Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/373/15
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
У х в а л а
Іменем України
31.03.2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження №0009294 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2014, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Тарасівка, Києво-Святошинського району, Київської обл., українка, громадянка України, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, 2008 та 2010 років народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнена на підставі ст. 79 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Па підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2013 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у тому, що вона, 31.08.2014 року приблизно о 04 годині 50 хвилин, у кімнаті №214 готелю «Александрія», який розташований по пр. Перемоги, 62-А в м. Києві, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, а саме, що гр. ОСОБА_8 , з яким вона проводила дозвілля, спить, таємно викрала належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 47511 гривень 11 копійок, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим майном розпорядилась на свій власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 47511 гривень 11 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність кваліфікації її дій, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити їй покарання з випробуванням, з іспитовим строком, або кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, будь-яких претензій з боку потерпілого немає, вона розкаюється у скоєному, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому вважає, що призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва покарання є несправедливим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши докази, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції визнано недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої та дослідження матеріалів, які характеризують її особу, з урахуванням чого, на підставі ч.3 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції обмежений оцінкою цих же положень.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, виходячи з визнаних судом доведеними фактичних обставин справи.

При перевірці кримінальної справи, будь-яких порушень кримінально-процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду, не встановлено.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням всіх обставин, що впливають на відповідальність і в межах, установлених санкцією інкримінованої статті, відповідно до положень КК України.

При цьому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, характер діяння, форму і ступінь вини, мотивацію злочину, дані про особу обвинуваченої, яка має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працює, будучи засудженою, вчинила нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначено покарання у виді позбавлення волі, з яким колегія суддів погоджується, і підстав для пом`якшення призначеного покарання, як про це просить обвинувачена ОСОБА_7 , не вбачає.

Посилання обвинуваченої на те, що вирок суду першої інстанції є несправедливим, оскільки матеріальну шкоду потерпілому відшкодовано, будь-яких претензій з боку потерпілого немає, а також того, що вона розкаюється у скоєному та має на утриманні двох малолітніх дітей, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції врахував всі дані, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачена, надав їм правову оцінку і призначив обвинуваченій таке покарання, яке є необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для пом`якшення обвинуваченій покарання, а саме звільнення її з випробуванням з іспитовим строком, колегія суддів не вбачає.

Що стосується прохання обвинуваченої в апеляційній скарзі щодо направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд, то колегія суддів вважає його необґрунтованим, оскільки будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, не зазначила їх і обвинувачена в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407 ч.1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11.12.2014 щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Судді: