Справа №: 1-123/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 17.06.2011

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ВАСИЛЮКА О.С.

при секретарі ШОКОТ С.Т.

з участю прокурора КЛІМУКА В.С.

захисника адвоката ОСОБА_1

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковельського міськрайонного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, приватного підприємця, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, 15-й мікрорайон, 22/34, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

в с т а н о в и в:

23 листопада 2010 р. о 09 годині 10 хвилин в м. Ковелі на перехресті вулиць Володимирська, Соборна та Незалежності ОСОБА_5 керуючи автобусом ПАЗ р. н. АС 0377 АР та рухаючись від вул. Володимирської в напрямку вул. Соборна підїжджаючи до регульованого перехрестя з вул Незалежності, проявив неуважність та не прослідкував за безпекою руху чим порушив п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, згідно якого «водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі», а тому не прийняв до уваги того що транспортний засіб, що був розміщений зліва обмежує оглядовість проїздної частини перехрестя з лівої сторони та виїжджаючи до краю перехрещуваної проїздної частини вул Незалежності не зменшив швидкість та не переконався в безпечності свого маневру, чим порушив п. 12.1 ПДР України, згідно якого «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати ним»тому своєчасно не виявив велосипедиста ОСОБА_6, який наближався зліва та завершував рух через перехрестя(попередньо вїхавши на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух), а після виявлення останнього, не зміг вчасно вжити заходів для зупинки транспортного засобу чим порушив п. 12.3 ПДР України згідно вимог якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди», та п. 16.5. ПДР України згідно якого «у разі подання сигналу регулювальником або ввімкненням світлофора, що дозволяє руху, водій зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід»,внаслідок чого, водій ОСОБА_5 допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6

В результаті наїзду ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми зі зламом кісток основи і склепіння черепа та забоєм головного мозку важкого ступеню, двобічними лобно-тімяно-скронево-потиличними субдуральними гематомами, правобічною гемоотоліквореєю з розвитком набряку головного мозку кома 1 ступеня, підкірної гематоми волосистої частини голови, саден голови, тулуба, кінцівок, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та показав, що 23 листопада 2010 р. в біля 9 год ранку він керував автобусом ПАЗ р/н НОМЕР_1 Вїхав в Ковель по вул. Володимирській підїжджаючи до перехрестя на вул Незалежності пригальмував перед світлофором, повністю не зупинявся. Коли ввімкнулося зелене світло світлофора, почав рух, в лівій смузі рухався мікроавтобус, який виконував маневр повороту ліворуч. Підїхавши до перехрестя мікроавтобус зупинився, пропускаючи когось, підсудний рухався поруч з мікроавтобусом і побачив, що зліва наближається велосипедист, якого раніше не було видно за мікроавтобусом. Він відразу почав гальмувати приймаючи вправо, однак через малу відстань уникнути наїзду не зміг, збивши велосипедиста передньою лівою частиною, відразу зупинився вийшов з автобуса, через кілька хвилин на місце події приїхала швидка меддопомога та працівники ДАІ. Спиртних напоїв перед тим, як сісти за кермо він не вживав, самопочуття було добрим. У скоєному щиро кається, добровільно відшкодував 500 грн., які просить зарахувати, як моральну шкоду потерпілому. Визнає цивільний позов на суму 30 382,5 грн. матеріальної шкоди на лікування потерпілого та 12 699, 32 грн. затрачених Волинською обласною лікарнею на лікування потерпілого, однак вважає, що дані суми повинні стягуватися зі страхової компанії, якою застрахований автобус ПАЗ. Визнає заподіяння моральної шкоди потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_2 в сумі 2 500 грн. кожному.

Крім повного визнання вини підсудним, скоєння ним злочину підтверджується показами потерпілої, свідків, матеріалами кримінальної справи.

Потерпіла ОСОБА_2 в судововому засіданні пояснила, що 23.11.2010 р. біля 10 год. вона дізналась, що її батько знаходиться в лікарні, так як на перехресті вулиць Незалежності та Володимирська його збив автобус. Вона відразу поїхала в лікарню, однак батько був без свідомості в нього була виявлена важка черепно-мозкова травма. Батько тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, періодично лікується до даного часу, потребує постійного догляду. Вона змушена затрачати значний термін часу та зусилля на його лікування, поскільки на його лікування вже було затрачено великі суми грошей, кожен день затрачаються додаткові кошти, просить стягнути з підсудного та страхової компанії 30 382,5 грн. матеріальної та 30 000 грн. моральної шкоди.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді показала, що вона взнала про травму чоловіка при аналогічних обставинах. До даного часу потерпілий, що є її чоловіком знаходиться в тяжкому лежачому стані, він частково паралізований. В звязку з тим, що ним повністю втрачені нормальні життєві звязки та стосунки, завдані великі фізичні та сильні душевні страждання просить стягнути на його користь 30 000 грн. моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_7 в суді показав, що 23.11.2010 р. біля 9 год. 10 хв. він їдучи автомобілем зупинився на перехресті вулиць Соборна, Володимирська та Незалежності на забороняючий сигнал світлофора, бачив як по вул Володимирській підїжджав автобус ПАЗ, після вімкнення зеленого світла свідок розпочав рух при цьому звернув увагу на велосипедиста, який доїхав майже до середини перехрестя рухаючись по вул. Незалежності до центру міста, зрозумівши, що велосипедист завершує маневр проїзду перехрестя, свідок пропустив його, так само зробив інший автомобіль, що рухався поруч з свідком, однак автобус який виїжджав з Володимирської не зупинився внаслідок чого відбулося зіткнення його з велосипедистом, від удару останній впав з велосипеда. Свідок вийшов з автомобіля також вийшов водій автобуса, були викликані працівники міліції та швидка меддопомога. Як зрозумів свідок велосипедист розпочав рух на зелене світло світлофора, однак не встиг закінчити маневр.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 в суді показали, що вони були того ранку як пасажири в автобусі ПАЗ бачили, що автобус розпочав рух на перехресті при цьому з-за машини виїхав велосипедист, який рухався на їх думку на червоне світло. Водій автобуса намагався уникнути зіткнення, однак не зумів цього зробити збивши велосипедиста передньою частиною колеса.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому злочині підтверджується протоколом огляду місця події під час якого встановлено, що коли автобус на дозволяючий сигнал світлофора пересікав стоп-лінію перед світлофором то велосипедист вже знаходився на перехресті, тобто вїжджав на перехрестя також на дозволяючий рух сигнал світлофора, однак не встигав завершити маневр проїзду перехрестя:

