Справа № 731/72/15-к
Провадження № 1-кп/731/12/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Варва кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Крим Полтавського району Омської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 10.07.2014 року за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, на утриманні неповнолітніх дітей не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , будучи засудженим 10 липня 2014 року за вироком Варвинського районного суду Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненим від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, в період іспитового строку на шлях виправлення не став, а вчинив новий злочин, а саме: 31 січня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до неповнолітньої ОСОБА_4 умисно наніс останній три удари ногою по правій нозі, внаслідок чого їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді двох синців на правому стегні та синця на правій гомілці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 37 від 5 лютого 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному завданні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав та пояснив свою протиправну поведінку надмірною збудженістю на ґрунті вживання алкоголю. Хоча він не пам`ятає подробиць конфлікту, проте допускає, що міг заподіяти ОСОБА_4 тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_5 підтримали обвинувачення.

Крім визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а саме в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, його вина підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Зокрема, потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 31 січня 2015 року разом зі своєю подругою ОСОБА_9 перебувала в себе вдома в АДРЕСА_1 , де вона мешкає зі своєю бабусею-інвалідом ОСОБА_10 . Близько 16 год. 30 хв. до неї приїхав ОСОБА_6 , який приходиться їй рідним дядьком. Разом з ним була його співмешканка ОСОБА_8 . Вони перебували у стані алкогольного сп`яніння. Між нею та ОСОБА_11 виникла сварка. ОСОБА_6 виштовхав з хати ОСОБА_8 і в будинок вона більше не поверталася. Згодом між нею та її дядьком ОСОБА_6 виникла сварка, в ході якої він кинув її на підлогу і декілька разів вдарив ногою в живіт та по правій нозі. Її подруга ОСОБА_7 оборонила її від подальшого нанесення побоїв, відштовхнувши ОСОБА_6 від неї. Цим вона скористалася і вибігла з будинку, та відразу повідомила про цей інцидент свою матір, яка звернулася в міліцію.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що 31 січня 2015 року перебувала вдома у ОСОБА_12 в с. Гнідинці, де вона проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_10 . Ближче під вечір до них приїхав ОСОБА_6 зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, затіяв з ОСОБА_13 сварку, в ході якої кинув її на підлогу і вдарив ногою в живіт та декілька разів по нозі.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила той факт, що разом з ОСОБА_6 , випивши пива, 31 січня 2015 року прийшли додому до його матері ОСОБА_10 в с. Гнідинці. Там була його племінниця ОСОБА_14 та її подруга ОСОБА_15 . Однак там вона перебувала недовго, оскільки між нею і ОСОБА_13 виникла сварка, а тому ОСОБА_6 виштовхнув її з хати, а тому того, що відбувалося в подальшому вона не бачила. Про інцидент між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 вона дізналася від працівників міліції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується також наданими прокурором та дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом прийняття заяви від 31 січня 2015 року про вчинення кримінального правопорушення (а.п. 6);

- висновком судово-медичної експертизи № 37 від 5 лютого 2015 року, згідно якої у ОСОБА_4 виявлено легкі тілесні ушкодження і які могли бути заподіяні 31 січня 2015 року (а.п. 26).

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, те, що він ніде не працює, вчинив новий злочин в період відбування покарання, призначеного за попереднім вироком суду. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції статті ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.

Оскільки ОСОБА_6 в період іспитового строку вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне призначити йому покарання за сукупністю вироків за правилами ст. ст. 71, 72 КК України шляхом приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають - вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді

200 (двісті) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, призначеного цим вироком, невідбутого покарання, призначеного вироком Варвинського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2014 року за ч. 1 ст. 122 КК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 25 днів.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_6 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1