У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.

суддів

Шевченко Т.В., Кузьменко О.Т.

розглянувши
в судовому засіданні у м. Києві 21 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав учать у розгляді справи у судах першої та апеляційної
інстанції, на судові рішення щодо ОСОБА_1,

в
с т а н о в и л а :

постановою Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 2 квітня 2007 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_2 і
скасовано постанову старшого слідчого прокуратури Донецької області від 19
лютого 2007 року про порушення кримінальної справи за фактом одержання хабара
директором ТОВ «Панацея» ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.368
КК України, та відмовлено у порушенні кримінальної справи.

Ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 7 травня 2007 року постанова суду першої інстанції
залишена без зміни.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді
справи,

просить скасувати зазначені судові
рішення у зв'язку з порушенням кримінально-процесуального закону. Вказує, що
суд, всупереч вимог ст.236-8 КПК України не лише перевірив наявність приводів
та підстав для порушення кримінальної справи, а вирішив питання по суті справи.
Крім того, зазначає, що суд безпідставно послався на наявність договірних
відносин між сторонами, оскільки про їх існування свідчать лише сфальсифіковані
платіжні документи.

Заслухавши доповідь судді Шевченко
Т.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційного подання, суд
вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.236-8 КПК
України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд
повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної
постанови. Згідно з ч.2 ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки у
тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
Тому суд вірно вказав на те, що до вирішення питання про порушення кримінальної
справи, орган досудового слідства мав перевірити всі обставини, які стосувалися
фактів, зазначених у повідомленні про вчинення злочину. Зокрема, наявність
договірних відносин між заявником - ОСОБА_3 та ТОВ “Панацея”, директором якого
був ОСОБА_1, умов договору та способу його виконання. Ці дії виконано не було,
оскільки на спростування рішення про порушення кримінальної справи, суду були
надані документи, які підтверджували внесення сум, отриманих за оренду
приміщення від ОСОБА_3, до каси підприємства. Даних про те, що ці документи є
сфальсифікованими, в справі немає.

Таким чином, судом зроблено правильний висновок, що на момент порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.3 ст.368 КПК України у органа
досудового слідства не було для цього достатніх підстав. А тому суд, відповідно
до вимог ст.236-8 КПК України, обґрунтовано прийняв рішення про гскасування
постанови слідчого та відмовив у порушенні кримінальної справи.

Істотних порушень кримінально-процесуального
закону, які б були підставою для скасування або зміни судових рішень не убачається.

Таким чином, при перевірці справи не встановлено передбачених ст.398 КПК
України підстав для призначення даної справи до розгляду касаційним судом з
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

відмовити у задоволенні касаційного
подання прокурора.

С у д д і:

Шевченко
Т.В. Скотарь А.М. Кузьменко О.Т.