Справа № 173/184/15-к
Номер провадження1-кп/173/41/2015
В И Р О К
іменем України

02 березня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетрвоської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого неофіційно, неодруженого, дітей не має, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

31 грудня 2014 року близько 21.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території санаторія «Славутич» в м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, внаслідок раптово виниклого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, прийшов до котеджу № 8, в якому розмістилися відпочиваючі санаторія «Славутич», та скориставшись відсутністю останніх, викруткою відкрив двері кімнати № НОМЕР_1 котеджу № 8 санаторія «Славутич» у вищевказаному населеному пункті та проник до кімнати, якою тимчасово користувалась сім`я ОСОБА_5 , звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон «LG KF 300» вартістю 400 грн. та 200 доларів США, що за курсом НБУ на час вчинення злочину складає 3152 грн., які належали ОСОБА_5 . В результаті своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3552 грн., в цінах, що діяли на момент вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав повністю, суду показав, що 31 грудня 2014 року близько 20.30 години він повертався до дому через котеджі на території санаторія «Славутич» в м. Верхньодніпровськ. Побачив, що в одному з котеджів горить світло і люди в ньому кудись збираються. Почекав поки вони підуть з котеджу та збігав до дому за викруткою. Повернувшись до котеджу, переконався, що його ніхто не бачить і в котеджі відсутні люди. За допомогою викрутки відчинив вхідні двері котеджу та зайшов у кімнату. Там, на тумбочці побачив сумку, в якій був мобільний телефон та паспорт, в якому були 200 дол. США, які він забрав. Наступного дня гроші витратив на власні потребі, а мобільний телефон в майбутньому повернув потерпілому. Розкаюється у вчиненому злочині, обіцяє в майбутньому не вчиняти злочини та виправитись. Шкоду, завдану потерпілому, відшкодовано.

Показання обвинуваченого є логічними, послідовними та не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин вчиненого злочину та добровільності його позиції.

Відповідно до ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у приміщення.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 Кримінального кодексу України належить до тяжких злочинів, дані про його особу, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, працює неофіційно, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття та повне відшкодування шкоди, завданої потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу ОСОБА_4 , суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, з урахуванням обставин вчиненого злочину, розміру завданої шкоди, та даних про особу винного, а також приймаючи до уваги відсутність з боку потерпілого до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру, суд дійшов висновку про те, що його перевиховання та виправлення можливе без відбуття покарання, та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені пунктами 2-4 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речового доказу, а саме мобільного телефону марки «LG KF 300», який було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , підлягає вирішенню в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65, 75, 76 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

засудив :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ у справі, а саме мобільний телефон марки «LG KF 300», який було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити законному володільцю.

На вирок суду з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1