Справа № 739/439/15-к
Провадження № 1-кп/739/40/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2015 р. м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000046 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 січня 2015 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на міському кладовищі по вул. І Богуна, 1 м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області, всупереч принципам загальнолюдської моралі та релігійних традицій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом часткового демонтажу, незаконно заволодів 32 елементами металевої огорожі могил покійних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та 36 металевими елементами огорожі могил покійних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в подальшому з метою отримання грошових коштів відніс та продав як металобрухт.

Також 20 січня 2015 року, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на міському кладовищі по АДРЕСА_2 , повторно, всупереч принципам загальнолюдської моралі та релігійних традицій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом часткового демонтажу, незаконно заволодів 29 елементами металевої огорожі могил покійних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які в подальшому з метою отримання грошових коштів відніс та продав як металобрухт.

Також 24 січня 2015 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на міському кладовищі по вул. І. Богуна, 1 м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області, повторно, всупереч принципам загальнолюдської моралі та релігійних традицій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом часткового демонтажу, незаконно заволодів 32 елементами металевої огорожі могил покійних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в подальшому з метою отримання грошових коштів відніс та продав як металобрухт.

Також 26 січня 2015 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи на міському кладовищі по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, переслідуючи мету таємного викрадення 4 металевих труб, належних потерпілому ОСОБА_15 , фактично викрали 2 з них та віднесли до господарства ОСОБА_5 . Решту труб останні, не відірвавши від землі, залишили на місці, маючи намір забрати їх пізніше. Викрадене з метою отримання грошових коштів вказані особи віднесли та продали як металобрухт.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, 02 лютого 2015 року близько 13 год. 20 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи на міському кладовищі по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрали 2 металеві труби, що залишилися після крадіжки 26 січня 2015 року.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №513-516/15-24 від 10 березня 2015 року загальна вартість викрадених труб становить 210 грн. 07 коп.

Також 27 січня 2015 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на міському кладовищі по вул. І. Богуна, 1 м. Новгорода-Сіверського Чернігівської області, повторно, всупереч принципам загальнолюдської моралі та релігійних традицій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом часткового демонтажу, незаконно заволодів 38 елементами металевої огорожі могил покійних ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та 22 металевими елементами огорожі могил покійних ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які в подальшому з метою отримання грошових коштів, відніс та продав на металобрухт.

Також 29 січня 2015 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на міському кладовищі по АДРЕСА_2 , повторно, всупереч принципам загальнолюдської моралі та релігійних традицій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу, незаконно заволодів 1 секцією металевої огорожі могил покійних ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , яку в подальшому з метою отримання грошових коштів мав намір продати як металобрухт.

Крім того, 02 лютого 2015 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи на міському кладовищі по АДРЕСА_2 , повторно, всупереч принципам загальнолюдської моралі та релігійних традицій, умисно, з корисливих мотивів, шляхом часткового демонтажу, незаконно заволоділи 6 елементами металевої огорожі могил покійних ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та 17 елементами металевої огорожі могили покійного ОСОБА_26 , які в подальшому з метою отримання грошових коштів мали намір продати на металобрухт.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України визнав повністю та дав показання, про те, що він на даний час ніде не працює, має поганий стан здоров`я та позбавлений засобів для існування. Перебуваючи на кладовищі по вул. І. Богуна в м. Новгороді-Сіверському, де він відвідував могили своїх рідних, у нього виник умисел зламати з огорож могил, які ніким не доглядаються, окремі металеві елементи та здати їх на металобрухт. Дані дії вирішив вчиняти в нічний час для того, щоб ніхто його не викрив. Так, 17, 20, 24, 27, 29 січня 2015 року у вечірній час він приходив на вказане кладовище, де з огорож занедбаних могил зламував металеві елементи, які в подальшому відносин на пункт прийому металобрухту та здавав, а отримані кошти використовував для проживання. Пригадав, що ним були зламані елементи з огорож могил Маніних, Криси, а також з інших могил, прізвищ осіб, які в них поховані він пригадати не зміг. Також 26 січня 2015 року він разом з ОСОБА_4 у темну пору доби прийшов на вказане кладовище, де зі слів ОСОБА_4 лежало кілька металевих труб, які вони вирішили викрасти та в подальшому здати. Прийшовши на вказане ОСОБА_4 місце вони побачили чотири металеві труби, які лежали біля однієї з могил. З них дві примерзли до землі і вони не змогли їх забрати, а дві труби їм вдалося повантажити на санчата і відвезти до нього додому. Наступного дня вказані металеві труби вони здали на металобрухт та отримали за них 24 грн. 02 лютого 2015 року ОСОБА_4 запропонував йому забрати ті дві труби, які вони не змогли забрати 26 січня 2015 року. В обідній час вони взяли санчата і пішли на кладовище. Там вказані металеві труби очистили від землі та мали намір їх забрати і в подальшому здати на металобрухт. Також вони зламати з огорож могил кладовища окремі металеві елементи, які також мали намір здати на металобрухт. Саме під час вчинення вказаних дій його затримали працівники міліції. На вчинення вказаних дій вони з ОСОБА_4 домовилися заздалегідь, усвідомлювали, що пошкоджують огорожі могил, дані дії вчиняли з метою отримати металобрухт, який мали намір здати і отримати за нього кошти. Також зазначив, що у вчиненому щиро кається, під час проведення досудового розслідування активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті вчинених ним злочинів.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України визнав повністю та дав показання, про те, що 26 січня 2015 року вони разом з ОСОБА_5 прийшли на кладовище, розташоване в м. Новгороді-Сіверському по вул. І. Богуна для того, щоб викрасти металеві труби, які він напередодні там бачив. Дві металеві труби вони змогли повантажити на санчата та відвезти до будинку ОСОБА_5 , а ще дві труби вони забрати не змоги, оскільки ті примерзли до землі. Наступного дня викрадені металеві труби були здані ними на пункт приймання металобрухту і за них вони отримали грошові кошти в сумі 24 грн. 02 лютого 2015 року вони разом з ОСОБА_5 в денний час близько 13 год. вирішили викрасти дві металеві труби, які не змогли викрасти 26 січня 2015 року для того, щоб в подальшому здати їх на металобрухт. Прибувши на кладовище, вони почистили вказані труби від землі та підготували їх для переміщення до будинку ОСОБА_5 , після чого вирішили зламати з огорож могил, розташованих поряд, окремі металеві елементи, які також мали намір здати на металобрухт. Саме під час зламування металевих елементів огорож могил вони були викриті працівниками міліції. Також зазначив, що у вчиненому щиро кається, свій вчинок засуджує, а під час досудового розслідування він активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті вчинених ним злочинів.

