Справа № 495/4833/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабо Білгород- Дністровського району Одеської області, громадянину України,

зареєстрованому за адресою :

АДРЕСА_1 ;

проживаючому за адресою:

АДРЕСА_2 громадянина України, раніше судимому:

07.04.2014 р. Приморським районним судом м. Одеси по ч. 2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, у відповідності до ст. 75 КК України звільнений від відбуття основного покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;

03.06.2015 Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області по ст.ст. 125 ч. 1, 125 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16.07.2015 року слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, скоїв кримінальне правопорушення в с. Шабо, Білгород Дністровського району, Одеської області, при наступних обставинах. Так, в проміжок часу з початку лютого по 18.03.2015, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна підійшов до приміщення гаражу, розташованого по АДРЕСА_3 .

Знаходячись біля приміщення гаражу ОСОБА_5 відігнув лист металу з лівої сторони гаражу, та через утворений отвір, незаконно проник в приміщення, звідки таємно скоїв викрадення майна, а саме :

-човновий двигун марки «Ветерок» вартістю 3500 гривень;

-човниковий двигун марки « Вихрь», вартістю 800 гривень;

-3 пристосування для відлову риби «Вентерь» вартістю 300 гривень за одну, загальною вартістю - 900 гривень;

-пара рибальських чобіт вартістю 100 гривень;

-одна риболовецька сітка, розміром ячєї 55 мм, довжиною 50 метрів вартістю 200 гривень;

-дві риболовецькі сітки, розміром ячєї 45 мм, довжиною 50 метрів вартістю 200 гривень за одну, загальною вартістю - 400 гривень;

-три риболовецькі сітки, розміром ячєї 40 мм, довжиною 50 метрів вартістю 200 гривень за одну, загальною вартістю - 600 гривень;

-дев`ять риболовецьких сіток, розміром ячєї 50 мм, довжиною 50 метрів вартістю 200 гривень, за одну, загальною вартістю - 1800 гривень,

яке належить гр. ОСОБА_7 , чим заподіяли матеріальний збиток останньому на загальну суму 9100 гривень, відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_8 .

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши майно на свою користь.

За даним фактом Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеській області було розпочате досудове розслідування, внесене до ЄРДР за № 0000669 від 07.05.2015 за ст. 185 ч. 3 КК України.

В той же час, як зазначено в клопотанні, вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду в Одеській області від 03.06.2015 Білгород Дністровським міськрайонним судом Одеської області ОСОБА_5 засуджено за ст. ст. 125 ч.1, 125 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі і на теперішній час він утримується в Ізмаїльському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України.
Таким чином, з метою забезпечення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000669 за яким ОСОБА_5 не засуджений, з ним необхідно здійснювати процесуальні дії, у зв`язку з чим на думку слідчого, йому потрібно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий також вважає, що існує ризик передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний якимось чином може перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор підтримав клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Як вже було зазначено вище головною підставою, на яку посилається слідчий, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , є те, що останній вже засуджений до реального терміну відбування покарання, і слідчому задля зручності проведення слідчих дій за участю підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000669 необхідно, що б останній перебував у слідчому ізоляторі, а не був відправлений до місця відбування покарання за попереднім вироком.

На думку суду вказана обставина не може слугувати підставою визначеною законом для винесення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, адже діючий КПК України не передбачає такої підстави, як тримання особи під вартою задля зручності виконання слідчим своїх функціональних обов`язків..

Окрім того, на думку суду є хибними припущення слідчого, про те, що ОСОБА_5 , може перешкоджати даному кримінальному провадженню, адже, як встановлено вище, останній вже ізольований від суспільства, визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, співпрацює зі слідчим, а тому ніяким чином не може перешкоджати досудовому розслідуванню.

Одночасно слід зазначити, що у розумінні ч. 2 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, у кримінальному провадженні взагалі, може бути застосований відносно особи, за наявності двох підстав, а саме, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність відповідних, чітко визначених ризиків. Вказані підстави, на думку суду не взаємовиключають одна одну, а навпаки повинні існувати разом.

У даному ж випадку слідчий та прокурор не довели наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, так як перебування особи у місцях позбавлення волі не є такими, що відповідають зазначеній нормі.

З у рахуванням викладених обставин, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя