Справа № 183/6311/14
№ 1-кп/183/56/15
В И Р О К
іменем України
20.02.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

13 серпня 2014 р. близько 00:00 год. водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ21099 номер НОМЕР_2 рухався зі швидкістю близько 80 км/год. по автодорозі розташованій по вул. Кірова с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області зі сторони вул. Радянська в напрямку смт. Губиниха. Також на передньому пасажирському сидінні автомобіля ВАЗ-21099 номер НОМЕР_3 перебував ОСОБА_5 . В цей час неподалік будинку №161 по вул. Кірова с. Миколаївка, ОСОБА_4 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, змінив напрямок руху автомобіля, виїхав на праве узбіччя, що привело до заносу автомобіля ВАЗ21099 номер АЕ0019CP та втратив контроль над ним в результаті чого допустив зіткнення з електричною опорою розташованої на лівому узбіччі по відношенню руху автомобіля ВАЗ21099 номер АЕ0019CP. В наслідок чого, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме «Перед початком руху перебудуванням і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», що з технічної точки зору знаходилось в причина зв`язку з даною пригодою.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді забитої рани в області лівої вушної раковини, перелому шиловидного відростка лівої променевої кістки у своєї сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання відламків в місці перелому відбувається в строк, перевищуючий 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, відмовився від дачі показань, та на питання пояснив, що всі обставини викладено вірно, вину визнає, у скоєному щиро кається.
Суд визнав, відповідно до ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів, щодо обставин справи, як обвинувачення так і захисту, оскільки учасники судового провадження проти цього не заперечують, та обставин справа не оспорюють.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Суд виключає з обвинувачення обтяжуючу вину ОСОБА_4 обставину перебування його при вчиненні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тому, що ні слідчим ні прокурором не надано суду медичного документу, який би встановив беззаперечно знаходження ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння. Сам обвинувачений під час допиту пояснив, що був тверезий та медичне освідування його не доставляли. Суд приймаючи таке рішення виходить з того, що визначення стану алкогольного сп`яніння є виключно медичним критерієм і ніякими іншими фактами встановлений бути не може.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_4 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу підсудного.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, яке виразилося у беззаперечному визнані вини обвинуваченим, добровільне відшкодування завданих збитків, також суд враховує думку потерпілого про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України суд, враховує, що призначення покарання у виді мінімального штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання ним нових злочинів і підстав для застосування максимального покарання суд не вбачає. Також суд вважає відсутніми підстави для призначення додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами.

Вирішуючи долю речового доказу відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України, суд вважає, що автомобіль ВАЗ21099 номер НОМЕР_2 необхідно залишити за належністю ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив :

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України 3400 грн. штрафу в дохід держави, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ21099 номер НОМЕР_2 залишити за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку видати обвинуваченому негайно, після його проголошення.

Суддя