Справа
№ 1- 50 / 2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

" 02"
квітня 2007 р. Жидачівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Галій О. Й.

при секретарі Швед
1.1,

з участю прокурора Чорненького
Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,
в м. Жидачеві кримінальну справу про

обвинувачення: ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканцяАДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
позапартійного, з повною загальною середньою освітою,
військовозобов"язаного, неодруженого, непрацючого, несудженого згідно ст.
89 КК України, за ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, 26.01.07 р. біля 17. 00 год в м. Ходорові по
вул. 600 річчя м. Ходорова на вимогу працівників Жидачівського РВ УМВСУ у
Львівській області, які проводили оперативно - розшукові заходи щодо виявлення
незаконного обігу наркотичних засобів в м. Ходорові, пройти разом з ними для
перевірки наявності у нього наркотичних засобів, відмовився та почав втікати
від них. У подальшому, коли працівники міліції схололи його за руку та
спробували застосувати до нього заходи фізичного впливу та спезасобу -
кайданки, умисно наніс опер- уповноваженому ВКР Жидачівського РВ УМВСУ у
Львівській області ОСОБА_2. удари руками в обличчя, заподіявши останньому легкі
тілесні ушкодження у вигляді синця та забійної рани на обличчі.

Допитаний в судовому засіданні підсудний, свою вину
поставлену йому органами досудового слідства визнав та пояснив, що 26.01.07 р.
біля 17 год
разом із братом поверталися з дня народження батька, де
вживав сприртні напої. Коли проходили по вулиці, до них підійшли двоє
незнайомих чоловіків. Оскільки, тримав руку у кишені, де знаходився мобільний
телефон, потерпілий запропонував йому витягнути руку із кишені. У відповідь
незнайомця, спитав: "Хто він такий ?". Останній відповів, що
працівник міліції. На його пропозицію показати посвідчення, потерпілий засунув
руку в кишеню. Однак засумнівавшись у відповіді, а думаючи, що вони хочуть
викрасти у нього мобільний телефон, відштовхнув ОСОБА_2 від себе і почав
втікати. Потерпілий наздогнав його, він почав вириватися, вони впали на землю і
він наніс останньому два удари рукою по обличчю. В цей час підбіг другий
працівник міліції і вони наділи йому кайданки. У вчиненому розкаюється, просить
суворо не карати.

Винність підсудного у вчиненому, крім особистого визнання
ним своєї вини також стверджується іншими, зібраними по справі доказами, зокрема:

· показаннями потерпілого ОСОБА_2. про те, що 26.01.07 р. в м. Ходорові разом
із ОСОБА_3. проводили оперативно- розшукові заходи з метою виявлення осіб, які
незаконно зберігають, перевозять або збувають наркотичні засоби. Приблизно в 17
год вони рухалися по вул. 600 річчя м. Ходорова, їм на зустріч йшло двоє осіб,
один із яких був в стані сп"яніння. Вони не могли визначити чи особа
перебуває у стані алкогольного чи наркотичного сп"яніння, а тому вирішили
перевірити на наявність у них наркотичних засобів. Підсудний тримав руку в
кишені. Підійшовши до них, представились працівниками міліції і з метою
особистої безпеки, запропонували йому витягнути руку з кишені. Так як, вони
були в цивільній одежі, підсудний попросив пред"явити посвідчення. В той
час, коли витягнув службове посвідчення, підсудний відштовхнув його і почав
втікати. Оскільки, ОСОБА_1 повів себе неадекватно , через те почав наздоганяти
його, останній наніс йому удари по обличчю, через що застосував прийом
рукопашного бою. До них підбіг ОСОБА_3. і вони оділи на руки підсудного
кайданки. Від заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди відмовляється
та просить підсудного суворо не карати.

· показаннями свідка ОСОБА_3., які є
аналогічними до показань потерпілого.

- протоколом огляду місця події від 27.01.07 р. згідно якого вбачається, що
на вул. 600 річчя м.Ходорова,и неподалік п"ятиповерхового будинку № 5, на
дорозі виявлено сліди речовини бурого кольору схожі на кров

(а.с. 13);

_-висновком судово-медичної
експертизи № 23 від 19.02.07 р., згідно
якого у ОСОБА_2. виявлено

синець та забійну рану на обличчі і за ступенем тяжкості відносяться до
легких тілесних ушкоджень (а.с. 40-41).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що дії
підсудного слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки умисно
заподіяв ОСОБА_2. - працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкоджень
у зв"язку з виконанням цим
працівником службових обов'язків.

Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує ступінь суспільної
небезпечності вчиненого, особу

2

підсудного, який позитивно характеризується за місцем
проживання, щиро розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, думку
потерпілого , який просить суворо не карати, відшкодував моральну шкоду - це
обставини, які пом"якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання
суд не знаходить і вважає, що відносно нього слід застосувати покарання ближче
до мінімальної межі, передбаченої санкцією вміненої статті , у вигляді
обмеження волі, із застосуваням ст. 75 КК України , так як його виправлення
можливе без відбування покарання.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України , суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і
призначити покарання -2 (два) роки обмеження волі.

У
відповідності з ст. 75 КК України звільнити його від
відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік б місяців.

Згідно ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за
межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-
виконавчої системи, повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально- виконавчої системи .

Запобіжний
захід засудженому - підписку про невиїзд залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок
може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту проголошення до судової
палати в кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.