Справа № 159/5471/14-к
Провадження № 1-кп/159/8/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 04 серпня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000233 про обвинувачення неповнолітнього
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Стара Вижівка Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , студента Ковельського медичного коледжу, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в неповнолітньому віці, 13.03.2014 року, близько 17 години, знаходячись поблизу водосховища на березі річки «Турія», що по вул. 40 років Перемоги в м. Ковелі Волинської області, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , який в подальшому переріс у бійку, використовуючи револьвер моделі «STALKER», призначений для стрільби патронами Флобера кільцевого запалювання калібру 4 мм. для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків, діючи умисно здійснив постріли у напрямку ОСОБА_7 , з яких влучив у нього двома кулями, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення у ділянці правої половини шиї, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої половини грудної клітки проникаючого у черевну порожнину з пошкодженням підшлункової залози, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , своїми діями, що виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині не визнав та по суті пред`явленого йому обвинувачення показав, що дійсно 13.03.2014 року, близько 16 години 30 хвилин, разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 , перебував на спортивному майданчику загальноосвітньої школи № 13 в м. Ковелі. Займаючись спортом помітив як троє раніше невідомих йому осіб спостерігали за ними, а один із них знімав на відео за допомогою мобільного телефону. Побачивши це він підійшов, як йому зараз відомо, до потерпілого ОСОБА_7 та попросив його видалити запис, проте останній категорично відмовився це зробити. Його це обурило та між ними з цих підстав виникла суперечка, в ході якої ОСОБА_7 запропонував піти на берег річки «Турія» та вияснити там свої стосунки. Враховуючи, що Хвелось більш фізично розвинутий за нього, він вирішив піти додому та взяти пневматичний пістолет, що належить його матері. Взявши револьвер «STALKER» через незначний проміжок часу повернувся на спортивний майданчик та знову попросив Хвелося видалити запис з мобільного телефону, на що той відмовив. Тоді вони всі разом пішли на берег річки «Турія» по вул. 40 років Перемоги та зупинились неподалік недобудованої церкви. Перебуваючи там він стояв навпроти ОСОБА_7 , який припіднявши перед собою праву руку стиснуту в кулак йшов до нього. Тоді він у відповідь із-за пояса дістав пістолет та направивши його в землю попередив, щоб той не підходив до нього так як він буде стріляти. Оскільки ОСОБА_7 прямував до нього, він злякавшись вистрілив в землю, намагаючись таким чином злякати останнього. Проте останній на це не реагував та підійшовши до нього штовхнув його в область грудної клітки застосовуючи одночасно «підніжку». Коли він впав на землю, то Хвелось всім своїм тілом навалився на нього та почав наносити удари. Так як його палець після падіння на землю перебував на спусковому гачку пістолета, він випадково вистрілив, можливо зробив декілька пострілів, проте на даний час не пам`ятає. Після цього ОСОБА_7 відібрав пістолет та завдав його рукояткою декілька ударів в голову. Після закінчення конфлікту він разом з товаришем залишили місце пригоди та пішли до центральної районної лікарні де йому була надана перша медична допомога.

Обвинувачений не заперечував також, що декілька пострілів ним було здійснено на відстані півтора-два метри від потерпілого, однак ствердив, що постріли здійснював в напрямку потерпілого не бажаючи завдати останньому поранень.

Обвинувачений категорично ствердив, що постріли по тілу потерпілого були випадковими і відповідно спричинені в результаті цього наслідки стались з необережності, в чому щиро розкаюється.

Незважаючи на фактичне не визнання своєї вини, винність обвинуваченого в скоєнні зазначеного злочину доводиться наступними доказами:

- показаннями потерпілого, який в судовому засіданні ствердив, що 13.03.2014 року, після 16 години, він разом зі своїми товаришами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебував на спортивному майданчику ЗОШ № 13, що знаходиться в м. Ковелі по вул. 40 років Перемоги. Там вони помітили двох раніше незнайомих йому осіб віком 17-18 років, котрі займались спортом, виконуючи різного роду вправи. ОСОБА_12 , в руках якого знаходився на той момент його мобільний телефон, знімав їх на відео і після чого передав цей телефон йому. Тоді до них підійшов, як зараз йому відомо ОСОБА_13 та запропонував видалити запис з мобільного телефону. Так як він відмовився це зробити, то між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_14 сказав почекати та відлучився на незначний проміжок часу. Повернувшись ОСОБА_13 знову вимагав видалити запис, проте і на цей раз він відмовив. Тоді останній запропонував сходити до річки «Турія» та з`ясувати стосунки. Коли вони підійшли та зупинились неподалік недобудованої церкви, що знаходиться по вул. 40 років Перемоги, то він перебуваючи на віддалі біля трьох метрів від ОСОБА_14 , побачив в його руках предмет схожий на пістолет ствол якого був направлений в його сторону. Тоді він поставив вимогу прибрати пістолет, а ОСОБА_14 у свою чергу вимагав видалити запис. Коли він відмовив ОСОБА_14 в цьому, то той почав стріляти при цьому як він пам`ятає здійснив три, можливо чотири постріли в його напрямку при цьому одна із куль потрапила йому в живіт. Іншого поранення в шию він на той час не відчував. Тоді він різко підбіг до обвинуваченого та повалив його на землю, при цьому Хвелось лежав на спині, а потім різко підвівся та відступаючи продовжував стріляти. Тоді він знову штовхнув Хвелося та присівши на коліно завдав йому, як зараз пам`ятає, два удари рукою та вихватив пістолет з руки останнього. Після цього конфлікт був вичерпано.

