У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого -судді

Філатова В.М.,

суддів

Косарєва В.І.і Таран Т.С.,

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

та захисників

ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

потерпілої

ОСОБА_5

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 31 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора та касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1,
ОСОБА_2, адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Чернівецької
області від 11 травня 2007 р., яким

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

українця, громадянина України,

раніше судимого,

- 23.03.2004 р. за ст. 185 ч. 3, ст. 75,

104 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі

з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, засуджено:

- за
ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна;

- за
ст. 187 ч. 4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, а на підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів
визначено покарання - 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна.

Постановлено вирок Хотинського
районного суду Чернівецької області від 23.03.2004 р. щодо ОСОБА_1 виконувати
самостійно.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,

українця, громадянина України,

засуджено:

- за
ст. 115 ч. 2 п. 6, 12 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на 7 років
позбавлення волі без конфіскації майна;

- за
ст. 187 ч. 4 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на 6 років позбавлення
волі без конфіскації майна, а на підставі ст. 70 КК України остаточно за
сукупністю злочинів визначено покарання 8 років позбавлення волі без
конфіскації майна.

Постановлено стягнути з засуджених
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_5 по 5 000
гривень кожному.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 і ОСОБА_2
визнані винними і засуджені за те, що вони, 6 березня 2004 р. біля 21 години, у
АДРЕСА_1області за попередньою змовою з метою заволодіння грошима та вбивства
прийшли в будинок потерпілої ОСОБА_7, розташований по АДРЕСА_2, де напали на
неї і задушили. Після цього, як визнав суд, з метою не залишення слідів
злочину, одягли на руки рукавички і почали шукати гроші та інші цінності. Не
знайшовши нічого і злякавшись гавкоту собак, покинули будинок.

На вирок подане касаційне подання
прокурора, який брав участь у розгляді справи та касаційні скарги.

У касаційному поданні прокурор просить
вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у зв'язку з тим,
що суд призначив засудженим занадто м'яке покарання.

Засуджений ОСОБА_1, як видно із змісту
його касаційної скарги, просить вирок скасувати, а справу закрити стверджуючи
що злочину він не вчиняв, а показання на досудовому слідстві про причетність до
інкримінованого злочину давав внаслідок застосування фізичного і психічного
тиску з боку працівників міліції.

Адвокат ОСОБА_3 просить вирок щодо
ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити за недоведеністю його участі у вчиненні
злочину.

Доводи скарги обґрунтовуються тим, що
суд постановив вирок на доказах добутих незаконним шляхом з порушенням права на
захист. ОСОБА_1 і, крім того, вважає, що вирок постановлений незаконним складом
суду у зв'язку з закінченням повноважень народних засідателів.

Засуджений ОСОБА_2, як видно із змісту
його касаційної скарги, просить вирок скасувати, а справу закрити у зв'язку з
тим, що злочину він не вчиняв, а вирок постановлений на його і ОСОБА_1
показаннях, які добуті внаслідок застосування недозволених методів слідства.

Адвокат ОСОБА_4 просить вирок щодо
ОСОБА_2 скасувати, а справу закрити. Доводи скарги обґрунтовуються тим, що
вирок постановлений на показаннях засуджених добутих незаконним шляхом, а на
наявні у справі докази їх непричетності до злочину ні слідством, ні судом уваги
не звернуто.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
підтримав касаційне подання і частково касаційні скарги, вислухавши адвокатів
ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які просили скасувати вирок і закрити провадження у справі,
думку потерпілої ОСОБА_5, яка вирішення касаційного подання і касаційних скарг
залишила на розсуд суду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання і скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому
задоволенню, а вирок скасуванню з направленням справи на нове розслідування з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов'язані вжити всіх,
передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження
обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують і обтяжить його
відповідальність.

Суд, прокурор, слідчий і особа, яка
проводить дізнання, не вправі перекладати обов'язок доказування на
обвинуваченого.

Вказаних вимог закону ні органи
досудового слідства, ні суд не виконали.

Так, як видно із обвинувального
висновку і вироку суду винуватість ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у вчиненні злочинів за які
їх засуджено ґрунтується лише на їх показаннях на досудовому слідстві у яких
вони визнали себе винуватими у насильницьких діях щодо потерпілої з метою
заволодіння її коштами, та на даних відтворення обстановки і обставин події за
їх показаннями.

Однак вказані показання засуджених у
яких вони визнавали себе причетними до злочину та інші похідні від них докази
(відтворення обставин події, очні ставки) не є безспірними і, крім того, вони
не підтверджені іншими об'єктивними доказами у справі.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1
і ОСОБА_2 відмовилися від своїх перших показань та явки з повинною, мотивуючи
відмову тим, що до них застосовувалися недозволені методи слідства, та не
надано реальної юридичної допомоги.

Їх доводи в цій частині мали бути
ретельно перевірені, оскільки, як видно із справи, затримання підозрюваних було
здійснено в порушення вимог ст. 106 КПК України. Це виразилося у тому, що вони
затримані 6 квітня 2004 р. без встановлених законом підстав. Як зазначено у
протоколі затримання обох, вони затримані з підстав наявності інших даних, що
дають підстави підозрювати особу у вчиненні злочину.

Проте які це дані і яке їх походження у
протоколі не зазначено (т. 2, а.с. 96, 107).

Колегія суддів вважає, що викладення у
протоколі встановлених законом підстав, затримання особи, без зазначення
конкретної підстави затримання і даних, які цю підставу підтверджують є
порушенням ст. 106 КПК України.

За таких обставин перші показання
ОСОБА_1 і ОСОБА_2а підлягали ретельній перевірці як з боку їх добровільності
так і відповідності іншим доказам у справі.

Однак, ні органи досудового слідства, ні
суд цього в повній мірі не зробили.

Крім того, як убачається з матеріалів
справи, при огляді місця події були виявлені сліди взуття та застосована
розшукова собака, яка по цим слідам прийшла на подвір'я АДРЕСА_3 і припинила роботу.
(т. 1, а.с. 24).

Проте, як показала експертиза ці сліди взуття залишені не взуттям ОСОБА_1 і
ОСОБА_2а (т. 2, а.с. 259). Кому ці сліди належать не з'ясовано.

В матеріалах справи є розписка ОСОБА_6 (сина загиблої) про те, що він
одержав від працівників прокуратури 350 гривень, і золотий ланцюжок (т. 1, а.с.
25). За його показаннями в судовому засіданні ці кошти і золотий ланцюжок він знайшов в будинку матері (т. 4,
а.с. 102).

Однак ні судом ні слідством не з'ясовано, де ці кошти знаходилися і чому
засуджені їх не забрали, хоча за версією обвинувачення вони вчинили розбійний
напад і убивство з метою заволодіння коштами потерпілої і там їх шукали біля 30
хвилин.

З'ясування вказаних обставин має істотне значення для спростування чи
підтвердження обвинувачення та доводів засуджених про їх непричетність до
злочину.

За таких обставин, коли в основу обвинувачення ОСОБА_1 і ОСОБА_2а покладені
їх показання на досудовому слідстві, від яких вони відмовилися та коли відсутні
інші об'єктивні докази в підтвердження їх показань і у справі є неперевіреними,
об'єктивні докази, які виправдовують обвинувачених, вирок суду відповідно до
ст. 367, 368 КПК України підлягає скасуванню з підстав однобічності і неповноти
досудового і судового слідства, а справа направлена на нове розслідування.

При новому розслідуванні слід ретельно перевірити зазначені вище обставини,
усунути протиріччя у показаннях ОСОБА_1 і ОСОБА_2а, які вони давали на
досудовому слідстві, при необхідності провести інші слідчі дії для
підтвердження чи спростування обвинувачення і в залежності від встановленого
прийняти обґрунтоване і законне рішення.

У зв'язку з цим доводи касаційного подання і касаційних скарг засуджених та
їх захисників підлягають частковому задоволенню і мають бути перевірені при
новому розслідуванні і судовому розгляді справи.

Оскільки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого
злочину і на досудовому слідстві давали показання про причетність до цього
злочину, колегія судів вважає за необхідне міру запобіжного заходу щодо них
залишити попередню - тримання під вартою.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне подання прокурора, касаційні
скарги засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвокатів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Вирок Апеляційного суду Чернівецької області
від 11 травня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 скасувати, а справу направити
прокурору на нове розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 і
ОСОБА_2. залишити попередню - тримання під вартою.

Судді:

Філатов В.М. Косарєв
В.І. Таран Т.С