Справа № 11- 634/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції - Луговець О.А.
- ст. 185 ч.3 КК України. Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА

Іменем України

6 вересня 2007 р.

Апеляційний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Щербакова О.С.

суддів -
Демченка О.В., Козака В.І.

з участю
прокурора - Лисуна СІ.

адвоката:
ОСОБА_4

засуджених:
ОСОБА_1, ОСОБА_2. , ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляціями: прокурора, який брав участь в розгляді справи судом
першої інстанції та засуджених: ОСОБА_1,
ОСОБА_2та ОСОБА_3на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської
області від 20 червня 2007 року, -

установив :

Цим
вироком ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець с. Кинашівка
Борзнянського району Чернігівської області,
українець, громадянин
України, з середньою освітою, не одружений,
не працюючий, раніше не
судимий, мешканець с Кинашівка
Борзнянського району Чернігівської обл..

засуджений: за
ч.3 ст. 185 КК України до 4-х років
позбавлення волі.

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженець села Сімейкіно Краснодонського
району Луганської області,
українець, громадянин України, з вищою освітою, не одружений,
не працюючий, в силу ст. 89 КК України не судимий, мешканець АДРЕСА_1

2

засуджений: за
ч. 5 ст. 27- ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення
волі.

ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_3народження, уродженець м.
Ніжин Чернігівської області,
українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий,
не одружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, мешканець АДРЕСА_3

засуджений:
за ч. 5 ст. 27- ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення
волі.

З
ОСОБА_1 стягнуто на користь СТОВ „Десна" на відшкодування матеріальної
шкоди 2126 грн.54 коп.

З
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3ю стягнуто солідарно: на користь на
користь потерпілого ОСОБА_5 2380 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1500 грн. - моральної шкоди. З них
же стягнуто солідарно на користь СТОВ „Авангард" 2992 грн.

Вказані
особи визнані судом винними і засуджені за скоєння злочинів за таких обставин.

1)
в ніч на 20 вересня 2004 року ОСОБА_1 за попередньою
змовою з особою, матеріали відносно якої
виділені в окреме провадження, з метою
крадіжки чужого майна, проникли на
охороняєму територію тракторного парка СТОВ „Десна" с Степанівка
Борзнянського району Чернігівської області,
на якій знаходиться склад паливно-мастильних матеріалів, де з ємності зберігання цих матеріалів таємно
викрали 505 літрів бензину А-76 загальною вартістю 1161, 5 грн.

2)
В ніч на 31 жовтня 2004 року ці ж особи за попередньою
змовою між собою, повторно прибули на
охороняєму територію тракторного парку СТОВ „Десна" с Степанівка, де з ємності складу паливно-мастильних
матеріалів повторно таємно викрали 550 літрів бензину А-76 вартістю 1420, 5
грн. Всього вони таємно викрали бензину,
який належав СТОВ „Десна" на загальну суму 2564 грн.

3)
В ніч на 26 грудня 2006 року ОСОБА_1 при посібництві
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою крадіжки чужого майна, прибув на територію МТФ „Ядутинське" в
сЯдути Борзнянського району Чернігівської області, де проник у кошару для зберігання
худоби, звідки таємно повторно викрав
кобилу вагою 680 кг вартістю 2380 грн.,
яка належала гр.. ОСОБА_5 , чим
заподіяв останньому матеріальну шкоду.

В ніч на
19 січня 2007 року ОСОБА_1 при посібництві ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
з метою крадіжки чужого майна,
прибув на охороняєму територію МТФ №2 СТОВ „Авангард" м. Борзна,
де проникнув до приміщення сараю
для утримання худоби,

3

звідки повторно
таємно викрав кобилу вагою 590 кг та коня вагою 630 кг загальною вартістю 4092
грн., заподіявши СТОВ „Авангард"
матеріальної шкоди.

