Справа №459/1560/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що йому згідно ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 27.01.2015 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: 1заборона виходу будинку(квартири)по місцю проживання з 22.00 год. до 06.00 год.; 2заборона перебування у визначених місцях району (міста), 3заборона виїзду за межі міста в особистих справах без відома ОВС; 4зобов`язання з`являтися для реєстрації в органи міліції за місцем проживання 4 рази на місяць. ОСОБА_6 , будучи належним чином ознайомлений з вищевказаним судовим рішенням та попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, про що свідчить особистий підпис адміннаглядового на довідці від 18.02.2015 року про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови суду про встановлення адміністративного нагляду, з 14.04.2015 року по 24.04.2015 з метою ухилення від адміністративного нагляду, без дозволу Червоноградського МВ УМВСУ у Львівській області, без поважних причин самовільно, на тривалий проміжок часу, залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою йому встановлено адміністративний нагляд та поїхав у с. Жужеляни Сокальського району Львівської області. Окрім цього, не перебував з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою, якою йому встановлено адміністративний нагляд та не з`являвся на відмітку до Червоноградського МВ УМВСУ у Львівській області, чим грубо порушив встановлені судом обмеження.
Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто злочин, передбачений ст. 395 КК України.
Під час досудового розслідування, 13.05.2015 року, між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Червонограда Львівської області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_4 зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває до вступу рішення суду в даному кримінальному провадженні в законну силу; при наявності інформації про вчинення кримінальних правопорушень повідомляти компетентні органи державної влади.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту строком на 2 місяці.
Угода містить умови щодо наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України; при укладенні угоди підозрюваному роз`яснено установлені статтею 476 цього Кодексу наслідки її невиконання.
Заслухавши сторін угоди, захисника, які просять її затвердити, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, судом установлено наступне.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 395 КК України є правильною, дані про невідповідність угоди інтересам суспільства, порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні. ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині та, як свідчать матеріали кримінального провадження, наявні достатні фактичні підстави для визнання ним своєї винуватості в учиненні цього правопорушення. Немає підстав вважати, що укладення цієї угоди не було добровільним.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженої сторонами міри покарання вимогам кримінального закону, судом ураховано, що покарання у вигляді арешту строком на 2 місяці, відповідає санкції ст. 395 КК України, положенням Загальної частини цього Кодексу, ступеню тяжкості учиненого злочину, особі винного.
ОСОБА_4 не працює, є людиною молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерних обліках у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, раніше судимий.
Щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю учиненого ним злочину є обставинами, які пом`якшують покарання; обставин, які обтяжують йому покарання, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає узгоджене покарання за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на 2 місяці, таким, що відповідає вимогам КК України.
Отже, ураховуючи відсутність установлених у ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, відповідність останньої іншим вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про затвердження розглядуваної угоди.
Керуючись ст.ст. 374, 468, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.05.2015 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури м. Червонограда Львівської області ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком у 2 (два) місяці, взявши обвинуваченого під варту із зали суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання 20.05.2015 року.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вручити копію вироку сторонам угоди.
Головуючий:ОСОБА_1