Справа № 591/3456/13-к Провадження № 1-кс/591/473/13
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2013 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми Клімашевська І.В., з участю секретаря Кирилової Ю.В., слідчого Лукяненка Ю.В., підозрюваного ОСОБА_1, захисників підозрюваного ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ прокуратури м.Суми ОСОБА_4 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна, яке мотивував тим, що ним проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002635 від 04.04.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом того, що службові особи ВДВС СМУЮ за попередньою змовою зі службовими особами ПАТ Брокбізнесбанк вимагають у ОСОБА_5 незаконну грошову винагороду в сумі 22500 грн. за зняття арешту з квартири, яка знаходиться у заставі Банку для подальшої реалізації. В ході досудового розслідування було зясовано, що до вчинення вказаного злочину можуть бути причетні працівники банку ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також працівник ДВС ОСОБА_1 Крім того, було проведено негласні (розшукові) слідчі дії та встановлено, що передача грошових коштів в сумі 22500 грн. відбулась 05.04.2013 року в приміщенні Сумського регіонального відділення АТ Брокбізнесбанк, а надалі, цього ж дня, ОСОБА_1 зустрічався з ОСОБА_6 та у подальшому останній поїхав до ВДВС СМУЮ, після чого ОСОБА_5 за декілька годин надали постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, в якій було зазначено й про зняття арешту із заставленого майна.

05.04.2013 року в автомобілі, яким керував ОСОБА_1, був проведений огляд, в ході якого вилучено грошові кошти в сумі 11 тис. грн. та 40 доларів США, а в його робочому кабінеті обшук, під час якого вилучено ноутбук MSI та мобільний телефон Samsung Galaxy S 2.

Оскільки на вилучених грошових коштах можуть зберігатись сліди кримінального правопорушення, то виникла необхідність у накладенні на них арешту. Крім того, санкція ст. 368 ч.3 КК України передбачає конфіскацію майна, в звязку з чим, на думку слідчого, є підстави для накладення арешту на тимчасово вилучені у ОСОБА_1 ноутбука та мобільного телефону.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив накласти арешт на зазначене майно та грошові кошти.

Захисники та підозрюваний ОСОБА_1 заперечували проти клопотання, наполягаючи на порушені слідчим строків звернення з таким клопотанням та необґрунтованістю звернення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З внесеного слідчим клопотання та доданих до нього документів вбачається, що ОСОБА_1 05.04.2013 року повідомлено про підозру в одержанні хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням хабара, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, що перебуває у власності підозрюваного або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно протоколу обшуку від 05.04.2013 року в приміщенні ВДВС СМУЮ, з кабінету начальника ВДВС СМУЮ ОСОБА_1 було вилучено серед іншого майна ноутбук MSI та мобільний телефон Samsung Galaxy S 2.

Підозрюваним як під час його допиту слідчим, так і в судовому засіданні не заперечувалось, що вищезазначені речі належать йому на праві власності.

За таких обставин, вважаю, що на вказані речі необхідно накласти арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей чи документів, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідаю критеріям, визначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно протоколу огляду місця події від 05.04.2013 року, а саме: автомобіля Тoyota RAV 4, було виявлено та вилучено грошові кошти: 150 купюр номіналом по 50 грн., 35 купюр номіналом по 100 грн.( всього на суму 11000 грн.) та 2 купюри номіналом по 20 доларів США.

З матеріалів вбачається, що сторона обвинувачення наполягає на тому, що вказані кошти є половиною від суми 22500 грн., яку ОСОБА_5 передав на вимогу працівників банку для вчинення дій щодо зняття арешту із заставленого майна, а тому, на їх думку, є всі підстави вважати, що на грошах збереглись сліди кримінального правопорушення, в звязку з чим на даний час кошти направлено для проведення відповідної експертизи. Належних і допустимих доказів того, що призначена відповідна експертиза слідчому судді не було надано.

Підозрюваний ОСОБА_1 та його захисники стверджують про те, що знайдена та вилучена в автомобілі сума коштів є запозиченою з метою оплати його навчання. Крім того, звернули увагу суду на те, що вся сума коштів, яка передавалась ОСОБА_5 в розмірі 22500,00 грн. була вилучена у приміщенні банку, що підтверджується протоколом обшуку від 05.04.2013 року. Крім того, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила обставину про те, що грошові кошти за її проханням було запозичено у Нагорної з метою оплати навчання її чоловіка.

Обґрунтовуючи свою позицію стосовно можливої наявності на грошових коштах слідів злочину з урахуванням вказаних заперечень сторони захисту, слідчий в судовому засіданні пояснив, що оскільки знайдену в автомобілі підозрюваного кошти, на їх думку передавав ОСОБА_1 працівник банку ОСОБА_6, то наявність відбитків пальців на вилучених купюрах саме цієї особи намагається довести слідство.

Таким чином, в судовому засіданні зясовано, що грошові кошти в сумі 11 тис. грн. та 40 доларів США, що були вилучені під час огляду автомобіля Тoyota RAV 4, можуть бути використані для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов'язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

В той же час, з одного боку, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов'язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, з іншого відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Зрозумілим є те, що в даному випадку довести чи спростувати версію кожної із сторін кримінального провадження можливо виключно за допомогою проведення екчспертизи.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду.

Таким чином, вважаю, що на момент розгляду клопотання жодна із сторін не надала слідчому судді належних і допустимих доказів щодо наявності чи відсутності на вказаних грошових коштах слідів кримінального правопорушення.

Всупереч вимогам ст. 170, ч.5 ст.171 КПК України слідчий вчасно не звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт грошових коштів та кошти тримаються органами досудового слідства до цього часу без законних підстав, а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню ОСОБА_1

В той же час, оскільки вказані грошові кошти мають значення для встановлення істини у справі та тільки за допомогою цього майна кожна із сторін може встановити важливі обставини у кримінальному провадженні, тому вважаю, що в даному випадку можливо застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме: заборону ОСОБА_1 розпоряджатися вказаним майном.

Тобто, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 171-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури м.Суми ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити частково.

З метою забезпечення можливої конфіскації накласти арешт на вилучені 05.04.2013 року в ході обшуку ноутбук MSI та мобільний телефон Samsung Galaxy S 2 , що належать ОСОБА_1.

Повернути ОСОБА_1 вилучені в автомоіблі Тoyota RAV 4 грошові кошти 150 купюр номіналом по 50 грн., 35 купюр номіналом по 100 грн.( всього на суму 11000 грн.) та 2 купюри номіналом по 20 доларів США (номери купюр зазначені в протоколі огляду місця події від 05.04.2013 року), заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ прокуратури м.Суми ОСОБА_4

Підозрюваний за наявності підстав має право заявити клопотання в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя І.В.Клімашевська