УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада
2007р. м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді
Шайди С. М. ,

суддів Ткачук
Н.В., Хруняка Є.В.

з участю:

прокурора
Гуцуляка В.К.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши
21 листопада 2007р. у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляцією прокурора, який приймав участь
в суді першої інстанції, на вирок
Городенківського районного суду від 05 липня 2007 року, -

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с Тарасівка
Врадіївського району Миколаївської області,
жителя с. Чернелиця Городенківського
району Івано-Франківської області, не
одруженого, з середньою освітою, громадянина України, раніше судимого Снятинським районним судом 13
березня 2007р. за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі, -засуджено:

· за ст.
185 ч.2 КК України на 2 роки обмеження волі;

· за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Справа №
11-436/2007р.
Головуючий у І інстанції Ничик Г.І.

Категорія ст.
185 ч.3 КК України
Доповідач Шайда С. М.

На
підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

За ст.
185 ч.3 КК України по епізоду таємного викрадення майна під час
іспитового строку призначено 3 роки 8 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково
приєднано покарання за вироком Снятинського районного суду від 13 березня 2007
року і остаточно визначено 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід
залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбування
покарання постановлено рахувати з 23 травня 2007р.

Задоволено
цивільний позов і стягнуто з ОСОБА_2 на користь Городенківського міськкоопторгу
905, 6 грн.

На
користь потерпілої ОСОБА_3 стягнуто 1440 грн.,
а на користь ОСОБА_4 - 850 грн. матеріальної шкоди.

За
вироком суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому,
що 26 вересня 2006 року з квартири потерпілої ОСОБА_5 викрав матеріальні
цінності на загальну суму 1235 грн.

27.09.2006р.
шляхом проникнення у приміщення Городенківського коопторгу викрав продовольчі товари
на суму 850 грн.

Аналогічним
способом ОСОБА_2 06.03.2007 року викрав чуже майно з квартири потерпілої
ОСОБА_3 на суму 1440 грн.

В кінці
березня 2007 року, вже будучи засудженим
Снятинським районним судом за ст. 185 ч.3 КК України з випробувальним строком
на 1 рік, вчинив новий злочин, проник у жилий будинок потерпілої
ОСОБА_4, що в с.
Чернелиця Городенківського району і викрав чуже майно на суму 1350
грн.

В
апеляції прокурора, що приймав участь в
суді першої інстанції, ставиться питання
про скасування вироку суду з направленням справи на новий судовий розгляд із-за
неправильного застосування кримінального закону при кваліфікації дій
засудженого та призначенні покарання.

Заслухавши доповідача,
думку прокурора, який підтримав
зміни до апеляції, подані
прокурором, що приймав участь в суді
першої інстанції, думку захисника, яка вважає,
що справу можна розглядати без ОСОБА_2,
який не писав заяви про те, що
хоче бути присутнім на засіданні,
ознайомившись з матеріалами справи,
обговоривши доводи апеляції у зміненому вигляді, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового
задоволення, тобто вирок підлягає до
зміни, а не скасування, як це вказано в апеляції. Крім цього, колегія суддів вважає, що справу можна розглядати без засудженого
ОСОБА_2, оскільки в

апеляції у
зміненому вигляді не ставиться питання про погіршення становища
засудженого, а сам він не заявив про
бажання бути присутнім при розгляді справи.

Як
вбачається з матеріалів справи, всі
вчинені ОСОБА_2 злочини поєднані з проникненням у житло чи інше приміщення і
повинні кваліфікуватись за ч.3 ст. 185 КК України, в тому числі і за кваліфікуючою ознакою -
повторність. А тому кваліфікація ще і за ч.2
ст. 185 КК України за ознакою
повторності є неправильною.

Крім
цього, при призначенні покарання за
злочини, вчинені до постановления вироку (тобто до
13 березня 2007 року), а також
після, покарання за останнім за часом
вироком призначаються із застосуванням ч.4
ст. 70 КК України, потім за злочин вчинений після постановления першого вироку і
остаточно у відповідності до вимог
ст. 71 КК України за сукупністю
вироків. Цих вимог закону судом не було додержано.
А тому в цій частині вирок підлягає до зміни шляхом виключення як
зайвої кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч.2
ст. 185 КК України і призначення
покарання за сукупністю злочинів у відповідності до вимог ч.4 ст. 70
КК України.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366,
367, 373 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь в суді
першої інстанції у зміненому виді задоволити частково.

Вирок
Городенківського районного суду від 5 липня 2007 року відносно ОСОБА_2 змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про засудження його за
ч.2 ст.
185 КК України, та ч.1 ст. 70
КК України.

За ст.
185 ч.3 КК України призначене покарання судом ОСОБА_2 пом'якшити до 3-х
років 2 місяців.

На
підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш
суворого покарання за цим вироком, більш
суворим покаранням, що призначено за
попереднім вироком Снятинського районного суду від 13 березня 2007 року, визначити покарання - 3 роки 6 місяців
позбавлення волі.

За ст. 185 ч.3 КК України по епізоду таємного
викрадення чужого майна після постановления
попереднього вироку, залишити
покарання визначене судом - 3 роки 8 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків залишити остаточне покарання призначене ОСОБА_2 - 4 (чотири)
роки позбавлення волі, частково
приєднавши невідбуте покарання за вироком від 13.03.2007 року.

Врешті цей вирок залишити без зміни.