АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2014 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (участь в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку дистанційного судового провадження в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року було задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , а саме на автомобіль марки «Mersedes Benz» 500 S, серійний номер НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на рухоме майно САК 366705 від 21.02.2012 року.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, є обґрунтованим, викладені у матеріалах кримінального провадження обставини, дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, та забезпечення заявленого цивільного позову по справі, накладення арешту на майно є необхідним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати; відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту. Посилається на те, що слідчий суддя розглянув клопотання прокурора у його відсутність, без виклику його у судове засідання, цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним не заявлено, копія цивільного позову йому не вручалась, крім того, зазначає, що вказаний автомобіль він продав в травні 2013 року, тому він не належить йому на праві власності.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вислухавши слідчого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Апеляційним переглядом встановлено, що 10 вересня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000575 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

28 жовтня 2014 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки MERCEDESBENZ 500S, державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на рухоме майно САК 366705 від 21.02.2012 року, який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_9 , 1989 року народження.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року було задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вказане в клопотанні прокурора.

З висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання прокурора з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду.

Так, відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати ; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештовувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України слідує, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що клопотання про накладення арешту на автомобіль марки MERCEDESBENZ 500S, державний номер НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на рухоме майно САК 366705 від 21.02.2012 року, який належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_9 , 1989 року народження подано прокурором з метою забезпечення виконання цивільного позову та у зв`язку з тим, що дане майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Однак слідчим не конкретизовано, у зв`язку з чим автомобіль має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та до якої із підстав у відповідності до вимог ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, належить зазначена обставина.

Крім того, в клопотанні прокурора не зазначено всіх даних, які мають значення для забезпечення цивільного позову, а саме: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням спричиненої кожному з потерпілих. Відсутні також дані щодо вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову.

У зв`язку із зазначеним клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, на що слідчий суддя не звернув уваги, та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов висновку про задоволення клопотання.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про арешт майна не може бути задоволено, оскільки воно не відповідає в повному обсязі вимогам ст. ст. 170, 171 КПК України та має недоліки і підлягає поверненню для їх усунення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою повернути клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області про накладення арешту - прокурору для усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого або прокурора після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання прокурора відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, - повернути прокурору відділу процесуального керівництва прокуратури Дніпропетровської області для усунення недоліків в строк протягом сімдесяти двох годин.
Судді:
___________________ ___________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4