Справа №1-36/2007p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 березня 2007
року Корюківський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Крапивного В.І.,

при секретарі - Осипенко Л.І.,

з участю
прокурора - Жоголко Н.Б.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду кримінальну
справу по обвинуваченнюОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканцяАДРЕСА_1,
українця, освіта професійно-технічна, неодруженого,
невійськовозобов"язаного, не працюючого, раніше не судимого, громадянина
України,

за ст. 296 ч.І КК України, -

встановив:

8 лютого 2007 року близько 15-ї год.
дня підсудний, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, прийшов до
будинку ОСОБА_2 вАДРЕСА_2, де з хуліганських спонукань, грубо порушуючи
громадський порядок, безпричинно почав приставати до ОСОБА_2 та його дочки
ОСОБА_3, ображати їх непристойними брутальними словами, намагався їх побити,
вдаривОСОБА_3 по обличчю, плював на неї, а коли його виштовхали з будинку,
підсудний розбив скло у вікні будинку, намагався через вікно залізти
досередини, кричав, лаявся нецензурними словами і припинив свої хуліганські дії
лише після того, як не зміг залізти в будинок.

Як у ході досудової підготовки матеріалів справи, так і в судовому
засіданні підсудний вину свою визнав повністю, у скоєному розкаявся і пояснив,
що вдень 8.02.2007р. після вживання спиртних напоїв він у нетверезому стані
прийшов додому до ОСОБА_2, який разом зОСОБА_3 розпалювали грубку. Оскільки
ранішеОСОБА_3 проживала разом з ним, а потім пішла від нього, то він розпочав
виясняти з нею стосунки в грубій формі, плюнув їй в обличчя. За неї вступився
ОСОБА_2 і з ним також виникла сварка, під час якої підсудний ображав їх обох
непристойними брутальними словами, погрожував розправою. Хвилин через десять
його виштовхали з будинку і замкнули двері. Ліктем він розбив скло у вікні і
намагався залізти в будинок, але ОСОБА_2 його не впускав. Впевнившись, що йому
не залізти досередини, погрожуючи розправою і брутально лаючись, він пішов
додому і через деякий час його затримали працівники міліції. На даний час він
помирився з потерпілими, відшкодував завдані збитки, тому просить суворо його
не карати і не позбавляти волі.

Окрім повного визнання своєї вини самим підсудним, його вина
підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 показав, після обіду 8.02.2007р.
він разом з дочкоюОСОБА_3 знаходився у своєму будинку і розпалював грубу. В цей
час хтось постукав у двері і в будинок зайшов підсудний у стані сильного
сп"яніння. Він почав чіплятися до дочки, погрожував їй розправою, ображав
нецензурними словами. ОСОБА_2 вступився з а неї, тоді підсудний почав ображати
і його. Спільними зусиллями їм вдалося виштовхати підсудного з будинку і
замкнути двері на замок. Підсудний вибив скло у вікні і намагався через вікно
залізти в будинок, але ОСОБА_2 його не впускав, тоді він,

лаючись та погрожуючи всім розправою, пішов
геть, а вони змушені були викликати міліцію. На даний час підсудний вибачився
перед ними, відшкодував завдані збитки, тому ніяких претензій до нього немає і
потерпілий просить суворо не карати підсудного.

Також
вина підсудного підтверджується рапортом працівника міліції ОСОБА_4 (а.с.5),
протоколом огляду місця події про те, що в будинку ОСОБА_2 у вікні розбиті 4
шибки розміром 60 на 35 см, поряд з вікном лежать шматки скла (а.с.8),
протоколом медичного огляду про те, що підсудний перебував у стані алкогольного
сп"яніння (а.с.22-23), постановою судді про притягнення підсудного до
адміністративної відповідальності за злісну непокору працівникам міліції при
його затриманні 8.02.2007р. (а.с.25), показаннями потерпілої ОСОБА_3 (а.с.10),
які повністю відповідають вищевикладеним фактичним обставинам.

Таким
чином, підсудний скоїв хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку
з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, і його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст.
296 ч. 1 КК України.

Призначаючи
підсудному покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного
злочину, конкретні обставини його вчинення, відсутність будь-яких тяжких
наслідків від скоєного злочину, особу підсудного, який раніше не був судимий і
не притягувався раніше ні до адміністративної, ні до кримінальної
відповідальності, скоїв злочин невеликої тяжкості, за місцем проживання характеризується
посередньо, працездатний, але ніде не працює, обтяжуючу його вину обставину -
скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння, пом'якшуючу його вину
обставину - щире каяття, а також інші обставини, у зв'язку з чим суд приходить
до висновку, що підсудному слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст.
296 КК України - у виді обмеження волі на досить тривалий строк, однак при
цьому суд вважає за доцільне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і
звільнити його від відбування покарання з випробуванням на мінімальний
іспитовий строк та з покладенням на нього ряду обов'язків на час іспитового
строку, бо його виправлення можливе і без ізоляції від суспільства.

Запобіжний
захід підсудному до набрання вироком чинності слід обрати у вигляді - підписки
про невиїзд.

Речових
доказів та судових витрат по справі немає, цивільний позов по справі не
заявлений.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ВизнатиОСОБА_1
винним за ст. 296 ч.1 КК України і призначити йому - 2 (два) роки обмеження
волі.

Застосувати
до засудженогоОСОБА_1 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування
призначеного вироком суду покарання з випробуванням на іспитовий строк -1
(один) рік.

На
підставі ст. 76 КК України зобов"язати засудженогоОСОБА_1 протягом
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання чи роботи.

Запобіжний
захід засудженомуОСОБА_1 обрати у вигляді - підписки про невиїзд.

На вирок суду протягом 15 діб з часу його
проголошення може бути подана апеляція.