене було повною
мірою враховано судом першої інстанції
при розгляді подання адміністрації
СВК-94 та спостережної комісії при
Синельниківській
райдержадміністрації щодо ОСОБА_3 про
умовно-дострокове звільнення
останнього.

Між тим, необґрунтованими, на думку
колегії суддів, доводи апеляційної
скарги засудженого щодо того, що
підставою для застосування до нього
положень ст. 81 КК України є визнання
своєї вини, розкаяння, відсутність
цивільного позову, те що кримінальне
правопорушення не пов'язане з будь-яким
насиллям, оскільки зазначені обставини
враховуються при призначенні
покарання за вироком суду.

Також слушними, є посилання суду першої
інстанції, як на одну із обставин за
якою до ОСОБА_3 не може бути застосовано
умовно-дострокове звільнення, що
останній вже звільнявся з таких
підстав, однак в період
умовно-дострокового звільнення знову
скоїв умисні тяжкі злочини.

Таким чином, колегія судів вважає, що
суд першої інстанції прийняв законне
рішення, яке належно мотивував про
залишення подання адміністрації СВК-94
та спостережної комісії при
Синельниківській
райдержадміністрації про
умовно-дострокове звільнення
засудженого ОСОБА_3 без задоволення.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України,
судова колегія,

у х в
а л и л а:

Ухвалу Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 09 жовтня 2014 року про
залишення без задоволення подання
адміністрації СВК-94 та спостережної
комісії при Синельниківській
райдержадміністрації про
умовно-дострокове звільнення на
підставі ст. 81 КК України засудженого
ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію
засудженого ОСОБА_3 - без задоволення.

судді:

В.О. Семопядний В.В. Сербін О.П. Піскун