Справа №1-78/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2008 року Бородянський районний суд

Київської області в складі:
головуючого - судді Стасенка Г.В.,

при секретарі - Романенко С.М.,

з
участю прокурора - Павленка В.В.,

захисника - адвоката
ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Бугаївка
Оратівського району Вінницької області,
громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на
утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого майстром СТО
"Автореставрація" м.Київ, проживає в АДРЕСА_1(зареєстрований в
АДРЕСА_2), раніше не судимого,

в
здійсненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190 і ч.3 ст.385 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_2., маючи умисел на заволодіння чужим майном
шляхом шахрайства, на початку липня 1997 року увійшов до складу організованої групи, яку організував
ОСОБА_3., в яку також увійшли ОСОБА_4. та ОСОБА_5., які на даний час засуджені за цей злочин.

В період з 3 по 11 липня 1997 року в м. Тетіїв Київської
області ОСОБА_3. познайомився з ОСОБА_2.
та ОСОБА_5 та сформував організовану групу, до якої залучив також раніше
знайомого ОСОБА_4.

Зазначені
особи попередньо добровільно
зорганізувалися в стійке злочинне об'єднання для заволодіння чужим майном
(паливно-мастильними матеріалами, належними ТОВ
"Київнафтопродуктпостач"), склавши при цьому єдиний план злочинних
дій з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію
цього плану, відомого всім учасникам, підпорядковуючись під час злочинної
діяльності ОСОБА_3., як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи всі
його вказівки.

Діяльність
організованої групи проходила протягом липня - серпня 1997 року до моменту
викриття її діяльності правоохоронними органами. Отримуючи від даної злочинної
діяльності бажаний корисливий результат, організатор та керівник організованої
групи ОСОБА_3. після вчинення злочинів розподіляв отримані внаслідок злочинної
діяльності кошти між підсудним ОСОБА_2.
та ОСОБА_4. і ОСОБА_5.

Діючи у
складі вказаної організованої групи, будучи виконавцем, підсудний ОСОБА_2.,
відповідно до визначеного організатором групи ОСОБА_3. плану та
розподілу функцій в організованій групі, займався підшукуванням
автомобілів-бензовозів для перевезення викрадених паливно-мастильних
матеріалів, створював умови для унеможливлення викриття злочинної діяльності
групи, підшукував підприємства та організації, які мали технічні умови для тимчасового зберігання викрадених ПММ
(відстійники), підшукував підприємства,
організації, установи та фізичних осіб, які мали змогу придбати чи обміняти по
бартеру ПММ.

3 липня 1997 року ОСОБА_3. з метою
заволодіння шляхом шахрайства паливно-мастильними матеріалами, використовуючи
підроблені документи на прізвище ОСОБА_6., влаштувався працювати продавцем
нафтопродуктів в ТОВ "Київнафтопродуктпостач" і 10 липня 1997 року
він здійснив викрадення лімітних карток, які давали можливість здійснювати
вивезення нафтопродуктів ТОВ "Київнафтопродуктпостач" з нафтобаз.
Після цього ОСОБА_4. по вказівці ОСОБА_3. підшукав у м. Києві ТОВ
"Титан" - підприємство, якому можливо було б продати викрадені
нафтопродукти, та підшукав місце в лісі біля смт.Макарів Київської області для таємного переливу нафтопродуктів з
автомобілів-бензовозів, які вивозили бензин з станції Буяни в
автомобілі-бензовози, які перевозили нафтопродукти у відстійники. ОСОБА_2. по
вказівці ОСОБА_3. підшукав автомобілі-бензовози для транспортування
нафтопродуктів з лісу біля смт.Макарів до ємкостей-відстійників у м.Тетіїв та
безпосередньо підшукував підприємства, які мали ємкості, розташовані в
м.Тетіїв.