Враховуючи те, що обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованих їм злочинах, погоджуються з кваліфікацією вчинених ними діянь, прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочинів та винуватості обвинувачених у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо запобіжних заходів, речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують обвинувачених. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та наруга над могилою, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та наруга над могилою, вчинена за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_5 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те що злочин, передбачений частиною другою статті 185 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений частиною третьою статті 297 КК України належить до тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності; особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, раніше не судимий, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого частиною другою статті 185 КК України необхідно призначити покарання у виді арешту на мінімальний строк, визначений санкцією частини другою статті 185 КК України, а за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімальної межі, визначеної частиною третьою статті 297 КК України, оскільки такі покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування ним покарання, тому на підставі статті 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування, поклавши на нього, відповідно до статті 76 КК України, такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те що злочин, передбачений частиною другою статті 185 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений частиною третьою статті 297 КК України належить до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який характеризується негативно, раніше не судимий в силу статті 89 КК України, не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами та відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України необхідно призначити покарання у виді арешту на мінімальний строк, визначений санкцією частини другої статті 185 КК України, а за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 297 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк, визначений санкцією частини третьої статті 297 КК України, оскільки такі покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі частини першої статті 70 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді обмеження волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, тому на підставі статті 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробування, поклавши на нього, відповідно до статті 76 КК України, такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
З метою забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, обрані їм 05 березня 2015 року запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання необхідно залишити без зміни.
Вирішуючи питання щодо процесуальних витрат, здійснених в ході досудового розслідування суд враховує, що вони складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи №513-516/15-24 від 10 березня 2015 року і їх розмір становить 393 грн. 60 коп. Дані витрати здійснені у зв`язку з розслідуванням злочину, вчиненого як обвинуваченим ОСОБА_5 , так і обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно вони на підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з цих обвинувачених у рівних частинах, в розмірі 196 грн. 80 коп. з кожного.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 КПК України після набрання вироком законної сили речові докази: 1 металеву секцію огорожі залишити в розпорядженні її власника ОСОБА_27 ; 2 металеві труби довжиною 110 см. та 115 см. залишити в розпорядженні їх власника ОСОБА_15 ; 6 елементів металевої огорожі з могил покійних ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 залишити в розпорядженні їх власника ОСОБА_28 ; 17 елементів металевої огорожі з могили покійного ОСОБА_26 , як майно, власник якого не встановлений, передати у власність держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 126, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці;

- за частиною третьою статті 297 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Обраний ОСОБА_5 05 березня 2015 року запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 185, частиною третьою статті 297 КК України т а призначити йому покарання:

- за частиною другою статті 185 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці;

- за частиною третьою статті 297 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Обраний ОСОБА_4 05 березня 2015 року запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 80 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- 1 металеву секцію огорожі залишити в розпорядженні її власника ОСОБА_27 ;

- 2 металеві труби довжиною 110 см. та 115 см. залишити в розпорядженні їх власника ОСОБА_15 ;

- 6 елементів металевої огорожі з могил покійних ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 залишити в розпорядженні їх власника ОСОБА_28 ;

- 17 елементів металевої огорожі з могили покійного ОСОБА_26 передати у власність держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1