5)
В ніч на 26 грудня 2006 року ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_6, достовірно знаючи, що ОСОБА_1 збирається скоїти крадіжку кобили
з території МТФ СТОВ „Ядутинське" с. Ядути Борзнянського району, пообіцяли після скоєння крадіжки придбати
викрадене м'ясо, надавши для цього
знаряддя для розробки туші викраденої тварини,
допомогли в розробці туші та представили автомобіль для перевезення
викраденого, чим сприяли вчиненню
злочину.

6)
В ніч на 19 січня 2007 р. ОСОБА_2 за попередньою змовою з ОСОБА_6, достовірно знаючи, що ОСОБА_1 збирається скоїти крадіжку коней з
території МТФ № 2 СТОВ „Авангард" м.
Борзна, пообіцяли після скоєння
крадіжки придбати викрадене м'ясо,
надавши при цьому знаряддя для розробки туш викрадених тварин, допомогли в розробці туші та представили
автомобіль для перевезення викраденого,
чим сприяли вчиненню злочину.

На даний вирок
прокурором, який брав участь в розгляді
справи судом першої інстанції, а також
усіма засудженими подано апеляції, в
яких:

- Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом
першої інстанції, не оспорюючи
правильності кваліфікації дій засуджених та фактичних обставин справи, встановлених судом, просить вирок суду змінити, пом'якшивши
призначене усім засудженим покарання. На думку апелянта, судом недостатньо
враховано відсутність попередніх судимостей у ОСОБА_1, його задовільна характеристика, сімейний стан і часткове відшкодування
заподіяної злочинами шкоди, а також
щиросердне каяття по окремих епізодах злочинів.

- ОСОБА_1 у своїй апеляції ставить питання про
зміну вироку: скасуванні його по епізодах крадіжок бензину та закриттю в цій
частині за недоведеністю вини. По епізодах крадіжок коней, по яких він визнав себе винним, засуджений просить змінити призначене
покарання і застосувати до нього ст. 75
КК, звільнивши від покарання з
випробуванням. Апеляція мотивована
тим, що докази його вини по епізодах
крадіжок бензину, здобуті незаконним
шляхом. Зокрема, його особисте зізнання в скоєнні цього
злочину було отримане з застосуванням до нього тортур працівниками міліції.
Висновки судово-хімічної експертизи по дослідженню бензину, вилученого у ОСОБА_1 не свідчать про його
викрадення. Також не свідчать про це і речові докази - кусачки, які були вилучені в господарстві засудженого.
Судом не було встановлено способу викрадання бензину і докази цього способу у
справі відсутні. Суд, постановлюючи
вирок, не врахував сімейного стану
ОСОБА_1, зокрема, наявність у нього утриманців.

4

-
Засуджений ОСОБА_3 в апеляції просить скасувати вирок І закрити відносно нього
справу у зв'язку з недоведеністю його вини. Апеляція мотивована тим, що у справі відсутні будь-які матеріальні
докази вини засудженого в інкримінованих йому злочинах, а ОСОБА_1 його обмовляє. Засуджений
стверджує, що беручи участь в
перевезенні м'яса забитих тварин в нічний час,
він не був обізнаним з будь-яким злочинним планом і не знав про те, що тварини були викрадені ОСОБА_1м. Він заперечує правильність висновків суду
щодо того, що засуджений не міг не
розуміти злочинності своїх та ОСОБА_1 дій.

Засуджений
ОСОБА_2 в своїй апеляції просить
скасувати постановлений відносно нього вирок і закрити справу у зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину. Апеляція мотивована тим, що у справі відсутні будь-які докази, окрім показань ОСОБА_1, що ОСОБА_2
домовлявся з останнім придбати викрадених тварин. Висновки суду щодо
фактичних обставин справи є помилковими,
а вартість викрадених коней визначена неправильно.

В
засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляцію прокурора, який брав участь в розгляді справи судом
першої інстанції, просив застосувати до
всіх засуджених ст. 75 КК України, звільнивши їх від покарання з випробуванням.

