У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,

суддів ОСОБА_10 ОСОБА_11,

за участю прокурора ОСОБА_12,

засудженого ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 05 лютого 2015 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року щодо нього.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено до покарання у виді позбавлення волі

· за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 11 років;

· за ч. 1 ст. 115 КК України строком на 12 років;

· за ч. 2 ст. 263 КК України строком на 2 роки і 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1

- 1828 грн 80 коп. судових витрат за проведення експертиз;

- 1265 грн на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином;

- по 50000 грн на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів за таких обставин.

У період із серпня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 як за місцем свого проживання в АДРЕСА_1, так і за місцем свого перебування без передбаченого законом дозволу носив при собі ніж, який є холодною зброєю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 20:00 ОСОБА_1, перебуваючи в сп'яніння, знаходячись у своєму будинку АДРЕСА_1, в якому також знаходилися ОСОБА_5 і ОСОБА_6, під час сварки на ґрунті неприязних відносин із метою вбивства цих осіб умисно здійснив постріл із пневматичної рушниці в обличчя ОСОБА_5, заподіявши йому середньої тяжкості тілесні ушкодження, та наніс йому удар ножем в ліву частину тулуба, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я. при цьому ОСОБА_1 свій умисел, направлений на вбивство ОСОБА_5 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий втік з місця скоєння злочину.

Після цього ОСОБА_1 з метою доведення злочинного умислу на позбавлення життя двох осіб, умисно наніс удар ножем в область серця ОСОБА_6 у результаті чого вона померла на місці вчинення злочину.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 вересня 2014 року ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень щодо нього.

У касаційній скарзі засуджений посилається на порушення вимог ст. 375 КПК України 1960 року, недотримання його права на захист в суді апеляційної інстанції, однобічність і неповноту досудового розслідування, судового розгляду справи. Зазначає, що, захищаючи своє життя, вчинив злочинні дії щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6 Стверджує про неврахування при призначенні йому покарання тих обставин, що він позитивно характеризувався, має малолітніх дітей, а після вчинення злочину, викликав працівників міліції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання касаційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 395 КПК України 1960 року касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у тій частині, в якій вони були оскаржені.

Згідно зі ст. 398 КПК України 1960 року невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства не є підставою для скасування або зміни судового рішення касаційним судом.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у замаху на вбивство двох осіб, умисному вбивстві та носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим.

На досудовому слідстві та в суді, а також у касаційній скарзі ОСОБА_1 не заперечував того, що він без передбаченого законом дозволу носив холодну зброю, убив ОСОБА_6 і вчинив злочинні дії щодо ОСОБА_5

Твердження засудженого про те, що він захищаючи своє життя, вчинив злочинні дії щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_6, є необґрунтованими і таким, що спростовуються матеріалами справи і перевіреними судом доказами, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_5, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, наданими на досудовому слідстві.

Зазначені особи стверджували, що ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, запідозрив у викраденні його грошей ОСОБА_5 і ОСОБА_6, із якими розпивав спиртні напої і які з його дозволу відпочивали в його будинку. Коли ОСОБА_5 і ОСОБА_6 проснулись, ОСОБА_1 затіяв сварку в процесі якої наставив на ОСОБА_5 пневматичну гвинтівку, вимагаючи повернення грошей. Також ОСОБА_1 наказав неповнолітній дочці ОСОБА_7 принести ножа, який він витягнув з чохла. Після цього ОСОБА_1 вистрілив ОСОБА_5 у голову та намагався перезарядити гвинтівку, при цьому потерпілий вирвав зброю з рук засудженого і намагався з ОСОБА_6 покинути будинок, проте ОСОБА_1 завдав ОСОБА_5 удар ножем у лівий бік грудної клітини, а ОСОБА_6 у груди, убивши її. Вбивство ОСОБА_5 ОСОБА_1 не довів до кінця, оскільки потерпілий, розбивши вікно, втік з будинку.

З огляду на ці показання свідків, яким суд не має права не довіряти, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами, наявними у матеріалах справи, вбачається, що з боку ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не було суспільно небезпечного посягання.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковані правильно і підстав для їх перекваліфікації на інші статті кримінального закону не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які давали б підстави для скасування судових рішень по справі, колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень права ОСОБА_1 на захист.

Твердження засудженого про те, що місцевим судом було порушено вимоги ст.375 КПК України 1960 року, необґрунтовані.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 вироком Кам'янського районний суд Черкаської області від 07 лютого 2012 року було засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч.2 ст. 263 КК України строком на 1 рік, за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України строком на 8 років, за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України строком на 13 років, а за сукупністю цих злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

Цей вирок ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 24 квітня серпня 2012 року було скасовано, а справу направлено на додаткове розслідування у зв'язку з неконкретністю обвинувачення, пред'явленого ОСОБА_1, що окрім іншого, потягло неправильну кваліфікацію його дій за епізодом убивства ОСОБА_6.

За результатами проведення додаткового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив більш тяжкий злочин і обсяг його обвинувачення збільшився, а його дії були кваліфіковані ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 263 КК України.

Це обвинувачення суд визнав доведеним і засудив ОСОБА_1 за вчинення указаних злочинів, призначивши покарання з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, даних про засудженого, який за місцем проживання характеризувався позитивно, обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів і підстав для його пом'якшення не встановлено.

З огляду на викладене вище, касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 р., пунктами 11, 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України колегія суддів

ухвалила:

вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 жовтня 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 18 грудня 2012 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення.

С у д д і:

______________________________________________________________

ОСОБА_9ОСОБА_10ОСОБА_11