Справа № 629/2379/13-к
Номер провадження 1-кс/629/354/2013
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2013 р. Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: слідчого судді - Попова О.Г., при секретарі Назаровій В.С., за участі ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова Харківської області скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ст.л-нта міліції ОСОБА_2 від 29 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження №0000177 від 05.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, її скасування та відновлення досудового розслідування, -

встановив:

05 червня 2013 року до Лозівського міськрайонного суду Харківської області зі скаргою звернулася гр-ка ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ст. л-нта міліції ОСОБА_2 від 29 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження №0000177 від 05.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, яку просить скасувати і відновити досудове розслідування, посилаючись на те, що дана постанова суперечить вимогам закону.

12.06.2013 року гр-ка ОСОБА_1 надала до суду уточнену скаргу, на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, де просить :

1.Прийняти скаргу (уточнену) до розгляду.

2.Скасувати постанову від 29.04.2013 року слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 про закриття матеріалів досудового розслідування №000177 від 05.12.2012 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

3.Направити матеріали досудового розслідування (№000177 від 05.12.2012 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань), для подальшого розслідування та прийняття законного рішення за фактом спричинення мені 26.08.2012 року гр-ном ОСОБА_3 26.08.2012 року легких тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

4. Зобовязати орган досудового розслідування вчинити певну дію, а саме допитати ОСОБА_3 з приводу спричинення ним 26.08.2012 року тілесних ушкоджень ОСОБА_1

5.У відповідності п.9 ст.224 КПК України провести одночасний допит між свідком ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_1, а також свідком ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_5, свідком ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_1

6. Зобовязати орган досудового розслідування вчинити певну дію, а саме допитати судмедексперта ОСОБА_6, з приводу зясування питання, чи могли тілесні ушкодження, які заподіяні ОСОБА_1, бути завдані при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_1, посилаючись на наступне:

26 жовтня 2012 року вона звернулася з заявою до Лозівського міськрайонного суду, зі скаргою приватного обвинувачення (в порядку статті 27 КПК України, в редакції 1960 року) відносно протиправних дій громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: 64600, Харківська область, м. Лозова, пров.Абрикосовий, буд. 9, котрий 26 серпня 2012 року близько 12.00 години, біля зупинки маршрутного таксі Кооперативна, яка розташована у м.Лозова Харківської області, вул. Кооперативна, де вона знаходилась разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_7, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих не приязних відносин, діючи умисно, з метою приниження її та завдання фізичного болю, застосував до неї фізичне насильство, а саме: правою рукою завдав їй удар в область голови, від таких його дій вона відчула сильний фізичний біль.

Тобто своїми діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ст.125 КК України.

В якості доказів злочинних дій ОСОБА_3, нею було надано висновок судово-медичного дослідження № 545-ЛЗ/12 від 28 серпня 2012 року, котрим їй встановлено тілесні ушкодження легкого ступеню, пояснення свідка події ОСОБА_5, лист відділу у справах сімї та молоді Лозівської міської ради Харківської області, щодо перевірки заяви ОСОБА_1 про факт насильства 26.08.2012 року, виписку з амбулаторної карти її доньки - ОСОБА_7, щодо встановлення їй лікарем-невропатологом нервового потрясіння після події 26.08.2012 року, направлення на обстеження в Харківську обласну лікарню ОСОБА_1, довідку про результати компютерної томографії ОСОБА_1, витяг з амбулаторної карти ОСОБА_1 за період з 07.08.2012 року по теперішній час.

Скаргу приватного обвинувачення було передано згідно положень КПК України (в редакції 2012 року) для розслідування у Лозівський МВ ГУМВСУ в Харківській області, у провадження слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_2М, матеріали зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000177 від 05.12.2012 року, за фактом спричинення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

18.02.2013 року слідчим Ляшенко А.М. було допитано у присутності вихователя її доньку ОСОБА_7, котра була свідком події 26 серпня 2012 року, а також допитано у якості свідка вихователя дитсадка №3 м.Лозова ОСОБА_8, котра зробила у журналі спостережень (а/с.228-229, т.1) запис про цю подію, та 18.02.2013 року проведено слідчий експеримент, тобто отримані додаткові докази провини ОСОБА_3

Проте 29.04.2013 року слідчий СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ст. лейтенант міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали досудового розслідування (№000177 від 05.12.2012 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань), виніс рішення про закриття вказаних матеріалів, за фактом грубого порушення громадського прядку (хуліганства) за ст. 296 ч. 1 КК України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, котре ОСОБА_1 отримала 29.05.2013 року.

