Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1810/1911/12
Номер провадження 1/1810/132/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2012 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого Бакланова Р. В.

при секретарі Вєчканова С. В.,

за участю: прокурора - Віннікова О.А.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Лебедині справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого, -

по ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

О 2 годині 05 хвилин 29 квітня 2012 року біля перехрестя вулиці Будильська та провулку Куйбишева в м. Лебедин Сумської області інспектор ДПС стаціонарного посту №2 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 жезлом подав сигнал водію автомобіля НОМЕР_1 зупинитися з метою перевірки документів на право керування транспортним засобом, а також, зважаючи на те, що характер руху вказаного автомобіля викликав підозру в спроможності водія останнього керувати транспортним засобом, тобто для перевірки документів, виявлення та припинення правопорушення. Після того, як водій зазначеного автомобілю зупинився, до нього підійшов ОСОБА_3, представився, попрохав його назвати прізвище, імя та по-батькові і надати для ознайомлення документи. Вказану законну вимогу працівника міліції правопорушник проігнорував, відповів відмовою, сказав, що документів не має, а представлятися не бажає. При цьому водій вказаного автомобіля, як в подальшому зясувалося, ним був підсудний ОСОБА_2, поводився дуже агресивно, обурювався законним вимогам працівників міліції, виказував своє незадоволення, виражався нецензурною лайкою, кричав, ображав працівників міліції. Зважаючи на зазначену поведінку ОСОБА_2, а також різкий запах алкоголю з порожнини рота, працівники міліції зрозуміли, що ОСОБА_2 знаходився в стані сильного алкогольного спяніння. З метою припинення правопорушення та попередження вчинення злочину відповідно до вимог Закону України «Про міліцію»та службових обовязків, ОСОБА_3 висунув вимогу ОСОБА_2 не керувати автомобілем в такому стані до встановлення його особи та офіційного підтвердження стану алкогольного спяніння. Вказані вимоги працівника міліції ОСОБА_2 обурили ще дужче, він почав вести себе агресивніше, та незважаючи на ці вимоги, бажаючи перешкодити виконанню ОСОБА_3 своїх службових обовязків, хотів сісти до автомобілю, але зазначений працівник міліції стояв біля дверей водія, тому правопорушнику це не вдалося зробити. Крім того, незважаючи на законні вимоги працівників міліції припинити свої протиправні дії та неодноразові попередження з їх боку, всупереч ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про міліцію», відповідно до якої законні вимоги працівників міліції є обовязковими для виконання громадянами і службовими особами, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись на пров. Куйбишева в м. Лебедин Сумської області, близько 2 години 29 квітня 2012 року ОСОБА_2 почав чинити активний опір працівникам міліції: махав в бік ОСОБА_3 руками, бо через нього він не міг сісти до автомобілю та уникнути відповідальності, відштовхував ОСОБА_3, відпихав його, а на вимогу надати документи для ознайомлення відступав від працівників міліції, намагався сісти до автомобілю та втекти з місця події, протидіючи таким чином законним вимогам працівника міліції, намагаючись їх подолати та перешкоджаючи виконанню ОСОБА_3 своїх повноважень. Після цього, не досягши своєї мети, спрямованої на перешкоджання виконанню працівниками міліції своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, побачивши, що його вказані вище дії не дали дієвих результатів та йому так і не вдалося покинути місце затримання та уникнути відповідальності, ОСОБА_2 вирішив посилити та активізувати свої протиправні дії, тому умисно наніс ОСОБА_3 не менше 4 ударів кулаком в обличчя. Внаслідок цього протиправними діями ОСОБА_2 ОСОБА_3 нанесені тілесні ушкодження у вигляді: садна в правій лобній ділянці, синець на верхньому та нижньому повіці лівого ока, садна на лівому крилі носу та на нижньому віці, синець в правій скуловій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені протиправні дії ОСОБА_2 були припинені, його стали утримувати ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перебували весь час поряд. Не досягши своєї мети, спрямованої на перешкоджання виконанню працівниками ДПС стаціонарного посту №2 роти ДПС ДАІ підпорядкованої УМВС України в Сумській області своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, побачивши, що його вказані вище дії не дали дієвих результатів та йому так і не вдалося залишити місце затримання, ОСОБА_2 заспокоївся та згодом сів до службового автомобілю працівників Лебединського МВ УМВС України в Сумській області та проїхав до Лебединської ЦРЛ для освідування.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у скоєному визнав повністю пояснивши, що 29 квітня 2012 року ввечері, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, він керував автомобілем та був зупинений працівниками ДАІ. Працівники ДАІ попросили в нього документи для огляду і ніяких претензій у нього не було, а потім якось слово за словом і між ними виник конфлікт. Потім через деякий час приїхала міліція і його затримали. Всі його покази, які є в матеріалах справи правдиві, все так і було. Він тоді мало що розумів, так як був в стані алкогольного сп»яніння. Виправдань своїм вчинкам він не бачить. У скоєному розкаюється. Просить вибачення у потерпілого. Більше п»яним не сідатиме за кермо. Він першим почав сварку з працівниками ДАІ. Працівники ДАІ намагалися його заспокоїти, але його це ще дужче роздратовувало. Він наносив удари потерпілому. Неповнолітні діти проживають з ним, перебувають на його утриманні.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_2, суд доходить до висновку, що його вина, доведена у повному обсязі та вважає за необхідне вчиненні ним дії кваліфікувати за ч. 2 ст. 342 КК України - тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків.

Крім того суд вважає за необхідне дії підсудного ОСОБА_2 кваліфікувати по ч. 2 ст. 345 КК України тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень в звязку з виконанням ним службових обовязків.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, позитивну характеристику по місцю проживання.

Враховуючи обставини, що помякшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що підсудний вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, відшкодував шкоду у повному обсязі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням оскільки його можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до підсудного п.п.2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України та покласти на ного обовязок, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Мiру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2 суд вважає за необхідне залишити попередню - підписку про невиїзд.

Суд вважає, що обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

На пiдставi наведеного, керуючись ст.ст. 299, 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України i призначити покарання:

- по ч. 2 ст. 342 КК України у виді одного року обмеження волі;

- по ч. 2 ст. 345 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням визначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік шість місяців, застосувавши ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробуванням на один рік, а також застосувавши п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2, залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб з моменту проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя:

ОСОБА_6