Справа № 1-397/07
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

місто Ковель 27
грудня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Денисюка
Р.С.,

за участю секретаря Миронюк
Т.М.,

прокурора Масалова
С.М.,

потерпілої ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця
с. Стобихівка Камінь-Каширського району, жителя м. Ковель АДРЕСА_1, неодруженого, з середньою освітою,
працюючого: СТ «Каскад-Плюс», раніше не
судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК
України, суд,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1
29.09.2007 року близько 14 години біля вхідних дверей в коридорі квартири
АДРЕСА_1 в м. Ковелі під час конфлікту, який виник на грунті особистих
неприязних відносин, умисно наніс своїй співмешканці ОСОБА_2 удар кулаком по
лівій руці, спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді закритого
оскольчастого перелому верхньої третини
лівої плечової кістки із зміщенням, обширного крововиливу зовнішньої-передньої
поверхні грудної клітки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного злочину
визнав повністю та показав суду, що дійсно 29.09.2007 року приблизно біля 14
години прийшов до місця проживання ОСОБА_2 та намагався зайти у квартиру
співмешканки, однак, вона його не пускала і тоді він наніс удар їй в ліву руку
своєю рукою та спричинив їй перелом руки. Удар наніс один. Щиро розкаюється у
вчиненому, просить суворо не карати.

Крім
повного визнання своєї вини самим підсуднім, його вина у вчиненні даного
злочину доводиться іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду
справи.

Потерпіла
ОСОБА_2 показала суду, що 29.09.2007 року вона перебувала вдома із своєю
знайомою ОСОБА_3. Біля 14 години прийшов її співмешканець ОСОБА_1 та намагався
потрапити в квартиру, однак, враховуючи ту обставину, що вона не бажала його
впускати та взагалі з ним надалі проживати, відкрила двері та стояла в
коридорі. Тоді ОСОБА_1 наніс удар рукою в її ліву руку, чим спричинив їй перелом
руки. Ніяких претензій до ОСОБА_1 на даний час не має, просить суворо його не
карати.

Показами
свідка ОСОБА_3, яка підтвердила факт нанесення ОСОБА_1 удару ОСОБА_2 в область
лівої руки і пізніше взнала, що цим ударом він спричинив їй перелом руки.

Також
вина підсудного у вчиненні даного злочину доводиться письмовими доказами по
справі.

Протоколом
відтворенням обстановки і обставин події, в ході якого ОСОБА_1 показав та
розказав, яким чином заподіював травму потерпілій. (а.с. 22-23).

Висновком
судово-медичної експертизи № 691 від 15.10.2007 року, відповідно до якого в
ОСОБА_2 відмічені тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої третини
плечової кістки зі зміщенням, обширного крововиливу зовнішньо-передньої
поверхні грудної клітки, які утворились від дії тупих твердих предметів і які
за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього
ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. (а.с. 26).

Суд
повно, всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в
ході судового розгляду справи докази, приходить до висновку про доведеність
вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину по факту
умисного нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень та кваліфікує дії
підсудного ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КК України - як умисне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, які спричинило тривалий розлад здоров'я.

При
обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по даній справі в діях ОСОБА_1 суд визнає повне визнання своєї вини у вчиненні
інкримінованого йому злочину, те, що злочин він вчинив вперше.

По
місцю роботи характеризується добре.

Обставин,
що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, суд не вбачає.

Враховуючи
наявність пом'якшуючих обставин у справі, особу підсудного, обставини вчинення
злочину, суд вважає, що перевиховання підсудного можливе і без ізоляції його
від суспільства і до підсудного можна застосувати ст. 75 КК України.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати винним
ОСОБА_1 у вчинені злочину, передбаченого ст.122 ч. 1 КК України, та
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбуття призначеного основного покарання, встановивши йому іспитовий термін
строком 2 (два)
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на
засудженого
такі обов'язки:

·
не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

·
періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Контроль за виконанням
вироку покласти на орган кримінально-виконавчої системи за місцем проживання
засудженого.

Міру запобіжного заходу,
обрану ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про
невиїзд..

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Р.С.ДЕНИСЮК