ОСОБА_1 вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню, з наступних підстав:

1) 26 жовтня 2012 року вона звернулася зі скаргою приватного обвинувачення за фактом спричинення їй ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, матеріали в подальшому зареєстровано за №000177 від 05.12.2012 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

29.04.2013 року слідчий СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, ст. лейтенант міліції ОСОБА_2, розглянувши матеріали досудового розслідування №000177 від 05.12.2012 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, виніс рішення про закриття вказаних матеріалів, за фактом грубого порушення громадського прядку (хуліганства) за ст. 296 ч. 1 КК України, у зв'язку з відсутністю даного складу кримінального правопорушення.

Вказуючи у мотивувальній частині постанови про відсутність доказів вини ОСОБА_3, слідчий виносить рішення про відмову у порушенні кримінальної справи, але не у звязку з тією обставиною, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати (ч.3 ст.284 КПК України), а у звязку з тим, що у діяннях відсутній факт грубого порушення громадського порядку (хуліганство).

Тобто слідчий не заперечує, що мало місце діяння, яке з його точки зору не є злочином, передбаченим ст.296 КК України.

Разом з тим, вона не зверталася до правоохоронних органів про встановлення у діях ОСОБА_3 ознак злочину ст. 296 КК України, а вказала на наявність іншого складу злочину - спричинення їй ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень - ст.125 КК України, з приводу якого слідчий рішення не прийняв.

У квітні 2013 року вона отримала лист №04/212-216-13 від 10.04.2013 року прокуратури Харківської області щодо неналежного розслідування кримінального провадження №000177 за заявою приватного обвинувачення, за ст.125 КК України, котрим повідомлялося, що досудове розслідування проводиться з порушенням вимог чинного законодавства, стан досудового розслідування заслухано на оперативній нараді у прокуратурі області, вжито заходи реагування до осіб, які допустили порушення КПК України.

Тобто проводилися прокурорські перевірки стану досудового розслідування кримінального провадження №000177 за заявою приватного обвинувачення, за ст.125 КК України, а не за фактом грубого порушення громадського прядку (хуліганства) за ст. 296 ч. 1 КК України,

Таким чином слідчий Ляшенко А.М., на її думку, не маючи правових підстав для розслідування кримінальної справи за ст.296 КК України, закрив матеріалів досудового розслідування (№000177 від 05.12.2012 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань), за фактом грубого порушення громадського прядку (хуліганства) у зв'язку з відсутністю даного складу кримінального правопорушення, водночас рішення за ст.125 КК України, за скаргою приватного обвинувачення, взагалі прийняте не було.

Окрім того, правоохоронними органами раніше вже приймалося рішення за ст.296 КК України за результатами перевірки її заяви щодо зазначених подій 26.08.2012 року, (ЖРЗП4667/1 від 15.10.2012 року) та відмовлено ДІМ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ст.лейтенантом міліції ОСОБА_9 у порушенні кримінальної справи за ст.122, ст.296 КК України, вказане рішення не оскаржене, тобто набуло чинності.

