№ 1-кп/0202/274/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровськ кримінальне провадження № 0000920 від 21.05.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ахалцихе, Грузія, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні доньку 2003 р.н., освіта середня, не працюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
20 травня 2015 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , знаходився навпроти буд. № 17 по вул. Щербини в м. Дніпропетровську, де побачив раніше не знайому малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка тримала у руках належний їй мобільний телефон марки «Lenovo А 526». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме її мобільного телефону марки «Lenovo А 526», імеі: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , чорно-синього кольору, який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою незаконного власного збагачення, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, знаходячись позаду потерпілої, обійшовши її та вхопивши за руку, не даючи таким чином можливості чинити опір, штовхнув останню рукою в область живота,чим спричинив їй фізичний біль, після чого вихопив з рук ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон, тобто відкрито викрав майно, яке належить потерпілій. В подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1399 гривень 30 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 20 травня 2015 р. біля буд. № 17 по вул. Щербини в м. Дніпропетровську забрав у незнайомой йому дівчини мобільний телефон "Lenovo"

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування по ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст.66 КК України. Також суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, а саме вчинення злочину щодо малолітнього.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.05.2015 р.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Lenovo А 526», імеі: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , чорно-синього кольору повернути ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від 27.05.2015 р. № 2530-15 у загальному розмірі 61,50 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок експертної установи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1