При вчиненні заволодінь нафтопродуктами ОСОБА_3. проінструктував учасників
організованої групи, у тому числі ОСОБА_2., про необхідність конспірації з
метою унеможливлення викриття злочинної діяльності групи правоохоронними
органами та приховування слідів злочину, а саме: дав вказівку про приховування
номерних знаків автомобілів-бензовозів (шляхом їх зафарбовування), уникати
появи членів групи на власних автомобілях перед свідками їх злочинної
діяльності, називати один одного за вигаданими іменами та прізвищами та
уникання вчинення інших дій членами групи, які б могли їх ідентифікувати.

11 липня 1997 року підсудний ОСОБА_2.,
діючи згідно з розробленим ОСОБА_3. планом, разом з ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. вчинили заволодіння 32 525 літрами бензину марки АІ-95, що
належав ТОВ "Київнафтопродуктпостач". При цьому ОСОБА_4. найняв два
автомобілі-бензовози з водіями ОСОБА_7. та ОСОБА_8. і передав їм викрадені з
ТОВ "Київнафтопродуктпостач" лімітні карти на отримання з ТОВ
"Солінг" 32 525 літрів бензину, а підсудний ОСОБА_2.
на автомобілі "Опель-Кадет" держномер Я 3200 КХ разом з
ОСОБА_5. проконтролювали заправку цих бензовозів на нафтобазі ТОВ
"Солінг" (залізнична станція Буяни Макарівського району Київської
області) бензином марки АІ-95 та супроводжували вказані автомобілі-бензовози до
виїзду з м.Києва в направлені м.Борисполя Київської області.

Після цього в бензовози сів ОСОБА_4. та представник ТОВ «Тітан»
ОСОБА_9 і автомобілі-бензовози
направились у військову частину на відстані 5 км від в м.Києва, де вивантажили
в ємкості ТОВ "Тітан" 32 525 л бензину марки АІ-95, викраденого у ТОВ
"Київнафтопродуктпостач".

В подальшому протягом двох тижнів ОСОБА_4. отримав від директора ТОВ
"Тітан" ОСОБА_10. за поставлені 32 525 л бензину кошти у розмірі - 15
000 гривень.

Після цього підсудний ОСОБА_2., виконуючи вказівку ОСОБА_3., звернувся із
заявою до директора АТ "Тетіївагрохім" м.Тетіїв Київської області з
проханням надати ТОВ "ВВ-Плюс" три автомобілі-бензовози з причепами
для транспортування бензину з смт.Бородянка Київської області в м.Тетіїв. При цьому ОСОБА_2. зазначив у
заяві себе як директора вигаданого ним підприємства ТОВ "ВВ-Плюс" та
поставив на ній власний підпис.

Керівництвом вказаного підприємства
підсудному ОСОБА_2. було надано на 12 липня 1997 року три
автомобілі-бензовози з водіями ОСОБА_11., ОСОБА_12. та ОСОБА_13. і 13 липня
1997 року два бензовози з водіями ОСОБА_11. та ОСОБА_14

12 липня 1997 року підсудний ОСОБА_2., діючи відповідно до заздалегідь
розробленого ОСОБА_3. плану та розподілу ролей, разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5. вчинив заволодіння 31 575 кг бензину
марки АІ-95, що належав ТОВ "Київнафтопродуктпостач". При цьому
ОСОБА_4. найняв три автомобілі-бензовози з водіями ОСОБА_15., ОСОБА_16.
іОСОБА_17., ОСОБА_5. передав вказаним водіям
лімітні карти на отримання з ТОВ "Солінг" 31 575 кг бензину, а
підсудний ОСОБА_2. найняв три автомобілі-бензовози з водіями ОСОБА_11.,
ОСОБА_12. та ОСОБА_13., які повинні були перевезти бензин з визначеного
ОСОБА_3. місця (у лісі в районі села Мар'янівка Макарівського району Київської
області) до відстійнику в м.Тетіїв, а також ОСОБА_2. підшукав ємкості ТОВ
"Трансавтосимвол" у м. Тетієві для тимчасового зберігання бензину.
Автомобілі-бензовози, за кермом яких знаходились ОСОБА_15., ОСОБА_16. і
ОСОБА_17., були завантажені на нафтобазі ТОВ "Солінг" ст.Буяни
бензином марки АІ-95 та в супроводі ОСОБА_5. направились у визначене ОСОБА_3.
місце у лісі (біля с. Мар'янівка Макарівського району Київської області). Підсудний ОСОБА_2. у визначеному місці в лісі
біля с. Мар'янівка до приїзду ОСОБА_5.
зафарбував номерні знаки на найнятих ним бензовозах для уникнення їх
ідентифікації. Після приїзду бензовозів у супроводі ОСОБА_5. бензин марки АІ-95
у кількості 31 575 кг перевантажили у автомобілі-бензовози, найняті підсудним
ОСОБА_2., а потім у супроводі ОСОБА_2. автобензовози перевезли бензин і
вивантажили у ємкості ТОВ "Трансавтосимвол" м. Тетіїв.