2) В ході досудового розслідування в якості свідка було допитано гр. ОСОБА_4, котрий пояснив, що в кінці червня місяця 2012 року він виїжджав з вул. Ватутіна в м. Лозова, Харківської області для того, щоб перевірити справність гальм на своєму автомобілі. Виїхавши на вул. Кооперативну, поблизу зупинки громадського транспорту він побачив раніше знайомого йому чоловіка - ОСОБА_3, який стояв біля автомобіля Таксі і заходився він від ОСОБА_4 на відстані приблизно 40-50 метрів. Також в цей час поруч з ним проходила його колишня дружина - ОСОБА_1 з маленькою донькою і ОСОБА_4 почув, як ОСОБА_3 її погукав, напевне для того, щоб поспілкуватись з нею. В цей час ОСОБА_1 почала несамовито кричати та прохати про допомогу, хоча ОСОБА_3 до неї навіть не наближався. Далі жінка схопила за руку дитину та потягла її в напрямку зупинки автомобільного транспорту Димитрово, а дитина від такого різкого посмикування навіть почала падати. Побачивши це, ОСОБА_4 вийшов з машини, перегородивши шлях автомобілю Таксі і сказав ОСОБА_3 щоб він сів в автомобіль Таксі та їхав собі далі, щоб не було в нього проблем. Олег спочатку не хотів, але потім сів в Таксі та поїхав в напрямку Центрального ринку в м. Лозова Харківської області.

Допитаний у якості свідка гр. ОСОБА_5 пояснив, що 26.08.2012 року, близько 12:00 годин він на автомобілі марки Фольцваген-пассат знаходився на АЗС Авіас, розташованій по вул. Кооперативній в м. Лозова Харківської області, біля зупинки громадського транспорту, де заправляв автомобіль паливом. Коли він вийшов зі свого автомобілю для того, щоб здійснити розрахунок за паливо, то з боку зупинки почув голосний плач дитини. Коли ОСОБА_5 подивився, що трапилося, то побачив що на зупинці громадського транспорту Кооперативна, біля лавки, знаходиться жінка з малолітньою дитиною і біля них стоїть чоловік, який голосно лається та жестикулює руками. Потім даний чоловік наблизився до жінки, розмахнувся та завдав їй рукою удар по голові в область потилиці і саме в цей час під'їхало маршрутне таксі, яке перекрило ОСОБА_5 огляд і що відбувалося далі, йому не відомо. Далі, коли ОСОБА_5 сів за кермо свого авто та почав рухатися від АЗС до виїзду на вул. Кооперативну, маршрутне таксі вже від'їхало і він побачив, що жінка, яку бив невідомий йому чоловік, це його знайома - ОСОБА_1, сам чоловік в цей час прямував у напрямку Центрального ринку в м. Лозова Харківської області, а ОСОБА_1, в свою чергу заспокоювала дитину, яка голосно плакала, а поряд з ними нікого не було. В подальшому йому стало відомо, що цим невідомим був ОСОБА_3

У звязку з суттєвими розбіжностями у свідченнях свідка ОСОБА_4, її та ОСОБА_5, вона звернулася 20.02.2013 року та 04.03.2013 року (повторно) з клопотанням, у відповідності до п.9 ст.224 КПК України щодо проведення одночасного допиту двох вже допитаних осіб для зясування причин розбіжностей у їхніх показаннях, а саме між свідком ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_1, а також свідком ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_5, та у разі відмови свідків від надання показань та злісне ухилення від явки до слідчого притягнути його до відповідальності у відповідності до ст.67 КПК України, та ч.1.ст.385 КК України, однак клопотання не було задоволено, про що потерпілій не було повідомлено.

Згідно до п.9 ст.224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для зясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

У відповідності до положення ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобовязані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до положення ч.6 ст.223 КПК України, слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

3) Виносячи постанову від 29.04.2013 року про закриття матеріалів досудового розслідування №000177 від 05.12.2012 року, слідчий СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області ст. лейтенант міліції ОСОБА_2, взагалі не взяв до уваги наступні письмові докази, та не надав їм правової оцінки і не відобразив їх у постанові про закриття справи:

- свідчення малолітньої ОСОБА_7 від 18.02.2013 року, отримані за правилами ст.226 КПК України, котра повідомила, …перед тим, як йти до дитячого садку, я разом з мамою ОСОБА_1 знаходилася на зупинці автобусу і папа - ОСОБА_3 кричав на мою маму та вдарив її рукою по голові, по потилиці, після чого я й мама сіли в машину та поїхали додому, все це відбулося влітку 2012 року.

