В И Р О К
Іменем України
25 лютого 2015 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

* 02.07.2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

* 14.12.2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 до 3 років та 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.03.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованої території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

На прикінці квітня 2014 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, перебуваючи у м. Слов`янськ Донецької області, з власної ініціативи, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», попередньо ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, невстановленою особою ОСОБА_4 було призначено бійцем незаконного збройного формування на посаду охоронника блокпосту, який розташований у АДРЕСА_2 та передано йому у використання вогнепальну зброю, а саме пістолет ТТ (Тульського Токарєва).

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з кінця квітня 2014 року до початку травня 2014 року, ОСОБА_4 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва та будучи бійцем незаконного збройного формування здійснював охорону вищевказаного блокпосту, а також виконував інші протиправні накази, направлені проти представників влади, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Таким чином, дії ОСОБА_4 носили тривалий характер, а саме в період з кінця квітня 2014 року до початку травня 2014 року та виразились у активній участі в діяльності не передбаченого законами України збройного формування.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, тобто участь у діяльності не передбачених законами України збройних формувань.

Обвинувачений ОСОБА_4 себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, ОСОБА_4 та прокурор Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення угоди.

Суд переконався у добровільності укладання угоди про визнання винуватості і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.260 ч.2 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого до 26.02.2015 року.

Керуючись ст.ст.368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_4 негайно з-під варти.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно п. 1 ч. 4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1