13 липня 1997 року підсудний ОСОБА_2.,
діючи відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_3. плану та розподілу
функцій, разом з ОСОБА_4. та
ОСОБА_5. вчинив заволодіння 24 443 кг бензину марки АІ-95, що належав
ТОВ "Київнафтопродуктпостач". При цьому ОСОБА_4. найняв два
автомобілі-бензовози з водіями ОСОБА_18. та ОСОБА_19., ОСОБА_5. передав
вказаним водіям лімітні карти на
отримання з ТОВ "Солінг" 24 443 кг бензину, а ОСОБА_2. найняв два
автомобілі-бензовози з водіями ОСОБА_11.Г. та ОСОБА_14П., які повинні були
перевезти бензин з визначеного ОСОБА_3. місця в м.Тетіїв. Крім цього ОСОБА_2.
підшукав ємкості ТОВ "Трансавтосимвол" у м. Тетієві для тимчасового
зберігання бензину. Автомобілі-бензовози, за кермом яких знаходились ОСОБА_18.
та ОСОБА_19., були завантажені на нафтобазі ТОВ "Солінг" ст.Буяни
бензином марки АІ-95 та в супроводі ОСОБА_5. направились у визначене ОСОБА_3.
місце у лісі біля с. Мар'янівка Макарівського району Київської області.
Підсудний ОСОБА_2. у визначеному місці в лісі біля с. Мар'янівка до приїзду
ОСОБА_5. зафарбував номерні знаки на найнятих ним автомобілях-бензовозах для
уникнення їх ідентифікації. Після приїзду ОСОБА_5. бензин марки АІ-95 у
кількості 24 443 кг перевантажили у автомобілі-бензовози, найняті підсудним ОСОБА_2.,
а потім у супроводі ОСОБА_2. і ОСОБА_5. бензовози перевезли бензин в м. Тетіїв, де він був
відвантажений у ємкості ТОВ "Трансавтосимвол".

12 і 13 липня 1997 року підсудний
ОСОБА_2. та ОСОБА_5. розрахувались з водіями бензовозів, яким не було відомо
про злочинні наміри членів організованої групи, передавши кожному по 180 грн.
та по 100 л бензину марки АІ-95. АТ "Тетіївагрохім" за надання
транспортних послуг ОСОБА_2. та ОСОБА_5. було залишено 3 333 л бензину марки
АІ-95.

В період з 15 по 16 липня 1997 року підсудний ОСОБА_2. і ОСОБА_5. з метою реалізації викраденого з ТОВ
"Київнафтопродуктпостач" бензину вивезли з ТОВ
"Трансавтосимвол" м. Тетіїв 43 111 л бензину марки АІ-95. Вказаний
бензин на автомобілі АТ "Тетіївагрохім" під керуванням ОСОБА_11. був
вивезений і реалізований ТОВ "Дніпро" м.Жашків Черкаської області на
підставі угоди, укладеної ОСОБА_4., як директором ПП "Геліоком" м.
Київ. 17 липня 1997 року ТОВ
"Дніпро" перерахувало на рахунок ПП "Геліоком" 23 279 грн. за отримані 43 111 л бензину
марки АІ-95.

