1-в/381/62/15
381/5978/14-к
У Х В А Л А
«24» березня 2015 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

справа № 1-в/381/62/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , про виправлення очевидної арифметичної помилки у судовому рішенні, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2015 року, який не вступив в законну силу, ОСОБА_6 засуджено за вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з іспитовим строком тривалістю три роки.

Прокурор в порядку ст. 379 КПК України подав заяву у якій просить суд виправити очевидну арифметичну помилку у судовому рішенні. Своє прохання прокурор мотивував тим, що відповідно до обмежень, встановлених ч. 3 ст. 68 КК України, на які посилався суд у мотивувальній частині вироку, максимальний розмір основного покарання не повинен перевищувати чотири роки.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву про необхідність виправлення очевидної арифметичної помилки у вказаному судовому рішенні.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, який також вбачав підстави для цього, проаналізувавши зміст вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2015 року та доводи поданої заяви, суд вважає, що правові підстави для виправлення очевидної арифметичної помилки існують. При цьому, суд бере до уваги таке.

Як видно з мотивувальної частини вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2015 року, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 68 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким та умисним корисливим (ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України), характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не був доведений до кінця (виявлений на місці злочину); дані про особу винного, який: судимий за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, а також злочину проти власності, за місцем проживання негативно не характеризується, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей, які потребують його опіки.

Тому суд вважав за можливе у даному конкретному випадку, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч 2 ст. 186 КК України, з урахуванням обмежень, встановлених ч. 3 ст. 68 КК України, застосувати до нього як виняток ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинуваченого встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Натомість, як видно з резулятивної частини вироку ОСОБА_7 було призначено основне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, з іспитовим строком тривалістю в три роки.

При цьому згідно до ч. 3 ст. 68 КК України, на яку посилався суд в мотивувальній частині вищевказаного вироку, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачене основне покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років.

Отже максимальна межа зазначеного виду покарання, з урахуванням обмежень, встановлених ч. 3 ст. 68 КК України, дорівнює позбавленню волі строком на чотири роки.

Такий самий розмір основного покарання, а саме, чотири роки позбавлення волі, був призначений цим же складом суду при ухваленні обвинувального вироку від 11.07.2014 року, в кримінальному провадженні і щодо його батька - ОСОБА_8 , також засуджено за вчиненні цього ж злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

За таких обставин, очевидну арифметичну помилку, допущену в резулятивній частині вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2015 року належить виправити.

Враховуючи викладене суд, керуючись ст.ст. 379, 269-372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Усунути очевидну арифметичну помилку в тексті резулятивної частини вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2015 року, у зв`язку з чим замість цифри «п`ять» по її тексту читати цифру «чотири», а тому вважати ОСОБА_4 засудженим за вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

В решті вироку текст не уточнювати.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: ОСОБА_9 БОНЧЕВ