1-кп/522/958/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2014 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт, який надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 06.08.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Саратського району, Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , 2012 року народження,з середньою освітою, який є старшим водієм першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до Указу Виконуючого обов`язків Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.

На виконання зазначеного Указу, 16 травня 2014 року ОСОБА_4 був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 було внесено до списків особового складу частини на посаду старшого водія першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу стрілецької роти та зараховано на всі види забезпечення.

Являючись військовослужбовцем, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.

01 липня 2014 року ОСОБА_4 було направлено до лікувального закладу - Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2, для проходження стаціонарного лікування.

Прибувши того ж дня до вищевказаного медичного закладу, ОСОБА_4 було госпіталізовано до гастроентерологічного відділення.

Проте, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, 01 липня 2014 року ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби - лікувальний заклад - Військово-медичний клінічний центр Південного регіону, який розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 2, без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби до 13 вересня 2014 року, проводячи час у вказаний період на власний розсуд за своїм постійним місцем мешкання: АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 3 КК України, - самовільне залишення військовослужбовцем місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно.

Згідно угоди про визнання винуватості від 16.09.2014 року, укладеної між старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших кримінальних правопорушень, в тому числі пов`язаних із ухиленням від військової служби військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком на один рік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на її затвердженні.
Прокурор в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 16.09.2014 року, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. п. 1 - 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості, укладена міжстаршим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_5 , 2012 року народження, та позитивну характеристика за місцем проходження служби.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Угоду про визнання винуватості від 16.09.2014 року, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Міра запобіжного заходувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даним кримінальним провадженням не обиралась.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області, апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
19.11.2014