ТОВ "Трансавтосимвол" за зберігання бензину марки АІ-95 було
залишено 1300 л бензину, а 15 400 л бензину, який члени організованої групи не
встигли реалізувати, залишився у ТОВ "Трансавтосимвол" і в подальшому був повернутий ТОВ "Київнафтопродуктпостач".

Всього у період з 11 по 13 липня 1997 року організована група за участю
ОСОБА_2. шахрайським шляхом заволоділа 80 430 кг бензину марки АІ-95, що
належав ТОВ "Київнафтопродуктпостач".

Крім того ОСОБА_3., продовжуючи працювати реалізатором нафтопродуктів у
ТОВ "Київнафтопродуктпостач", маючи на меті продовжити вчиняти
заволодіння нафтопродуктами, 19 липня 1997 року отримав у керівництва ТОВ
"Київнафтопродуктпостач" 20
бланків незаповнених довіреностей на отримання нафтопродуктів з орендованих цим
ТОВ нафтобаз, із печатками та підписами керівників ТОВ
"Київнафтопродуктпостач". Згідно із розробленим ОСОБА_3. планом та
розподілом функцій підсудний ОСОБА_2.,
діючи у складі організованої групи разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5., повторно з використанням бланків
довіреностей, вчинили заволодіння нафтопродуктами ТОВ
"Київнафтопродуктпостач", які зберігалися на нафтобазах у м. Фастові
та смт.Бородянка Київської області.

При цьому, в середині липня 1997 року ОСОБА_3. надав підсудному ОСОБА_2.
довіреності на отримання з Фастівської нафтобази 459 000 л дизельного палива. У
зв'язку з цим ОСОБА_2. підшукав автомобілі-бензовози, належність яких не встановлено, за допомогою яких було
здійснено вивіз з Фастівської нафтобази дизельного палива у кількості 459 000 л
та з Бородянської нафтобази вивезено 180 000 л бензину марки А-76. Вказаний
бензин під супроводженням підсудного ОСОБА_2. був вивезений в ємкості КСП
"Александрівка" с. Александрівка Жашківського району Черкаської
області. В КСП "Александрівка"
ОСОБА_2., назвавшись ОСОБА_20 - представником ТОВ "Дельта-С",
передав виготовлену ОСОБА_3. угоду про зберігання в ємкостях КСП
нафтопродуктів. В подальшому ОСОБА_3., назвавшись ОСОБА_6., за послуги по
зберіганню нафтопродуктів передав КСП "Александрівка" 13 770 л дизельного
пального і 5 400 л бензину марки А-95. 83 500 л дизельного пального та 3 818 л
бензину марки АІ-76 ОСОБА_3. обміняв на 6 080 кг вершкового масла, яке
підсудний ОСОБА_2. реалізував в м. Києві невстановленим особам.

Отримані кошти з реалізації вершкового масла ОСОБА_2. передав ОСОБА_3.
Решта нафтопродуктів, завезених в КСП "Александрівка" ОСОБА_3. на
протязі липня - серпня 1997 року була реалізована невстановленій особі на ім'я ОСОБА_21.

15 серпня 1997 року підсудний
ОСОБА_2. відповідно до розробленого ОСОБА_3. плану поїхав в с. Завадівка
Володарського району Київської області, де домовився з директором КСП
"Рось" ОСОБА_22. про зберігання
паливно-мастильних матеріалів в ємкостях очолюваного ним підприємства.
При укладені угоди підсудний ОСОБА_2.
відрекомендувався представником неіснуючого ТОВ "Овіс" на ім'я ОСОБА_23.

