У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Пекного С.Д. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора та захисника

Саленка І.В. ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 в його інтересах
на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15
травня 2007 року.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
22 лютого 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області,

громадянина України,

не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі
строком на десять років; за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді
позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на десять років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1: 235,35 грн. судових витрат на користь
НДЕКЦ при УМВС України в Дніпропетровській області; 100 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2007 року
зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 13 лютого 2006 року о 17-й годині,
знаходячись на кухні будинку АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, під час сварки на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою умисного вбивства ОСОБА_4, наніс йому не менш як три удари кухонним ножем в
область грудної клітки, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження, від яких
настала смерть останнього.

Крім того, ОСОБА_1 у червні 2004 року в районі пішохідного моста,
розташованого по вул. Клубній у м. Павлограді Дніпропетровської області,
знайшов два промислових детонатора, які незаконно зберігав без передбаченого
законом дозволу за місцем свого проживання АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не оскаржуючи доведеність вини в
незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом
дозволу, посилається на однобічність, неповноту, необ'єктивність судового слідства,
на те, що умислу на вбивство потерпілого не мав, а лише захищався від його
протиправних дій та порушує питання про зміну постановлених у справі судових
рішень з перекваліфікацією його дій з
ч. 1 ст. 115 на ст. 119 КК України. Крім того, просить зменшити розмір
відшкодування моральної шкоди на користь
потерпілої ОСОБА_3 до 30 000 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на
те, що засуджений вчинив вбивство через необережність, просить судові рішення
змінити: перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 на ст. 119 КК України та
пом'якшити призначене покарання до трьох років позбавлення волі. Крім цього
порушує питання про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 30 000
грн.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав свою
касаційну скаргу, думку прокурора Саленка І.В., який вважав, що у задоволенні
касаційних скарг слід відмовити, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 в незаконному придбанні та
зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та в умисному
вбивстві відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на сукупності
зібраних і належним чином оцінених доказів.

Зокрема, за епізодом умисного вбивства ОСОБА_4 доведеність винуватості
ОСОБА_1 ґрунтується на показаннях самого засудженого, який підтвердив факт завдання потерпілому
ударів ножем, а також даними висновку судово-медичної експертизи про заподіяння
потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Про наявність у ОСОБА_1 умислу на
умисне заподіяння смерті потерпілому переконливо свідчить характер і знаряддя злочину, яке використовувалось для завдання
ударів, їх кількість, сила та спрямованість, характер і локалізація ушкоджень, від яких настала смерть
потерпілого, що спростовує доводи скарг про
вчинення засудженим вбивства через необережність.

За таких обставин дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК
України кваліфіковані правильно.

Разом з тим, приймаючи рішення про призначення ОСОБА_1 покарання, суд першої інстанції хоча і перерахував обставини,
які пом'якшують покарання, зокрема те, що
до кримінальної відповідальності останній притягується вперше, у вчиненому
злочині розкаявся, наявність у нього пристарілих батьків-пенсіонерів, за місцем
проживання і роботи характеризується позитивно, має грамоти та нагороди, в тому
числі і за мужність при виконанні інтернаціонального обов'язку в Республіці
Афганістан, проте фактично не врахував вимог ст. 65 КК України щодо
необхідності та достатності призначеного особі, яка вчинила злочин, покарання
для виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за можливе пом'якшити ОСОБА_1
призначене за ч. 1 ст. 115 КК України покарання до найнищої межі санкції даної
статті.

Крім того, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу і доводи скарг
засудженого і захисника про зменшення розміру відшкодування моральної шкоди.

Як видно із матеріалів справи, визначаючи розмір відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції врахував наведені у позовній заяві потерпілої
ОСОБА_3. мотиви про перенесення нею та неповнолітньою дочкою фізичних страждань
та моральних переживань у зв'язку із втратою чоловіка та батька.

Разом з тим, суд не звернув уваги на ряд інших обставин, які, в силу
закону, мають враховуватись при визначенні розміру відшкодування моральної
шкоди.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, при визначенні розміру
грошового відшкодування моральної шкоди суд, окрім глибини фізичних та душевних
страждань, має також врахувати характер правопорушення, форму та ступінь вини
особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне
значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Як видно із матеріалів справи, місцевий суд, з висновками якого погодився й
суд апеляційної інстанції, фактично не зважив на те, що злочин ОСОБА_1 було вчинено під час
спільного вживання алкогольних напоїв і обопільної сварки, викликаної
протиправними діями самого потерпілого. Останній частково визнав свою вину, в
судовому засіданні попросив вибачення у сім'ї ОСОБА_3, у повному обсязі
відшкодував матеріальну та частково - моральну шкоду, тобто, вчинив дії,
спрямовані на залагодження своєї провини перед потерпілою (т. 1 а. с. 168,
226-231, т. 2 , а. с. 62 зв.).

Крім того, суд також не врахував даних про особу засудженого, зокрема, те,
що він досяг пенсійного віку, та визначив розмір відшкодування моральної шкоди,
не з'ясувавши його матеріального становища (т. 1, а. с. 173).

Наведені обставини в своїй сукупності дають підстави для зменшення розміру
відшкодування моральної шкоди, тому доводи касаційних скарг засудженого і
захисника в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 394 - 396 КПК України, колегія
суддів

У
Х В А Л И Л А :

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 і захисника ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22
лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15
травня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити: пом'якшити йому покарання за ч. 1 ст.
115 КК України до семи років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115 і ч. 1 ст. 263 К України, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 визначити остаточне
покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Зменшити визначений ОСОБА_1 розмір відшкодування моральної шкоди на користь
потерпілої ОСОБА_3 до 70 000 (семидесяти тисяч) гривень.

У решті судові рішення залишити без зміни.

С У Д
Д І :

Синявський О.Г.
Пекний С.Д..
Нікітін Ю.І.