Доманівський районний суд Миколаївської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 201 Ороку. Доманівський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої - судді Якименко JI. М.,

при секретарі Куш О. П.,

та участі прокурора району ОСОБА_1,

ст.пом.прокурора ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

підсудного ОСОБА_4,

потерпілих: н/л ОСОБА_5, ОСОБА_6, н/л ОСОБА_7, з

аконних представника н/л потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Доманівка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, у шлюбі не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працюючого по найму у приватних осіб, не судимого в силу ст. 89 КК УКраїни, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.186 ч.2, ст.296 ч.І КК України,

встановив:

14.07.2010 року близько 20-20год. підсудний ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння на подвір*ї домоволодіння сусідів ОСОБА_6, розташованого в с.Забари, Доманівського району, Миколаївської області, грубо порушив громадський порядок і спокій громадян з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, висловлюючись на адресу присутніх нецензурною лайкою, ^демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі, застосовуючи фізичне насильство, схватив рукою за шию неповнолітню ОСОБА_5, яка тримала на руках новонароджену дитину, почав душити, умисно завдаючи їй фізичного болю, а коли її мати намагалася захистити доньку і онуку, з силою штовхнув Романів J1.I. від чого та упала на землю.

Після вчиненого підсудний з застосуванням фізичного насилля, яке не було небезпечним для життя і здоров*я, схопив неповнолітню ОСОБА_7 за руку, у якій та тримала мобільний телефон, відвів руку у сторону, вирвавши мобільний телефон «Самсунг Е-1070» зі стартовим пакетом, загальною вартістю 275грн., спричинивши неповнолітній потерпілій збитки на вказану суму.

Підсудний повністю визнав свою вину і показав, як він влітку 2010 року прийшов у двір до сусідів Романів в с.Забари, Доманівського району, Миколаївської області, в якому знаходилися мати з дочкою і новонародженою онукою та їх родичка, був випивший і почав виясняти чому ОСОБА_5 посварилася з його жінкою, та хто їй погрожував. При цьому він на них лаявся нецензурно, штовхав і бив присутніх, не звертав увагу, що ОСОБА_5 тримала на руках новонароджену дитину, штовхнув ОСОБА_6 на землю, від чого та упала, а потім вирвав із руки ОСОБА_11 мобільний телефон, щоб вона нікому не телефонувала і не звала на допомогу, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному висновку; щиро розкаявся у скоєному, просив суд врахувати, що він сприяв досудовому слідству даючи правдиві показання, допоміг повернути викрадений телефон у справному стані, примирився з потерпілими, які йому вибачили і просили суворо не карати.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, які звернулися до суду з клопотанням про обмеження дослідження доказів допитом підсудного, потерпілих, їх законних представників та оголошенням матеріалів справи, характеризуючих особу підсудного, суд визнав доцільним обмежити дослідження доказів відносно всіх фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, розяснивши та впевнившись, що учасникам судового розгляду зрозумілі наслідки, передбачені ч.З ст.299 КПК України.

Оцінюючи досліджене в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 186 ч.2, ст. 296 ч.І КК України, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, а також відкрито заволодів чужим майном - мобільним телефоном, поєднаним з насильством, що не було небезпечним для життя чи здоров»я потерпілої.

Цивільний позов не заявлено.

Злочин закінчений, скоєний з прямим умислом та корисливою метою.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує всі обставини, які відповідно до ст.66 ч.І КК України, помякшують покарання підсудному: його щире каяття у скоєному, сприяння досудовому слідству шляхом надання правдивих показань та сприянням поверненню викраденого телефону, а також на підставі ч.2 ст.66 КК України, суд визнає обставиною, що помЯкшує покарання, повне визнання підсудним своєї вини та примирення з потерпілими, а також прохання останніх суворо не карати підсудного.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4, суд визнає вчинення злочину підсудним, який перебував у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи всі обставини справи, особу підсудного ОСОБА_4, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливі з застосуванням ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.186 ч.2, ст.296 ч.І КК України і призначити йому покарання :

-за ч.2 ст.186, ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

-за ч.І ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.70, ст.72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів ОСОБА_10 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік за умови, що в період вказаного строку він не вчинить нового злочину, не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи і буде повідомляти вказані органи про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Речові докази - мобільний телефон, який зберігається у потерпілої ОСОБА_11, залишити останній.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід засудженому залишити без змін - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.