справа №1-28/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне 19
квітня 2007 року

Ратнівський
районний суд Волинської області під
головуванням:

судді Савчука М.А.

за
участю секретаря Кульбачинської
А.Ф.

прокурора Панасюка І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі Ратнівського
районного суду кримінальну справу
про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, українця, громадянин України,
уродженки та жительки с Кортеліси
Ратнівського району Волинської області, освіта середня спеціальна, одруженої,
на утриманні одна неповнолітня дитина, фізичної особи -підприємця, раніше не
судимої,

за ст.ст. 172 ч.
2, 366 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1,
будучи службовою особою, фізичною особою - підприємцем, здійснюючи
організаційно-розпорядчі обов'язки і виконуючи роздрібну торгівлю промисловими
і продовольчими товарами в магазині «Веснянка» с Кортеліси» Ратнівського району Волинської області, діючи
умисно, усно домовилася про працевлаштування і допустила до роботи на
очолюваному торгівельному закладі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які на той момент мали
дітей віком до 14 років. У встановлений законом строк трудові відносини з ними
належним чином не оформила та використовувала їх найману працю в період з
серпня 2005 року по червень 2006 року із березня по серпень 2006 року,
відповідно. Виплату заробітної плати проводила в "конвертах" і
обов'язкових відрахувань із заробітної плати не здійснювала, що є грубим
порушенням ст.43 Конституції України, ст.ст.21,24,24-1, 26 Кодексу законів про
працю України, ст.ст.1,3, 21, 23, 24, 30 Закону України "Про оплату
праці", ст.ст.7, 11, 14 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст.ст.2,4,17,19 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття",
ст.ст.2, 6-8, 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст.ст.6-7 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку
з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженням та
похованням" і яке потягнуло за собою істотні порушення їх трудових та
конституційних прав на захист і опіку зі сторони держави, а саме: права на працю
шляхом укладення трудового договору в письмовій формі, право на включення часу
роботи в трудовий стаж працівника, право на щорічні відпустки із збереженням на
їх період місця роботи і заробітної плати, право на матеріальне забезпечення
шляхом соціального страхування в старості, а також у випадку хвороби, повної
або часткової втрати працездатності, права на звернення до суду для вирішення
трудових спорів, тощо.

Крім того, підсудна ОСОБА_1, будучи службовою особою,
фізичною особою -підприємцем, виконуючою організаційно-розпорядчі обов'язки,
суб'єктом малого підприємництва, платником єдиного податку, яка використовувала
впродовж серпня 2005 року - червня 2006 року і березня -серпня 2006 року
найману працю ОСОБА_2 і ОСОБА_3, відповідно і згідно до ст. 17 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" являється відповідальним за
нарахування, утримання та сплату податку до бюджету, 04.10.2005 року,
04.01.2006 року, 03.04.2006 року, 04.07.2006 року і 05.10.2006 року склала і
подала до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції офіційні
документи -п'ять звітів, форма яких передбачена додатком № 3 до «Порядку видачі
свідоцтва про сплату єдиного податку», затвердженого наказом ДШ України № 599
від 29.10.1999 року, до яких внесла відомості, що не відповідають дійсності,
зокрема, відсутність факту використання праці вказаних найманих працівників у
3,4 кварталах 2005 року та 1,2 і 3 кварталах 2006 року.

В судовому засіданні підсудна свою вину у вчиненні вказаних злочинів
визнала повністю, чистосердечно
розкаялась, ствердивши той факт, що будучи фізичною особою -підприємцем,
дійсно використовувала найману працю в магазині «Веснянка» з серпня 2005 року
по червень 2006 року ОСОБА_2 і з березня по серпень 2006 року ОСОБА_3 без
укладення з ними трудових договорів. Записів у їх трудові книжки про прийняття
на роботу не вносила. Заробітну плату виплачувала від виробітку, згідно усних
домовленостей. При подачі податкової звітності теж укривала факт використання
найманої праці. Звітність готувала і подавала особисто та засвідчувала її своєю
печаткою.

Крім повного визнання своєї вини, винність підсудної у вчиненні вказаних
злочинів повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні
об'єктивними доказами і зокрема:

- Копією
свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від
08.11.2002 року

(а.с.62).

- копією свідоцтва про сплату єдиного податку
НОМЕР_1.

(а.с. 63).

- Інформацією з
Ратнівського районного центру зайнятості, Ратнівської міжрайонної

державної податкової інспекції, Ратнівської міжрайонної
виконавчої дирекції

Волинського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати

працездатності, відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
у Ратнівському районі,

з яких слідує, що трудові договори між підприємцем
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і

ОСОБА_3 не зареєстровані, податків і страхових внесків на
вказаних працівників

ОСОБА_1 не сплачує.

(а.с. 40-50)

- Речовими
доказами - звітами суб'єкта малого підприємництва - фізичної особи-

платника єдиного податку за 3,4 квартали 2005 року, 1-3
квартали 2006 року поданими

підприємцем ОСОБА_1 до Ратнівської МДПІ, в яких відсутні
факт використання праці

найманих працівників ОСОБА_2 і ОСОБА_3

(а. с. 53-57)

- копіями
свідоцтв про народження: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.

(а.с.31,36,37)

Таким чином, даючи аналіз зібраним по справі доказам в їх
сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення підсудною
злочинів, передбачених ст. 172 ч. 2 КК України, тобто грубе порушення
законодавства про працю, вчинених щодо матерів, які мають дітей віком до 14
років, а також ст. 366 ч. 1 КК України, службове підроблення,

тобто внесення
службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що не
відповідають дійсності і видачі цих документів.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної та обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які
обтяжують покарання, суд не вбачає.

З врахуванням обставин, які пом'якшують покарання, визнання вини, щире
каяття, а також, що підсудна до кримінальної відповідальності притягується
вперше, по місцю проживання і роботи характеризується позитивно, на утриманні
має неповнолітню дитину, суд приходить до висновку про можливість призначення
підсудний покарання у вигляді штрафу в мінімальних розмірах, передбачених
санкціями статтей, за якими вона притягується до кримінальної відповідальності.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 172 ч. 2, ст.
366 ч. 1 КК України, призначивши покарання:

за ст. 172 ч. 2
КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн.; за ст. 366
ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) грн..

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді штрафу у
розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн..

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу засудженому залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: звіти суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи -платника єдиного податку за 3,4 квартали 2005
року та 1-3 квартали 2006 року залишити при кримінальній справі.

Вирок суду може бути оскаржено в апеляційному порядку
протягом 15 діб з дня проголошення через районний суд.