- свідчення виховательки д/садка ОСОБА_8, котра повідомила, що в перших числах вересня 2012 року, знаходячись на своєму робочому місці та спостерігаючи за дітьми, вона звернула увагу на незвичну поведінку дівчинки ОСОБА_7, запитала в неї: …що з тобою трапилось, на що ОСОБА_7 відповіла їй: … у моего папы что-то с головой, он бил маму, я его просила не убивай, після чого вона спробували відволікти дитину. До цього інциденту ОСОБА_7 не говорила, що батько раніше бив її матір.

- слідчим Ляшенко А.М. не був взятий до уваги у якості доказу протокол слідчого експерименту від 18.02.2013 року з потерпілою ОСОБА_1, не надано йому правової оцінки і не відображено у постанові від 29.04.2013 року.

У відповідності до ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до положення ч.3 ст. 303 КПК України, ОСОБА_1 05.06.2013 року було оскаржене до суду рішення слідчого про закриття матеріалів досудового розслідування №000177 від 05.12.2012 року.

10.06.2013 року ОСОБА_1 у судовому засіданні була надана можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування №000177 від 05.12.2012 року, під час якого у неї виникли підстави для доповнення скарги на постанову від 29.04.2013 року слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС України в Харківській області, ст. лейтенанта міліції ОСОБА_2 по вказаним матеріалам, а саме:

1) Листом (а.с 232 т.1) Лозівського міжрайонного прокурора Горбік О.О. №05-28/986 від 23.04.2013 року матеріали кримінального провадження №000177 від 05.12.2012 року були направлені для подальшого досудового розслідування , за фактом спричинення легких тілесних ушкоджень за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Орган досудового розслідування попереджено за персональну відповідальність за неналежне розслідування матеріалів кримінального провадження №000177 від 05.12.2012 року.

2) Дорученням прокурора Мазур М.С. (а.с 203 т.1) зобовязано орган досудового розслідування допитати експерта ОСОБА_6, для зясування питання, чи могли тілесні ушкодження, які заподіяні ОСОБА_1, бути завдані при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_1

Також ОСОБА_10 зобовязала орган досудового розслідування допитати одночасно ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Проте ОСОБА_6 не був допитаний, у звязку з перебуванням на курсах підвищення кваліфікації в період з 05.02.2013 по 10.04.2013 року, при цьому рішення по справі прийнято слідчим лише 29.04.2013 року, а ОСОБА_3 відмовився від одночасного допиту (а/с 224 т.1), не пояснюючи причин відмови.

3) Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №000177 від 05.12.2012 року їй стало відомо, що ОСОБА_3 навіть не був допитаний у якості свідка по справі, не кажучи вже про вручення йому повідомлення про підозру.

Згідно статті 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Водночас слідчим не було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження №000177 від 05.12.2012 року, та не забезпечено повного та неупередженого розслідування обставин злочину, скоєного ОСОБА_3 - за фактом спричинення ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження №000177 від 05.12.2012р., вислухавши думку скаржниці ОСОБА_1, яка підтримала свої вимоги, зазначені в уточнюючий скарзі, а раніш думку захисника ОСОБА_11, прокурора Мазур М.С., слідчий суддя вважає за необхідне уточнену скаргу задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймають постанову. Ця постанова може бути оскаржена у порядку, установленому п.п.3 і 4 ч.1 ст.303 КПК України. Як вбачається з матеріалу, гр-ка ОСОБА_1 під час досудового розслідування заявила клопотання про залучення представника потерпілої адвоката ОСОБА_11, для представлення її прав та інтересів під час досудового слідства (а.с.188 т.№1), та вона була допитана в якості потерпілої, де вказала, при яких обставинах їй спричинив тілесні ушкодження колишній чоловік ОСОБА_3 (а.с.189-191 т.№1).

Згідно висновку експерта №41-ЛЗ/13 від 22.01.2013 року у гр-ки ОСОБА_1 встановлені легкі тілесні ушкодження (а.с.194 т.№1).

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, чим і скористалася потерпіла ОСОБА_1, 05.06.2013р. звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Ляшенка А.М. про закриття кримінального провадження від 29.04.2013 року, та вважає її незаконною з тих підстав, що в діях гр-на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1ст.125 КК України, так як він 26 серпня 2012 року близько 12.00 години, біля зупинки маршрутного таксі Кооперативна, яка розташована у м. Лозовая Харківської області, завдав їй тілесних ушкоджень.