Потерпілий категорично ствердив, що поранення в живіт, тобто тяжке тілесне ушкодження він отримав в результаті одного із пострілів, який був здійснений в його напрямку на відстані, приблизно, два метри.

Заперечив показання обвинуваченого в тому, що він отримав поранення під час боротьби, ствердивши, що на той час патронів в барабані пістолета не було.

- протоколом слідчого експерименту з участю потерпілого, в ході якого останній на місці розказав та показав про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень, категорично ствердивши, що вони були йому заподіяні з відстані 2-х метрів. Саме після цих пострілів він відчув різкий біль в ділянці живота.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні також показав що 13.03.14 року після 16 год, перебував разом з ОСОБА_16 на спортивному майданчику ЗОШ № 13 в м. Ковелі, де займались спортом. Через деякий час помітили, як троє раніше незнайомих їм осіб знімали їх на відео. Тоді вони підійшли до них, та ОСОБА_14 звернувся, як йому зараз відомо, до Хвелося ОСОБА_17 з вимогою видалити запис, однак той відмовився. Тоді між ними виникла словесна суперечка яка тривала короткий час. Після цього ОСОБА_14 сказав йому почекати на місці, а він скоро повернеться. Повернувшись, ОСОБА_14 продовжив розмову з потерпілим і через деякий час вони пішли в сторону недобудованої церкви, при цьому ОСОБА_14 йшов спереді, а потерпілий та його товариш за ним. Зупинившись, ОСОБА_14 повернувся, при цьому в руці тримав пістолет, ствол якого був направлений в землю і вимагав видалити відеозапис, однак потерпілий з цією вимогою не погоджувався та припіднявши праву руку направлявся до ОСОБА_14 . Той у свою чергу вигукнув щоб оастнній не підходив бо інакше буде стріляти, а оскільки Хвелось не зупинився то ОСОБА_14 здійснив постріл донизу і при цьому відступав назад. Так як він направлявся в їх напрямку то до нього підбіг товариш ОСОБА_14 і повалив його на землю, в цьому положенні він помітив як обвинувачений лежав спиною на землі, а Хвелось знаходився біля нього, проте не бачив чи хтось із них наносив удари. Свідок також ствердив, що після першого пострілу він не бачив поранень на тілі потерпілого, а лише бачив як обвинувачений відступає назад, а ОСОБА_7 йшов на нього, тоді ж між ними почалася бійка. Стверджує, що саме після першого пострілу почалася бійка. Чув ще декілька пострілів, проте скільки саме пригадати не може, а після завершення конфлікту бачив як потерпілий тримався руками за живіт.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , якиий в судовому засіданні підтвердив показання потерпілого в тому, що дійсно 13.03.2014 року коли він з останнім перебував на території спортивного майданчика школи № 13 в м. Ковелі, то помітили, як йому зараз відомо, ОСОБА_4 та іншу особу, які займались спортом, а він в свою чергу знімав їх на відео за допомогою мобільного телефону ОСОБА_7 , якого раніше тримав в руках. Побачивши це до них підійшов ОСОБА_14 та почав вимагати у Хвелося видалити запис. Оскільки останній відмовився це зробити, то між ним виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_14 залишив їх, сказавши почекати. Повернувшись знову вимагав видалити запис проте Хвелось і на цей раз з даною вимогою не погодився. Тоді ОСОБА_14 запропонував відійти ближче до річкаи Турія де вияснити між собою стосунки, коли вони підійшли до цього місця то ОСОБА_14 дістав пістолет та направив його в напрямку Хвелося, перебуваючи від нього на віддалі 2 м. знову вимагав видали запис з мобільного телефону, а коли почув в чергови раз відмову, то почав стріляти в напрямку потерпілого, проте не пам`ятає на даний час скільки тоді пролунало пострілів. Після цього між ними сталася бійка в ході якої обвинувачений знаходився на землі. Свідок ствердив що в такому положенні пострілів не було, як і небуло попереджувального пострілу.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який ствердив, що був присутнім на спортивному майданчику школи разом зі своїми товаришами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та бачив як раніше йому невідомі особи займались спортом, знімавши їх на відео. З цих підстав між ними виник конфлікт, після якого, як йому тепер відомо, ОСОБА_14 залишив їх та через деякий час повернувся і знову вимагав видалити відео. Почувши відмову Хвелося, кимось було запропоновано відійти до річки і там вияснити стосунки. Коли ОСОБА_14 та Хвелось підійшли до цього місця, то він бачив, як обвинувачений витягнув руку в сторону Хвелося на віддалі двох метрів і в цей час почув три постріли. Тоді ОСОБА_14 почав відступати від Хвелося та продовжував стріляти. Ствердив, що пострілів було 6-7, а потім чув лише клацання, зрозумівши, що набої закінчились. Категорично ствердив, що тільки після пострілів між потерпілим та обвинуваченим почалася бійка.

