Справа № 11-826/07 Головуючий
ст. 185 ч. 2 КИСЕЛЬОВА
України Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
листопада 2007 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ДЕМИДЕНКА A.І.

суддів ВОСКОЛОВИЧА
В.І.,

КОЛОДНИЦЬКОГО
Е.Й.

за участю
прокурора КОЖУШКО Н.В.

розглянувши кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Шполянського
районного суду від 27 серпня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

1987 року
народження, не працюючий, судимий 7.07.2004 р. Новомиргородським райсудом Кіровоградської
області за ст. ст. 185 ч.3, 185 ч. 2, 186 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення
волі, -

засуджений за
ст. 185 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком
частково приєднано не відбуте покарання за вироком Новомиргородського райсуду Кіровоградської
області від 7 липня 2004 року у вигляді 6-й місяців позбавлення волі і
остаточно до відбуття ОСОБА_1 визначено 2 роки 6 міс. позбавлення волі.

Вирішено
стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 1000 грн. моральної шкоди.

Вирішена доля
речового доказу.

ОСОБА_1
засуджений за те, що 1 червня 2007 року близько 14 год. з метою
викрадення чужого майна зайшов на пасовище в с Лип'янка Шполянського району, де біля розібраного
молочного комплексу відв'язав коня, який випасався, скористався відсутністю на
той час господаря, викрав цього коня, який належав ОСОБА_2 Вага коня становила
430 кг і вартість 1720 грн.

В
апеляції на вирок та доповненні до неї засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що
коня він викрав не з метою привласнення, а взяв коня з метою покататися.
Вважає, що в його діях є самоправство. Просить вирок змінити і пом'якшити йому
покарання.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію,
міркування прокурора про залишення вироку в силі, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Винність
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який він засуджений, доведена
зібраними по справі доказами, які ніким в судовому засіданні не оспорювалися і
які досліджені судом в порядку ч.3 ст. 299 КПК України.

Дії винного
правильно кваліфіковані судом за ст. 185 ч. 2 КК України.

Міра
покарання засудженому призначена відповідно до вимог ст. 65 КК України. Суд
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом'якшуючі покарання обставини і
дані про особу ОСОБА_1, який раніше був судимий за викрадення чужого майна і
під час умовно-дострокового звільнення вчинив аналогічний злочин.

Тому суд
правильно дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі, яке за своїм розміром є майже мінімальним за ч. 2 ст.
185 КК України.

Доводи
ОСОБА_1 про те, що він хотів тільки покататися на коні є надуманими і

спростовуються
його ж показами на досудовому слідстві і в судовому засіданні про

викрадення
коня на користь своєї матері, діями ОСОБА_1 по переміщенню коня з с

Лип'янка
Шполянського району Черкаської області у с
Андріївка Новомиргородського

району Кіровоградської області,
показами свідка ОСОБА_3
та вироком Новомиргородського райсуду
від 7 липня 2004 р. про те, що за викрадення кобили у квітні 2004 р.
ОСОБА_1 був засуджений до позбавлення волі.

Не
вбачаючи підстав для зміни вироку ,керуючись ст. ст. 362, 366 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Шполянського районного
суду від 27 серпня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 - без зміни.