Згідно ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави, тобто 26.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності відповідно до п.17 ч.1 ст.7 КПК України визнано однією із загальних засад кримінального провадження.

Згідно ст.284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У кожному у випадку закриття кримінального провадження слідчий зобовязаний надіслати копію постанови заявнику, потерпілому, прокурору.

Протягом двадцяти днів з моменту отримання копії такої постанови прокурор має право її скасувати у звязку з незаконністю чи необґрунтованістю, однак, як вбачається з матеріалів досудового розслідування, старший прокурор Лозівської міжрайонної прокуратури юрист 2 класу ОСОБА_10 затвердила дану постанову слідчого, з якою не може погодитись слідчий суддя, так як вважає, що слідчий та прокурор порушили вимоги ст.284 КПК України, а саме не належним чином всебічно, повно та неупереджено дослідили всі обставини кримінального провадження та безпосередньо не надали оцінки діям гр-на ОСОБА_3, котрий, як стверджує скаржниця, причинив їй тілесні ушкодження, не прийнято процесуального рішення відносно останнього за ч.1 ст.125 КК України, тим паче слідчий та прокурор не звернули належної уваги на показання потерпілої ОСОБА_1, речі і документи, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, а також, що він має заборгованість по аліментам за період з січня 2010 року по липень 2012 року на загальну суму 13 934 ,65 гр., тобто в його діях ще вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України (ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, тобто доньки ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3) (а.с.102-104 т.№1).

Слідчий суддя вважає, що слідчий Ляшенко А. та прокурор Мазур М., яка погодилась при закритті кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 05.12.2012 р. слідчим, за фактом грубого порушення громадського порядку (хуліганство) за ст.296 ч.1 КК України, не виконали вищевказані вимоги закону належним чином та не надали належної юридичної оцінки діям гр-на ОСОБА_3, тим паче не виконують належним чином вказівку прокурора від 23.04.2013 року ( а.с.232 т.№1), крім цього, в резолютивній частині постанови слідчий постановив: кримінальне провадження №000177 від 05.12.2013 року за фактом грубого порушення громадського прядку (хуліганства) за ст.296 ч.1 КК України закрити у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про закриття кримінального провадження від 29 квітня 2013 року підлягає скасуванню з поверненням матеріалів Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування за № 0000177 від 05.12.2012 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.214, 303-306, п.1 ч.1 ст.307КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Уточнюючу скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, мікрорайон №5АДРЕСА_1, про скасування постанови слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ст. л-нта міліції ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 05.12.2012 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за фактом хуліганства задовольнити.

Постанову слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВСУ в Харківській області ст.л-нта міліції ОСОБА_2 від 29 квітня 2013 року про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за фактом хуліганства - скасувати.

Відновити досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 05.12.2012 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_1, кримінальне провадження направити Лозівському міжрайонному прокурору Харківської області, та вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Зобовязати орган досудового розслідування вчинити певну дію, а саме допитати ОСОБА_3 з приводу спричинення ним 26.08.2012 року тілесних ушкоджень ОСОБА_1

У відповідності п.9 ст.224 КПК України провести одночасний допит між свідком ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_1, а також свідком ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_5, свідком ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_1

Зобовязати орган досудового розслідування вчинити певну дію, а саме допитати судмедексперта ОСОБА_6, з приводу зясування питання, чи могли тілесні ушкодження, які заподіяні ОСОБА_1, бути завдані при обставинах, на які вказує потерпіла ОСОБА_1

Зобовязати орган досудового розслідування вчинити певну дію, а саме прийняти рішення за ч.1 ст.164 КК України, відносно ОСОБА_3 ( ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, тобто доньки ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_3) (а.с.102-104 т.№1) з приводу заборгованості по аліментам за період з січня 2010 року по липень 2012 року на загальну суму 13 934 ,65 гривень.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і є остаточною.

Слідчий суддя: О.Г. Попов