Апеляційний суд Рівненської області
______________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2012 року м. Рівне

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого Гладкого С.В.

суддів Полюховича О.І., Іващука В.Я.

з участю прокурора Салайчука Т.І.

потерпілої ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора Бризицької А.А., яка брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, та засудженого ОСОБА_2 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2012 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобовязаний, не одружений (розведений), не працюючий, раніше не судимий,

засуджений ч.1 ст.121 КК України на пять років позбавлення волі.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь Фінансового управління Дубровицької районної державної адміністрації 3212 грн. 89 коп. витрат за перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні.

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди від злочину залишено без розгляду.

ОСОБА_2К засуджений за те, що він 29 серпня 2010 року біля 17 год., перебуваючи в будинку своєї співмешканки ОСОБА_1 в с.Сварицевичі Дубровицького району, під час сварки з нею, умисно наніс ОСОБА_1 чотири удари кулаками рук в область спини та один удар ребром долоні в лівий бік. Внаслідок цього потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у вигляді травматичного розриву діафрагмальної поверхні селезінки.

В апеляції на вирок прокурор Бризицька А. ставить питання про зміну вступної частини вироку у звязку з тим, що у ньому не правильно зазначено дату його постановлення 07.02.12 та прізвище прокурора Чернега Ю.П. Просить змінити дату на 27.02.12 і прізвище прокурора Бризицька А.А.

Засуджений в апеляції, не оспорюючи кваліфікації своїх дій, просить вирок змінити і помякшити призначене покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від нижчої межі. При цьому посилається, що суд не врахував, що він раніше не судимий, повністю визнав свою вину, його повністю щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що добровільно відшкодував потерпілій шкоду, що злочин вчинив в стані сильного душевного хвилювання та переживання.

Заслухавши доповідь судді Гладкого С.В., міркування прокурора Салайчука Т.І. про залишення апеляцій без задоволення, засудженого ОСОБА_2, який вважає вирок суду в частині призначення покарання занадто суворим і тому просить його помякшити, думку потерпілої ОСОБА_1 про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за вказаних у вироку обставин, в апеляції не заперечується і відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, він постановлений 27 лютого 2012 року за участю прокурора Бризицької А.А. (а.с.124). За таких обставин апеляційні доводи прокурора позбавлені підстав, а тому його апеляція не підлягає до задоволення.

Доводи апеляції засудженого про те, що він знаходився у стані сильного душевного хвилювання внаслідок невчасного повернення потерпілої додому, не заслуговують на увагу, оскільки колегія розцінює їх як спосіб захисту, спрямований на уникнення від відповідальності за скоєне.

Покарання призначене у відповідності до вимог ст.65 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким, та дані про особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, а також помякшуючу покарання обставину щире каяття у скоєному. Врахував суд і думку потерпілої ОСОБА_3, яка просила суд призначити покарання „по всій строгості закону (а.с.123).

Суд призначив мінімальне покарання, передбачене законом за даний злочин.

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що підстав для помякшення призначеного покарання не має.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 лютого 2012 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляції прокурора та засудженого без задоволення.

С у д д і

С.В.ОСОБА_4ОСОБА_5Полюхович

Згідно

ОСОБА_6ОСОБА_4