- у відповідності з протоколом огляду місця події заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень в результаті конфлікту сталось на земельній ділянці поблизу недобудованої церкви, що знаходиться по вул. 40 років Перемоги м. Ковеля.

- заявою ОСОБА_7 від 13.03.2014 року в адресу Ковельського МВ УМВС у Волинській області про добровільну видачу працівникам міліції зброї, яку той відібрав під час конфлікту у обвинуваченого.

- протоколом огляду добровільно виданої зброї у відповідності з яким ця зброя відноситься до типу револьвер «STALKER 4,5» ємкість барабана якого налічує 9 набоїв калібру 4 мм. Оглядом встановлено також, що в середині барабану знаходяться 7 гільз набоїв які були використані.

- висновком судово-балістичної експертизи підтверджено, що револьвер заводський номер 0513 034043 моделі «Сталкер» є револьвером призначеним для стрільби патронами «Флобера» кільцевого запалювання калібру 4 мм. для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків і є придатним для стрільби та виготовлений промисловим способом.

Сім гільз, які були розміщені в коморах барабану револьвера відстріляні з даного револьвера, мають калібр 4 мм. і є частинами (гільзами) коротких патронів «Флобера» кільцевого запалювання.

- за висновками судово-медичних експертиз на тілі потерпілого ОСОБА_7 виявлені сліпі вогнепальні поранення в ділянці правої половини шиї, лівої половини грудної клітки проникаючого в черевну порожнину з пошкодженням підшлункової залози. За ступенем тяжкості тілесне ушкодження у вигляді поранення правої половини шиї відноситься до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої половини грудної клітки проникаючого в черевну порожнину з пошкодженням підшлункової залози відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

- висновками фізико-хімічної та судово-балістичної експертиз встановлено, що на одязі потерпілого виявлено сліди металізації свинцем та міддю, які могли утворитися від контакту з металевим снарядом зі сплаву на основі свинцю та міді, а виявлені три пошкодження на куртці, пошкодження на кофті та футболці є кулевими і утворилися в результаті пострілу із револьвера призначеного для стрільби патронами «Флобера» кільцевого запалювання калібру 4 мм. При цьому два пошкодження куртки та пошкодження кофти і футболки могли бути утворені при пострілі з відстані від 1,5 до 3 метрів. Одне пошкодження куртки могло бути утворено при пострілі з відстані до 1 метра, але не при пострілі впритул.

- висновком комплексної судово-медично-балістичної експертизи підтверджено, що потерпілий ОСОБА_7 під час проведення в нього пострілів міг знаходитись передньою часиною тулуба та середньою лівою частиною тулуба в дещо зігнутому положенні до дульного зрізу ствола револьвера, який при одному з пострілів міг бути направлений під гострим кутом, про що свідчать виявлені три пошкодження на кофті та футболці, а також пошкодження лівої половини грудної клітки ОСОБА_7 і відсутність слідів пострілу впритул та близького пострілу. При цьому відстані з яких проводилися постріли: два постріли від 1,5 до 3 метрів, один постріл до одного метру.

- показаннями експерта ОСОБА_21 , який в судовому засіданні повністю підтвердив висновок балістичної експертизи, ствердивши, що тяжкі тілесні ушкодження заподіяні пострілами утворилися від пострілу з відстані 1,5-2 метри. Категорично ствердив, що пошкодження не могли утворитись зблизька чи при пострілі впритул, так як короткий патрон «Флобера» має пороховий заряді при такому пострілі (зблизька, впритул) на одязі повинна залишатись кіптява, яка є відсутньою.

- показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_22 , який також підтвердив висновок комплексної експертизи, запевнивши, що тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких у потерпілого утворитись в результаті пострілів зблизька чи впритул не могли.