(а.с. 32-34);

висновком автотехнічної експертизи від 03.02.2011 р. в заданій дорожній ситуації дії водія автобуса ПАЗ ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 12.1, 12.3, 16.5 ПДР України та знаходяться в прямому причинному звязку з виникненням даної ДТП, при виконанні згаданих пунктів ПДР підсудний мав технічну можливість уникнути наїзду:

(а. с. 45);

висновком трасологічної експертизи № 4 від 26.01.2011 р., згідно якого, в момент первинного контакту взаємодіяли передня ліва частина автобуса ПАЗ, та права передня частина велосипеда:

(а. с. 54);

висновком судово-медичної експертизи № 29 від 26.01.2011 р., згідно якого внаслідок даної ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми зі зламом кісток основи і склепіння черепа та забоєм головного мозку важкого ступеню, двобічними лобно-тімяно-скронево-потиличними субдуральними гематомами, правобічною гемоотоліквореєю з розвитком набряку головного мозку кома 1 ступеня, підкірної гематоми волосистої частини голови, саден голови, тулуба, кінцівок, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

(а. с. 39);

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що дії ОСОБА_5, який керуючи транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження слід кваліфікувати по ст. 286 ч. 2 КК України.

Призначаючи покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують або обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_5 суд відносить його щире каяття, добровільне часткове відшкодування моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_5 судом не встановлено.

Судом також враховується, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, має значний досвід в керуванні транспортним засобом, вчинив необережний злочин чому в деякій мірі сприяла і поведінка потерпілого, який керував велосипедом у стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно нього слід обрати покарання у виді позбавлення волі та з врахуванням особи підсудного, обставин, що помякшують покарання, особи винного та з врахуванням тяжкості вчиненого злочину є підстави застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням та без застосування додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами .

По справі заявлено цивільні позови потерпілою ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, потерпілою ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди та прокурором в інтересах Волинської обласної клінічної лікарні про стягнення матеріальної шкоди.

Суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 30 382,5 грн. підлягає до повного відшкодування, поскільки підтверджено понесення затрат на лікування потерпілого, позов про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення поскільки внаслідок травмування батька потерпілій були завдані моральні страждання та переживання однак з врахуванням характеру правопорушення та глибини даних страждань моральна сума підлягає до задоволення на суму 10 000 грн.

Позов потерпілої ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_6 підлягає до повного задоволення в сумі 30 000 грн. враховуючи те, що внаслідок тяжкої травми ним було істотно втрачено нормальні життєві звязки та стосунки, завдано сильних фізичних та душевних страждань.

Позов прокурора в інтересах Волинської обласної клінічної лікарні про стягнення матеріальної шкоди підляє до повного задоволення в сумі 12 699,32 грн.

Вирішуючи питання щодо відповідачів з яких підлягає стягнення збитків суд звертає увагу на пояснення представника страхової компанії «Оранта»про те, що мав місце страховий випадок, однак страхова компанія не провела виплату страхових відшкодувань, так як була представлена довідка з ДАІ, що дана ДТП сталася в наслідок порушення ПДР ОСОБА_6 Поскільки при розгляді справи встановлено вину підсудного, який керував автобусом застрахованим НАСК «Оранта»(поліс № ВЕ 1887072) суд вважає, що відповідно ло ст ст. 6, 9, 22, 24 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріальні збитки підлягають стягненню зі страхової компанії в повному обєму, моральна шкода в сумі 5% ліміту, решта моральної шкоди підлягає стягненню з підсудного. Таким чином з НАСК «Оранта»слід стягнути на користь ОСОБА_2 30 382,5 грн. матеріальної шкоди, на користь Волинської обласної клінічної лікарні 12 699,32 грн. матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_6 5 000 грн. моральної шкоди. З ОСОБА_5 слід стягнути відповідно на користь ОСОБА_6 24 500 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди.

Речові докази: автомобіль НОМЕР_2 залишити в користуванні власника ВАТ «Нововолинське АТП 10708», велосипед, який зберігається на майданчику для затриманих транспортних засобів взводу ДПС № 4 УМВС України у Волинській області слід повернути потерпілому.

Судові витрати по справі становлять 1 651,2 грн. які слід стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням строком на 3 (три) роки та з покладанням відповідно до ст. 76 КК України обовязку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові докази: автомобіль НОМЕР_2 залишити в користуванні власника ВАТ «Нововолинське АТП 10708», велосипед, який зберігається на майданчику для затриманих транспортних засобів взводу ДПС № 4 УМВС України у Волинській області повернути потерпілому.

Стягнути з ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 30 382,5 грн. матеріальної шкоди, на користь Волинської обласної клінічної лікарні 12 699,32 грн. матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_6 5 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 24 500 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 10 000 грн. моральної шкоди

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судові витрати в сумі 1 651,2 (одну тисячу шістсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 15 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий : О.С. Василюк