Справа № 11 а - 2000 2007 рік Головуючий у 1 -й інстанції
ч.3 ст. 185 КК України Доповідач Вишнивецький І.І.
ВИРОК

Іменем України

10
серпня 2007 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - Чепура О.М.

суддів - Вишнивецького І.І.

Шика В.В.

при
секретарі Тороповій
А.в.

з
участю:

прокурора Єроклінцевої Н.С.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за апеляцією прокурора,
який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок
Старобешівського районного суду Донецької області від 02 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком
Старобешівського районного суду Донецької області від 02 квітня 2007 року
засуджений

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Кутейнікове Амвросіївського району Донецької
області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не
працює, раніше судимий: 1) вироком Старобешівського районного суду Донецької
області від 08.11.2001 року засуджений за ч.2 ст.140; 17, ч.3 ст.140 КК України
(в ред. 1960 р.) до 3 років
позбавлення волі; 2) вироком цього ж суду від 21.04.2005 року засуджений за ч.2
ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
звільнений 14.04.2006 року
умовно-достроково на 8

місяців 24 дня;
зареєстрований за адресою: м. Комсомольське, вул. Чернявського,4; мешкає за
адресою: АДРЕСА_1

за ч.3 ст.185 КК
України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі.

У
відповідності зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового
складання покарань до покарання за цим вироком частково приєднане невідбуте
покарання за вироком Старобешівського районного суду Донецько: області від
21.04.2005 року в розмірі одного місяця позбавлення й остаточно визначено
покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_1
визнаний винним у тому, що він, 31.10.2006 року близько о 9 годині 30 хвилин,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою умисного, таємного
викрадення чужого майна, через незакриту калитку проник у двір будинкуАДРЕСА_2,
де з силою штовхнув вхідні двері, зірвавши при цьому дужку навісного замку.
Після цього, проник у приміщення вказаного будинку, звідки таємно, повторно, з
корисливим мотивом, викрав належне ОСОБА_2, майно на загальну суму 760 гривень.

В своїй
апеляції прокурор просить вирок суду скасувати, та постановити свій вирок,
призначивши більш суворе покарання, посилаючись на необгрунтоване застосування
судом ст.69 КК України, а також на призначення засудженому покарання, яке не
відповідає його особі та тяжкості скоєного ним злочину, внаслідок м'якості.

Розглянувши
справу в межах апеляції, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який
підтримав доводи апеляції, а також засудженого, який не заперечував проти
апеляції, перевіривши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що
апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд
першої інстанції, встановивши фактичні обставини по справі, дійшов правильного
висновку щодо об'єму та доведеності вини ОСОБА_1, і правильно кваліфікував його
дії за ч.3 ст.185 КК України. Ці висновки не оспорюються в апеляції, тому
апеляційним судом не перевіряються.

В той же
час суд першої інстанції в порушення ст. 65 КК України, призначив покарання,
яке не відповідає
тяжкості злочину та
особі

засудженого, що
у відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 367 КПК є підставою для скасування вироку.

Так, у
відповідності до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне і достатнє для її виправлення з урахуванням ступеню
тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

У
відповідності до вимог ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням
особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне
покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, яка
передбачує відповідальність за цей злочин.

Згідно з
п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року „Про
практику призначення судами кримінального покарання" у кожному випадку
застосування ст.69 КК України суд зобов'язаний у мотивувальній частині вироку
зазначити, які саме обставини справи або данні про особу підсудного він визнає
такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на
пом'якшення покарання.

До таких
обставин суд першої інстанції відніс щире каяття засудженого та визнання ним
вини.

Разом з
тим, судом було встановлено, що ОСОБА_1 повторно, в стані алкогольного
сп'яніння скоїв тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення від
відбування покарання за попереднім вироком, що є обставиною, яка свідчить про
підвищену суспільну небезпеку засудженого.

За таких
обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про безпідставне
призначення судом першої інстанціїОСОБА_1. покарання із застосуванням ст.69 КК
України.

Суд
також не може визнати обґрунтованим висновок місцевого суду про добровільне
відшкодування засудженим завданої ним шкоди ОСОБА_2., оскільки згідно
матеріалів справи викрадений у останнього DVD-плеєp/69 був вилучений та
повернутий останньому співробітниками міліції.

З
урахуванням викладеного, колегія суддів приймає до уваги ступінь тяжкості
скоєного ОСОБА_1 злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься
до категорії тяжкого, що він раніше був судимий

за скоєння
злочину проти власності, та знову скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення
від відбування покарання за попередній вирок.

Вчинення
злочину в стані алкогольного сп'яніння, а також рецидив злочинів, колегія
суддів відносить до обставини, яка обтяжує покарання.

За таких
обставин суд вважає, що призначенеОСОБА_1. судом першої інстанції покарання
явно не відповідає ступеню тяжкості скоєного ним злочину та даним про його
особу.

У
зв'язку з цим вирок суду першої інстанції в частині призначення засудженому
покарання підлягає скасуванню.

При
цьому, суд уважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження
скоєння нових злочинів, буде справедливим покарання, яке пов'язано з
позбавленням волі в межах санкції статті Кримінального кодексу, за якою його
засуджено.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 366, 378 КПК України колегія суддів

ПРИСУДИЛА:

Апеляцію
прокурора задовольнити.

Вирок Старобешівського
районного суду Донецької області від 02.04.2007 у відношенні ОСОБА_1 в частині
призначеного йому покарання скасувати.

ОСОБА_1
за ч.3 ст.185 КК України призначити покарання у виді 3 (трьох ) років
позбавлення волі.

У
відповідності зі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Старобешівського
районного суду Донецької області від 21.04.2005 року в розмірі 1 місяця
позбавлення волі та остаточно ОСОБА_1 визначити покарання у вид 3 (трьох )
років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

В решті вирок
залишити без зміни.

Вирок
може бути оскаржений до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня
вручення засудженому його копії шляхом подачі касаційної скарги через
апеляційний суд Донецької області.