Справа № 444/1647/15-к
Провадження № 1-кп/444/161/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2015 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000870, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше судимого, зі слів військовозобов`язаного, на обліку перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , засуджений вироком Жовківського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року за вчинення злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин, та з 10.03.2015 року поставлений на облік в Жовківський районний підрозділ кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Львівській області, де ОСОБА_3 був письмово ознайомлений з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. Так, 10.03.2015 року, засуджений ОСОБА_3 згідно направлення Жовківського РП КВІ ДПтСУ у Львівській області, скерований для відбування покарання в комунальне підприємство «Рава-Руське будинкоуправління №2», яке знаходиться по вул. 22-го Січня, 1 в м. Рава-Руська, Жовківського району, де згідно Наказу № 38 від 12.03.2015 року, його прийнято на безплатні громадські роботи з 12 березня 2015 року. Однак, ОСОБА_3 умисно, з метою ухилення від відбування покарання, без поважних причин не з`являвся в КП «Рава-Руське будинкоуправління №2» для відпрацювання громадських робіт, згідно затверджених щомісячних графіків виходу на роботу, а саме за квітень місяць 21.04.2015 року, 22.04.2015 року та 27.04.2015 року, за травень місяць в період з 12.05.2015 року по 29.05.2015 року, за червень місяць в період з 02.06.2015 року по даний час, тим самим не відбувши із призначеного судом покарання 136 годин громадських робіт, чим злісно ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, якими підтвердив те, що йому було відомо про порядок і час відбування громадських робіт, однак він ухилився від цього у зв`язку із необхідністю догляду за бабусею.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:

- довідка-характеристика № 648/02-09 від 20.07.2015 року, видана Рава-Руською міською радою, згідно якої ОСОБА_3 характеризується посередньо (т.2 а.п. 85);

- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягався (т.2 а.п. 86 зворот);

- відповідь на запит з Жовківської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря- психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.п. 82 зворот).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України - ухилення від відбування громадських чи виправних робіт особою, засудженою до цього покарання. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного який притягувався кримінальної відповідальності, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року, за яким підсудного ОСОБА_3 визнано винним за ст. 125 ч. 1 Кримінального кодексу України та засуджено до покарання 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт, так як підсудний ОСОБА_3 після постановлення вироку 26.01.2015 року, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, та призначити остаточне покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань менш суворий вид покарання перевести в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 26.01.2015 року за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 136 (сто тридцять шість) годин, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України складає 17 (сімнадцять) днів обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 17 (сімнадцять) днів.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи та документи, що є речовими доказами, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1