АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-306,2007 року Головуючий
Категорія: ст. 78 ч.2 КК України. Свитка
в апеляції Демиденко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року Колегія судців
судової палати у
кримінальних

справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Демиденка
А.І.

судців Швидкого
Д.М., Тапала Г.К.

прокурора Гришанової
Н.Д.

засудженого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області
від 02 лютого 2007 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр.
України, не судимого, -відповідно
до вимог ст. 78 ч.2 КК
України направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді 3-х років
позбавлення волі, призначеного йому вироком Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 28
березня 2005 року за
скоєння злочину, передбаченого ч.3ст. 185
КК України. Вивчивши матеріали справи, -

встановила:

Вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської
області від 28

березня 2005
року ОСОБА_1 за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

засуджено на 3
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК
України його було звільнено від відбування цього покарання з випробуванням на
іспитовий строк у 2 роки та
покладені обов'язки, що передбачені п.п. 3,4
ч.1 ст.76 КК України.

В період вищезгаданого іспитового строку ОСОБА_1 на шлях
виправлення не став і вдався до невиконання покладених на нього обов'язків,
пов'язаних з повідомленням органів КВС про зміну місця проживання та
періодичною явкою до них для реєстрації.

Так, він, будучи взятим на облік кримінально-виконавчою інспекцією 30 травня 2005 року, для
постановки на облік не з'явився 06.06.,
16.06., 11.07. 2005 року, змінивши без її дозволу місце проживання.

14.09.
2005 року ОСОБА_1, будучи ознайомлений з постановою про встановлення днів явки
для реєстрації та письмово попередженим про наслідки невиконання своїх
обов'язків, продовжив ухилятися від їх виконання і не з'явився на реєстрацію 12.04. та 10.05. 2006 року без
будь-яких поважних причин.

2

14.06.
2006 року його було знову попереджено, але і після цього він не з'явився на
реєстраціки2.07., 09.08.,
13.09.2006 року без будь-яких поважних причин.

20.09.
2006 року він був попереджений в черговий раз, але і після цього не з'явився на
реєстрацію 01.11. та 30.11. 2006 року без
поважних причин.

04.12.
2006 року його знову було попереджено, але і після цього він не з'явився на
реєстрацію 13.12. та 27.12. 2006 року.

Взявши до уваги вищенаведене, суд прийшов до висновку про
небажання ОСОБА_1 стати на шлях виправлення і направив його в місця позбавлення
волі для відбування призначеного покарання.

В апеляції засудженого ОСОБА_1 порушується питання про
скасування постанови суду внаслідок її необгрунтованності. На його думку, поза
увагою суду залишилось питання про перебування на його утриманні 2-х неповнолітніх
дітей та хворої матері.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, думку
прокурора, вивчивши матеріали справи та обміркувавши над доводами вищезгаданої
апеляції, колегія суддів судової палати вважає, що вона не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Розгляд справи щодо ОСОБА_1 у суді першої інстанції
відбувся з дотриманням вимог, передбачених ст. 408-2 КПК України. Це об'єктивно вбачається із протоколу
судового засідання, згідно з яким у цьому засіданні приймав участь не тільки
прокурор, але і представник органів, які відають відбуванням покарання і на які
покладено контроль за поведінкою засуджених, а також сам засуджений, який, не
побажавши скористатись допомогою захисника, дав в суді визнавальні показання
щодо невиконання ним без поважних причин обов'язків, передбачених п.п. 3,4 ч.1 ст. 76 КК України, в
період іспитового строку.

Фактичні обставини справи місцевим судом встановлені
правильно. З них убачається, що ОСОБА_1 в період іспитового строку
систематично, не дивлячись на попередження з боку інспектора КВС, не виконував
без будь-яких поважних причин покладені на нього обов'язки, пов'язані з
повідомленням органів кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання
та періодичною явкою до них для реєстрації.

Встановленим даним місцевий суд дав вірну оцінку і його
висновок про те, що ОСОБА_1 в період іспитового строку не побажав стати на шлях
виправлення є правильним, а рішення про його направлення в місця позбавлення
волі для відбування призначеного покарання - обґрунтованим.

Доводи апелянта
не впливають на його законність та обгрунтованість.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України,
колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської
області від 02 лютого 2007 року щодо нього - без зміни.