В період з 16 по 23 серпня 1997 року підсудний ОСОБА_2. разом з невстановленою особою на
ім'я ОСОБА_24здійснив вивезення 279 000 л належного ТОВ
"Київнафтопродуктпостач" дизпалива з Фастівської нафтобази та 257 000
л бензину марки А-76 з Бородянської нафтобази. При цьому ОСОБА_2. безпосередньо
завозив на нафтобази довіреності, які давали право вивозу нафтопродуктів, та
забезпечив використання тимчасових відстійників в КСП "Рось" для
викрадених нафтопродуктів.

Водночас інший учасник організованої групи ОСОБА_4., відповідно до
розробленого ОСОБА_3. плану, займався реалізацією викрадених з ТОВ
"Київнафтопродуктпостач" нафтопродуктів.

20 серпня 1997 року ОСОБА_4.,
використовуючи документи ТОВ "Овіс", за 11 400 грн. реалізував
30 000 л бензину марки АІ-76 Володарському відділу освіти. 22 серпня 1997 року
ОСОБА_4., використовуючи документи ТОВ "Овіс", обміняв по бартеру ЗАТ
"Володарський сирзавод" м. Володарка Київської області 96 000 л
бензину марки АІ-76 на 8 000 кг
вершкового масла, яке реалізував невстановленим
особам. Решту нафтопродуктів з КСП "Рось" с. Завадівка
ОСОБА_4. вивіз у м. Луганськ, де реалізував невстановленим особам. За зберігання нафтопродуктів
ОСОБА_4. залишив КСП "Рось" 7
710 л дизпалива та 8 370 л бензину марки АІ-76, а у зв'язку з викриттям
злочинної діяльності організованої групи в КСП "Рось" залишилось не
витребуваними 51 145 л дизпалива і 3 933 л бензину марки АІ-76.

В період з 10 по 18 серпня 1997
року ОСОБА_4., реалізовуючи злочинний план організованої групи, назвавшись
ОСОБА_25, домовився з директором КСП "Рубченки" с.Рубченки
Володарського району Київської області про зберігання в ємкостях КСП
нафтопродуктів, про що уклав угоду від імені ТОВ "Овіс".

18 серпня 1997 року з Фастівської нафтобази на найнятих
автомобілях-бензовозах невстановленою особою на ім'я ОСОБА_24було вивезено 106 207 л дизельного пального, яке
було вивантажене в КСП "Рубченки" с. Рубченки Володарського району
Київської області. У КСП "Рубченки" по вказівці ОСОБА_3. було
залишено 3 000 л дизпалива, а решту ОСОБА_4. на найнятих автомобілях-бензовозах
вивіз і реалізував невстановленим
особам.

11 серпня 1997 року ОСОБА_3., реалізуючі злочинний план організованої
групи, назвавшись директором ТОВ "Овіс", домовився з директором КСП
с. Пархомовка Володарського району Київської області про зберігання в ємкостях
КСП нафтопродуктів, про що уклав угоду від ТОВ "Овіс".

В період з 12 по 13 серпня 1997 року з Бородянської нафтобази на найнятих
невстановленою особою на ім'я ОСОБА_24бензовозах члени організованої групи
вивезли 106 207 л бензину марки АІ-76, що належало ТОВ
"Київнафтопродуктпостач" і злили в ємкості КСП в с. Пархомовка
Володарського району Київської області.

19 серпня 1997 року ОСОБА_3.,
назвавшись директором ТОВ "Овіс" ОСОБА_6., реалізував суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_26. за готівкові кошти в сумі 17 500 грн. 50 000 л бензину марки АІ-76, який зберігався
в ємкостях КСП с.Пархомівка. Того ж дня ОСОБА_3., назвавшись директором ТОВ
"Матако" ОСОБА_27., реалізував ЗАТ "Сільгосптехніка"
м.Володарка 74 570 л бензину марки АІ-76, який зберігався в ємкостях КСП
с.Пархомівка. Кошти від ЗАТ "Сільгосптехніка" за вказаний бензин
надійшли на рахунок ТОВ "Метако" і були отримані ОСОБА_3. В КСП
с.Пархомівка після викриття злочинної діяльності організованої групи
залишилось, як розрахунок за зберігання нафтопродуктів, - 4 976 л бензину марки
АІ-76. При цьому 8 164 л бензину марки АІ-76 члени організованої групи не
встигли реалізувати, а 22 400 л бензину марки АІ-76 ОСОБА_28. та ОСОБА_4. було
реалізовано невстановленим особам.

