АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2013 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі

головуючого, судді Стуковенкової Т.Г.

суддів Капелюхи В.М., Васецької В.В.

за участю секретаря Філіної Я.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001468 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013 року відносно

ОСОБА_2, року народження ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,раніше судимого: 16.09.2010 року за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 15.11.2012 року звільнений умовно-достроково за постановою суду від 07.11.2012 року на 7 місяців 15 днів

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

учасники судового провадження: прокурор Кальнік О.М.

потерпіла ОСОБА_4

адвокат Антонюк П.О.

обвинувачений ОСОБА_2 ( дистанційно, в режимі відеоконференції)

Даним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі.

Ухвалено утримати з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди одну тисячу чотириста шістдесят девять гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити , перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання за цим кримінальним законом. При недоведеності його винуватості, вирок скасувати і справу направити на новий судовий розгляд.

При цьому вказує, що свої показання на досудовому слідстві і в судовому засіданні вимушений буд давати під моральним впливом працівників міліції, побоюючись фізичного насильства в місцях позбавлення волі, в судовому засіданні він давав показання, аналогічні його показанням на досудовому слідстві.

При цьому вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що потягло призначення занадто суворого покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Визнаючи винність у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_4, заперечує факт застосування насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої. Викладаючи на свій розсуд обставини вчинення правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_4, стверджує, що майно викрадене ним таємно, а обвинувачення базується лише на показаннях потерпілої, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності тілесних ушкоджень у потерпілої.

Також вказує, що при призначенні покарання, суд не взяв до уваги обставини, які помякшують покарання, а саме, що він погодився з порказаннями потерпілої, визнав свою вину і розкаявся у вчиненому.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі;

· прокурор, не погоджуючись з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2, просить залишити її без задоволення, а вирок суду без змін.

Потерпіла ОСОБА_4, заперечуючи проти апеляційної скарги обвинуваченого, стверджувала, що ОСОБА_2 вчинив відносно неї злочин при викладених у вироку обставинах, а саме, наніс їй два удари в область обличчя, після чого відкрито заволодів її сумкою. Вона до цього часу відчуває страх, боячись ходити на вулиці в ранній і пізній час, просить вирок суду залишити без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2, 01 березня 2013 року, близько 05 години 15 хвилин, перебуваючи біля будинку № 11А по вул. Каліновій у м. Дніпропетровську, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої, наніс ОСОБА_4 один удар внутрішньою частиною долоні правої руки з область обличчя, внаслідок чого потерпіла впала на землю та випустила з рук свою сумку. Після чого, обвинувачений ОСОБА_2, з метою придушення волі потерпілої ОСОБА_4 до опору, наніс їй ще один удар внутрішньою частиною долоні правої руки в область обличчя та відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_4 - жіночою сумкою чорного кольору, в якій знаходились речі потерпілої, а саме: мобільний телефон вартістю 469 гривень, гаманець вартістю 50 гривень, грошові кошти у сумі 600 гривень, та інше майно, тим самим спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1469 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_2 на підтримання своєї апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_4, думку прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово ОСОБА_2, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними в провадженні матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, на показаннях в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_2 , із яких вбачається, що побачивши потерпілу із сумкою, наніс їй декілька ударів рукою в обличчя, від чого вона упала і випустила сумку, яку він підняв і втік. Залишивши собі телефон і грошові кошти, сумку, та те, що знаходилось в ній викинув.

Як вбачається із даних, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого (т.1 а.с.54), останній підтвердив раніше дані показання про вчинений ним злочин, послідовно вказавши на місце, спосіб та обставини його вчинення 9 т.1 а.с.54-55)..

Дані показання обвинуваченого про обставини вчинення правопорушення, відповідають показанням потерпілої ОСОБА_4, яка підтвердила, що обвинувачений дійсно наніс їй два удари в область обличчя. Від чого вона впала, а він заволодів її сумкою.

Свої показання про обставини вчинення вказаного правопорушення, потерпіла ОСОБА_4 підтвердила під час одночасного допиту між нею і обвинуваченим ОСОБА_2(т.1 а.с.46-48), який не заперечував проти показань потерпілої, та під час слідчого експерименту (т.1 а.с.61-64).

З огляду на викладені обставини у суду не було підстав не довіряти показанням потерпілої ОСОБА_4 та ставити їх під сумнів.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_2 доводи, що останній заволодів майном потерпілої таємно, без застосування насильства, спростовуються послідовними та детальними показаннями самого ж обвинувачено та потерпілої про обставини вчинення ОСОБА_2 злочину, а тому не заслуговують на увагу.

При перевірці матеріалів кримінального провадження не установлено фактів застосування відносно ОСОБА_2 недозволених методів досудового слідства, погроз в його адресу зі сторони працівників правоохоронних органів, про що він указав тільки в апеляційній скарзі, а тому, на думку колегії суддів такі, доводи являються безпідставними і направлені на уникнення покарання за більш тяжкий злочин.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону України не виявлено.

Дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував належним чином ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу, обставин, які помякшують його покарання, до яких відніс визнання своєї провини та каяття у вчиненому, на що посилається обвинувачений в касаційній скарзі. Призначене ОСОБА_6 покарання являється необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для помякшення покарання обвинуваченому ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 405, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2013 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

Стуковенкова Т.Г. Капелюха В.М. Васецька В.В.