Справа №592/2988/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Корольова
Номер провадження 11-кп/788/274/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2015 року якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено умовно-достроково від покарання на не відбутий строк 2 роки 2 місяці 7 днів, -

ВСТАНОВИЛА:
До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання ОСОБА_6 , засудженого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2008 року за ст. 115 ч. 1 КК України до 9 років позбавлення волі про його умовно-дострокове звільнення.

Вказане клопотання мотивоване тим, що останнє стягнення на нього було накладене в 2010 році, він не працевлаштований, бо хворіє на туберкульоз і у зв`язку з цим не має заохочень, залучався до ремонтних робіт, приймає участь у програмах диференційованого впливу на засуджених, має неповнолітню доньку, яка відвідує його на побаченнях та не має житлових проблем.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.04.2015 року вказане клопотання було задоволене, ОСОБА_6 звільнено умовно-достроково від покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 2 місяці 7 днів.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 вказує на те, що ОСОБА_6 протягом 2009-2010 років 7 разів був підданий заходам дисциплінарного впливу, протягом 2009-2013 років не приймав участі у суспільно-корисній праці та у суспільному житті установи, вимоги адміністрації виконував лише під контролем, загальноосвітній рівень не підвищував та участі в програмах диференційованого впливу на засуджених не приймав. Лише в 2014 році почав залучатися до робіт з благоустрою приміщень колонії, але жодного заохочення від адміністрації установи не має, характеризується як особа, що не стала на шлях виправлення, тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_6 в умовно-достроковому звільненні.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи і зміст апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 який підтримав подану апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_6 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 суд недостатньо повно та всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов передчасного висновку про його виправлення.

Згідно вимог ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, підвищенні загальноосвітнього рівня і професійно-технічного навчання, придбанні спеціальності, активної участі у суспільному житті виправної установи та прагненні своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці, причому засуджений займається трудовою діяльністю, яка схвалюється суспільством. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися не всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не безпосередньо перед настанням строку, після якого можливе умовно-дострокове звільнення.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 після вступу вироку в законну силу в лютому 2009 року прибув для відбування покарання до Шосткинської ВК №66.

Як убачається з характеристики адміністрації Шосткинської ВК № 66 ОСОБА_6 був працевлаштований, але не працював і на шлях виправлення не став (а.о.с. 35).

В цьому ж році він був переведений для відбування покарання до Сумської ВК № 116, де згідно характеристик зарекомендував себе негативно, мав 7 стягнень, не працевлаштований, в суспільному житті участі не приймав, у суспільно корисній праці до кінця 2014 року участі не приймав і на шлях виправлення не став.

Хоча стягнення, накладені на ОСОБА_6 погашені в установленому законом порядку, належних висновків він не зробив.

Так в матеріалах провадження мається рапорт від 19.05.2014 року, щодо порушення ОСОБА_6 правил локалізації (а.о.с. 172) та акт про його відмову дати письмове пояснення (а.о.с. 174).

Відповідно до характеристики від 18.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів, що став на шлях виправлення, а тому застосування до нього ст. 82 КК України (заміна невідбутої частини покарання більш м`яким) недоцільно.

У відповідності з характеристикою від 25.03.2015 року ОСОБА_6 стає на шлях виправлення, але застосування до нього ст. 81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання), є передчасним.

Отже, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення, а тому прийняте судом першої інстанції рішення про його умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 7 днів є передчасним і ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 квітня 2015 року якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено умовно-достроково від покарання на не відбутий строк 2 роки 2 місяці 7 днів скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала є остаточної і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3