Кошти, отримані від реалізації нафтопродуктів, викрадених у ТОВ
"Київнафтопродуктпостач", у тому числі кошти отримані від реалізації
матеріальних цінностей, отриманих по бартеру за викрадені нафтопродукти, члени
організованої групи передавали ОСОБА_3., останній, в свою чергу, частину коштів
розподіляв між учасникам організованої групи, у тому числі, і підсудним
ОСОБА_2.

Всього організована група за участю підсудного ОСОБА_2. у період з 11
липня по 20 серпня 1997 року ( до моменту
її викриття) шахрайським шляхом заволоділа: 832 613 кг дизельного
пального на суму 383 001 грн. 98 коп.; 529 606 кг бензину марки АІ-76 на суму
280691 грн. 18 коп.; 80 430 кг бензину марки АІ-95 на суму 56 140 грн.14 коп.,
що належав ТОВ
"Київнафтопродуктпостач".

Загальна сума збитків ТОВ "Київнафтопродуктпостач", завданих
злочинною діяльністю організованої групи, до якої входив ОСОБА_2., становить -
719 833 грн. 30 копійок.

Крім того, відповідно до заздалегідь розробленого ОСОБА_3. плану та
розподілу ролей, підсудний ОСОБА_2.,
у складі організованої групи разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5., вчинив заволодіння нафтопродуктами
ТОВ "Київнафтопродуктпостач",
використовуючи бланки, угоди та печатки неіснуючого підприємства ТОВ
"Овіс" та ТОВ "Дельта-С".

При цьому, в середині липня 1997 року ОСОБА_3. надав ОСОБА_2. довіреності
на отримання з Фастівської нафтобази 459 000 л дизельного палива. Підсудний
ОСОБА_2. підшукав бензовози, за допомогою яких було здійснено вивіз з
Фастівської нафтобази дизельного палива у кількості 459 000 л та з Бородянської
нафтобази вивезено 180 000 л бензину марки А-76. Вказаний бензин був вивезений
в ємкості КСП "Александрівка" с. Александрівка Жашківського району
Черкаської області. В КСП "Александрівка" ОСОБА_2., назвавшись
представником ТОВ "Дельта-С" на ім'я ОСОБА_20, передав виготовлену
ОСОБА_3. угоду про зберігання в ємкостях КСП нафтопродуктів. В подальшому, на
підставі підробленої ОСОБА_3. угоди на зберігання в КСП викрадених
нафтопродуктів, яка була подана і використана підсудним ОСОБА_2., нафтопродукти
були завезені в КСП "Александрівка", після чого вказані нафтопродукти були реалізовані ОСОБА_3. на
протязі липня - серпня 1997 року.

15 серпня 1997 року підсудний ОСОБА_2., відповідно до розробленого
ОСОБА_3. плану поїхав в с. Завадівка Володарського району Київської області, де
домовився з директором КСП "Рось" ОСОБА_22. про зберігання ПММ в ємкостях його підприємства. При
укладенні угоди ОСОБА_2. відрекомендувався представником неіснуючого ТОВ
"Овіс" на ім'я ОСОБА_20. При домовленості підсудний ОСОБА_2. передав
директору КСП «Рось» ОСОБА_22. виготовлену ОСОБА_3. угоду про зберігання
нафтопродуктів. Підроблена ОСОБА_3. угода про зберігання ТОВ "Овіс" у КСП "Рось" нафтопродуктів, була
подана ОСОБА_2. в КСП "Рось" і стала підставою для вчинення
господарської операції цим КСП по наданню послуг щодо зберігання нафтопродуктів
і безпосередньо була підставою зберігання в КСП викрадених нафтопродуктів.
Паралельно завезенню в КСП "Рось" с. Завадівка нафтопродуктів учасник
організованої групи ОСОБА_4., відповідно до розробленого ОСОБА_3. плану,
займався реалізацією викрадених з ТОВ "Київнафтопродуктпостач"
нафтопродуктів.

