Кримінальне провадження №1-кп/311/132/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого
судді Задорожка Д.А.

при секретарі
Яблонській Я.Л.

за участю прокурора
Борисенка О.О.

обвинуваченої
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста
Владивосток Приморського краю, РФ,
росіянки, громадянки України, яка має
середню - технічну освіту, не працюючої,
розлученої, має малолітню дитину -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_3, фактично проживаючої
без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2,
раніше в силу ст. 89 КК України не
судимої.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК
України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
застосовано у вигляді особистого
зобов'язання.

В С Т А Н О В ИВ :

13.03.2014 приблизно о 23.30 годині, в місті
Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, ОСОБА_1,
знаходячись за місцем свого мешкання в
квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3,
діючи з прямим умислом, з корисливих
мотивів, з метою заволодіння чужим
майном, шляхом обману, переконала
неповнолітню ОСОБА_4 в добропорядності
намірів та попрохала у неї передати їй
для здійснення дзвінка мобільний
телефон «Sumsung S 5292», вартістю 792 гривні,
який належить ОСОБА_5, з сім-картою
оператора мобільного зв'язку «Діджус»,
вартістю 10 гривень, на рахунку якої
знаходились гроші в сумі 7 гривень.
Після отримання для здійснення дзвінка
від неповнолітньої ОСОБА_4 мобільного
телефону «Sumsung S 5292», ОСОБА_1,
продовжуючи реалізацію свого
злочинного умислу, направленого на
заволодіння чужим майном, за вказаним
вище мотивом та з вказаною метою,
шляхом обману, заволоділа ним та
розпорядилась за власним розсудом, в
подальшому, заклавши вищезазначений
мобільний телефон до ломбарду. У
результаті злочинних діянь ОСОБА_1
потерпілій ОСОБА_5 спричинено
матеріальну шкоду на суму 809 гривень.

Цивільний позов у справі не заявлений в
зв'язку з відшкодуванням завданих
збитків в ході досудового
розслідування.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою вину в
інкримінованому їй злочині визнала
повністю та суду пояснила, що дійсно,
13.03.2014 приблизно о 23.30 годині за місцем
свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2,
шляхом обману неповнолітньої ОСОБА_4,
заволоділа мобільним телефоном «Sumsung S
5292», який належить ОСОБА_5 В подальшому
вказаний телефон вона ОСОБА_4 не
повернула, а заклала його до ломбарду. У
вчиненому щиросердно розкаялася,
просить суд суворо

її не карати. Просила суд визнати
недоцільним дослідження доказів щодо
тих обставин, які ніким не оспорюються,
відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК
України. Заявила клопотання про
звільнення її від покарання на
підставі пункту «в» ст.. 1 Закону
України «Про амністію у 2014 році»,
оскільки вона має неповнолітню дитину -
доньку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, стосовно
якої вона не позбавлена батьківських
прав.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ч.3
ст.349 КПК України, обмежившись допитом
обвинуваченої та дослідженням
матеріалів, які характеризують особу
обвинуваченої. При цьому, судом
з'ясовано, що учасники судового
провадження правильно розуміють зміст
цих обставин, їх позиції є
добровільними, а також роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати ці обставини в
апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1
ст.190 КК України, заволодіння чужим
майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні обвинуваченій
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу обвинуваченої, обставини, які
пом'якшують та обтяжують його
покарання.

Обвинувачена вину визнала повністю,
щиросердно розкаялася у вчиненому,
сприяла встановленню істини в ході
судового розгляду, що суд відносить до
обставин, які пом'якшують покарання. З
урахуванням тяжкості вчиненого
злочину та матеріального стану
обвинуваченої, суд вважає за можливе
призначити їй покарання у вигляді
штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України
«Про застосування амністії в Україні»,
установивши в стадії судового розгляду
кримінальної справи наявність акта
амністії, що усуває застосування
покарання за вчинене діяння, суд, за
доведеності вини особи, постановляє
обвинувальний вирок із звільненням
засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 набрав чинності Закон України
«Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014
№1185-VII.

Відповідно до пункту «в» ст. 1 цього
Закону, підлягають звільненню від
відбування покарання у виді
позбавлення волі на певний строк та від
інших покарань, не пов'язаних з
позбавленням волі особи, які засуджені
за умисні злочини, що не є тяжкими або
особливо тяжкими відповідно до статті
12 Кримінального кодексу України, та за
злочини, вчинені з необережності, які
не є особливо тяжкими відповідно до
статті 12 Кримінального кодексу
України, не позбавлені батьківських
прав, які на день набрання чинності цим
Законом мають дітей, яким не
виповнилося 18 років, дітей-інвалідів
та/або повнолітніх сина, дочку,
визнаних інвалідами;

Згідно з ст. 12 Закону України «Про
амністію у 2014 році», дія цього Закону
поширюється на осіб, які вчинили
злочини до дня набрання ним чинності
включно.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_1
раніше в силу ст.. 89 КК України не
судима, вчинила злочин невеликої
тяжкості до набрання чинності Законом
України «Про амністію у 2014 році», має
неповнолітню дитину - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно довідки Служби у
справах дітей Василівської РДА
Запорізької області, ОСОБА_1 не
позбавлена батьківських прав відносно
малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_1
підпадає під перелік осіб, визначений в
пункті «в» ст. 1 Закону України «Про
амністію у 2014 році», які звільняються
судом від відбування покарання.

При цьому обвинувачена ОСОБА_1 не
підпадає під перелік осіб, визначених в
ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014
році» та в ст. 4 Закону України «Про
застосування амністії в Україні», до
яких амністія не застосовується.

Обвинуваченій ОСОБА_1 судом роз'яснені
правові наслідки застосування
амністії.

Долю речових доказів суд вирішує
відповідно до положень ст. 100 КПК
України.

Витрати, пов'язані з проведенням
товарознавчої експертизи в розмірі 147
грн. 42 коп. стягненню з обвинуваченої не
підлягають, оскільки за змістом Закону
України «Про судову експертизу»,
проведення вищевказаної експертизи є
обов'язком експертів відповідного
НДЕКЦ та яка відповідно до статті 15
вказаного Закону здійснюється за
рахунок коштів, які за цільовим
направленням виділяються відповідним
експертним установам з Державного
бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд,

П Р И С У Д И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК
України та призначити їй покарання у
вигляді штрафу у розмірі 40-ка (сорока)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (680 грн.) в дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання на підставі п.
«в» статті 1 Закону України «Про
амністію в 2014 році».

Міру запобіжного заходу у вигляді
особистого зобов'язання відносно
ОСОБА_1 залишити без змін до набрання
вироком законної сили.

Речові докази у провадженні, а саме:
мобільний телефон «Sumsung S 5292», який
переданий на зберігання в потерпілої
ОСОБА_5 - залишити в розпорядженні
останньої.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана протягом тридцяти днів з дня
його проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
Д.А. Задорожко