Зазначеними висновками експертиз та показаннями експертів повністю підтверджено показання потерпілого та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_18 про механізм заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень та спростовують показання обвинуваченого про заподіяння цих пошкоджень випадково в ході боротьби, тобто з необережності.

Вказаними доказами спростовані висновки судової та додаткової судово-медичної експертиз про ймовірність заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень під час боротьби, тобто зблизька чи впритул, як вказував при слідчому експерименті обвинувачений ОСОБА_14 .

Отже, даючи аналіз показанням потерпілого, свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , даними в судовому засіданні, при слідчому експерименті, з участю потерпілого та враховуючи висновки наведених вище судових експертиз, які в повній мірі узгоджуються між собою, відповідають встановленим фактичним обставинам справи дають підстави суду вважати, що обвинувачений своїми кримінально-караними діями заподіяв тяжкі тілесні ушкодження умисно, а тому відповідно суд приходить до висновку про вірну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України.

Що стосується показань обвинуваченого про заподіяння поранення в черевну порожнину потерпілого при боротьбі випадково, тобто фактично необережне заподіяння тяжких тілдесних ушкоджень, то суд до цих показань відноситься критично з підстав викладених вище та вважає їх такими, що дані з єдиною метою пом`якшити свою відповідальність за скоєні суспільно-небезпечні дії.

Аналогічним чином суд ставиться і до показань свідка ОСОБА_15 в частині продовження пострілів в ході боротьби потерпілого з обвинуваченим, оскільки вони не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, а сам свідок є товаришем обвинуваченого.

Погоджуючись з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України, суд вважає, що ОСОБА_4 здійснюючи неодноразові постріли з револьвера в напрямку потерпілого з близької відстані усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та всі обставини справи.
Обтяжуючих покарання обставин суд не знаходить, а до пом`якшуючих відносить:
- притягнення особи до кримінальної відповідальності вперше, те, що у обвинуваченого на утриманні перебуває малолітня дитина;
- скоєння злочину в неповнолітньому віці;
- часткове добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди;
Призначаючи покарання суд, враховує також, вік обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, ставлення до скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання та навчання, те що він є студентом навчального закладу, приходить до глибокого переконання про призначення покарання в межах санкції закону за якими він притягується до відповідальності із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України.
Саме таке покарання на переконання суду буде відповідати загальним засадам призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
В ході розгляду справи потерпілим заявлено цивільний позов по відшкодуванню матеріальної шкоди, яку на час постановлення вироку відшкодовано.
Додатково потерпілим заявлено позов по відшкодуванню 7475 грн. 15 коп., як витрат, пов`язаних з лікуванням, проведенням обстеження та доїзду до лікувальних закладів.
В судовому засіданні обвинувачений заявлені позовні вимоги визнав повністю та запевнив про їх відкшодування в подальшому.
Розглядаючи зазначений позов, суд приходить до висновку про його підставність, оскільки понесені потерпілим витрати підтверджуються документально належними доказами.
По справі заявлено також і позов по відшкодуванню моральної шкоди на суму 100 000 грн.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодувається особою, яка її завдала.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь тяжкості заподіяних наслідків, характер та глибину психічних страждань потерпілого, а також з врахуванням відсутності у обвинуваченого постійного заробітку, його сколаду сім`ї та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає обгрунтованим стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого завданої моральної шкоди в сумі 80 000 гривень. Саме такий розмір відшкодування, на думку суду є реальним для виконання обвинуваченим ухваленого рішення суду, враховуючи його матеріальний та сімейний стан.
Задовольняючи позов саме на таку суму, суд враховує також, що у потерпілого в організмі і на даний час перебуває інородний предмет, що вподальшому не виключає оперативного лікування останнього.
Доля речових доказів підлягає вирішеню в порядку ст.100 КПК України, а витрати пов`язані з проведенням судово-криміналістичних експертиз стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст ст. 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винними у вчиненні кримінальниого правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та обрати покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в ці органи, а також повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.
Речові докази по справі:

- револьвер № 0513-034043 моделі «STALKER», який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС України у Волинській області передати власнику, а саме ОСОБА_5 ;

- сім відстріляних гільз, кулю, що була видана потерпілим ОСОБА_7 , куртку, кофту, футболку, які належать потеріплому ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ковельського МВ УМВС України у Волинській області як такі, що не становлять цінності знищити.

Витрати пов`язані з проведенням судово-криміналістичних експертиз на суму 2947 грн. 39 коп. стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь: Ковельський РВ, код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження», отримувач коштів УК у Ковельському р-ну 24060300, номер рахунку отримувача: 0004, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ отримувача: 37788874, Банк отримувача ГУДКСУ у Волинській області, код банку 803014.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , на користь потерпілого ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 80000 грн. та 7475 грн. 15 коп. матеріальної шкоди.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1