Таким чином, в період з середини липня 1997 року по 15 серпня 1997 року
підсудний ОСОБА_2. використовував
підроблені ОСОБА_3. договори від ТОВ "Овіс" та ТОВ
"Дельта-С", які давали право
на зберігання викрадених нафтопродуктів у ємкостях КСП "Рось"
с. Завадівка Володарського району Київської області і КСП "Александрівка" с.
Александрівка Жашківського району Черкаської області.

Допитаний в судовому засіданні підсудний винним себе визнав,
щиро розкаявся у скоєному і підтвердив
викладене. Показання підсудного відповідають фактичним обставинам справи і
ніким не оспорюються.

В зв'язку з повним визнанням підсудним своєї вини інші докази
по справі не досліджуються.

За результатами судового слідства суд вважає, що винність
підсудного в здійсненні інкримінованих йому діянь знайшла своє підтвердження в
судовому засіданні.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_2. суд
кваліфікує за ч. 4 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання
права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), повторно, в
особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.3
ст.358 КК України, як використання завідомо підроблених документів.

Оскільки на момент вчинення інкримінованих підсудному діянь
ст.86-1 КК України (1960 року), за якою
була порушена ця справа, не передбачала такої кваліфікуючої ознаки як вчинення
злочину організованою групою, то суд вважає за необхідне змінити цю ознаку на
вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, а також особу підсудного, який до кримінальної
відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, має постійну
роботу, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Як пом'якшуючі покарання обставини суд враховує щире каяття
підсудного і його другорядну роль в
здійсненні цих злочинів та порівняно незначне особисте збагачення в результаті
цих злочинів, а також вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких особистих і
сімейних обставин - звільнення з роботи і відсутність постійної роботи та
наявність на утриманні малолітньої дитини.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити
підсудному покарання за ч.4 ст.190 КК
України у вигляді позбавлення волі, а за ч.3 ст.358 КК України - у вигляді
обмеження волі.

Зважаючи на наявність обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу підсудного, який
вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується
позитивно, має постійну роботу і має на утриманні двох малолітніх дітей, а
також зважаючи на те, що з моменту вчинення злочинів минуло більше десяти
років, суд вважає за можливе на підставі ст.69 КК України не призначати
підсудному за ч.4 ст.190 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації
майна.

До строку покарання підсудному необхідно зарахувати попереднє
ув'язнення з 17 по 25 жовтня 2007 року.

Водночас, приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе
на підставі ст.75 і 76 КК України звільнити підсудного від відбування покарання
з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання.

Керуючись статтями 323, 324 Кримінально-процесуального
кодексу України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати
винним в здійснені злочинів,
передбачених ч.4 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:
за ч.4 ст.190 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (п'яти)
років позбавлення волі без конфіскації майна і за ч.3 ст.358 КК України у
вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.70 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_2. остаточне покарання у вигляді
5 (п'яти) років позбавлення волі.

До строку покарання ОСОБА_2. зарахувати попереднє ув'язнення
з 17 по 25 жовтня 2007 року.

На підставі ст.75 і 76 КК України звільнити ОСОБА_2. від
відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6
(шести) місяців іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці
органи про зміну місця проживання.

До набрання вироком чинності запобіжний захід засудженому
ОСОБА_2. залишити попередній - у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Київської області через Бородянський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення вироку.

Головуючий
- суддя Г.Стасенко