Засуджений
ОСОБА_1 просив скасувати вирок у частині засудження його в крадіжці бензину і
справу у цій частині закрити. В частині крадіжок худоби він повністю визнав
свою вину і з урахуванням даних про його особу та поведінку в суді, часткове відшкодування шкоди, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити від покарання з
випробуванням. Адвокат ОСОБА_4 підтримав
позицію свого підзахисного.

Засуджені
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили скасувати
постановлений відносно них вирок і закрити справу у зв'язку з відсутністю в
їхніх діях складу злочину. Мотивували свою позицію відсутністю доказів
попередньої змови з ОСОБА_1. на крадіжку худоби.

Вислухавши
в судовому засіданні суддю-доповідача,
прокурора, засуджених та їхніх
захисників, апеляційний суд дійшов
висновку, що усі апеляції підлягають
задоволенню частково з таких підстав.

Винність
усіх засуджених в скоєнні злочинів знайшла підтвердження в судовому засіданні і
підтверджена низкою доказів, яким суд
дав відповідної правової оцінки.

Так, на досудовому слідстві ОСОБА_1, будучи неодноразово допитаним, давав показання, що саме він з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме
провадження, здійснив дві крадіжки
бензину в СТОВ „Десна".

Свої
показання він підтвердив при проведенні з ним відтворення обстановки та
обставин події 5 листопада 2004 р. (а.с. 135-137).

5

Ці його
показання об'єктивно підтверджені протоколом допиту особи, матеріали відносно якої виділені в окреме
провадження (а.с. 100). Показання цих двох осіб узгоджені між собою: в них
однаково описано спосіб скоєння злочину (за допомогою кусачок по металу), застосування ручної помпи, довгого шланга, автомобіля „УАЗ", який
належав ОСОБА_1.

Окрім
власного зізнання, винність ОСОБА_1 у
скоєному злочині підтверджена й іншими доказами.

Так, згідно висновку хімічної експертизи
паливно-мастильних матеріалів № 2692 від 13 січня 2005 p.,
зразки бензину,
вилученого в СТОВ „Десна" та при огляді господарства ОСОБА_1, мають спільну родову приналежність, (а.с. 203-204).

При
огляді місця події - складу паливно-мастильних матеріалів в СТОВ „Десна"
від 4 листопада 2004 p., було зафіксовано слід автомобіля УАЗ (а.с. 21-22).

Відповідно до
висновку трасологічної експертизи № 43 від 9 листопада 2004 року, слід шини автомобіля, зафіксований при огляді місця події 4
листопада 2004 p., був залишений шиною автомобіля УАЗ-3303 д.н.
НОМЕР_1, яким керував і користувався
ОСОБА_1 (а.с. 196-197).

При
огляді господарства ОСОБА_1 5 листопада 2004 р. в ньому було знайдено і вилучено кусачки по металу, що певним чином підтверджує правильність
пред'явленого обвинувачення. (а.с. 55).

Органами
прокуратури проводилась перевірка законності дій працівників міліції за заявами
ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_4 Постановою помічника прокурора Борзнянського району
від 18 листопада 2004 року, відмовлено в
порушенні кримінальної справи за фактом застосуванні фізичного насильства з
боку працівників міліції відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю складу
злочину.

Таким
чином, органи досудового слідства й суд
дійшли обґрунтованого висновку про скоєння ОСОБА_1 крадіжок паливно-мастильних
матеріалів (бензину) за обставин,
вказаних вище.

Щодо
крадіжок коней в СТОВ „Ядутинське" і „Авангард" Борзнянського
району, то ОСОБА_1 не заперечував, що він скоїв ці крадіжки за обставин, вказаних у вироку.

Свої
показання він підтвердив при проведенні відтворення обстановки і обставин події
9 і 13 лютого 2007 р. (а.с. 142-146,
149).

ОСОБА_2. та ОСОБА_3 в судовому засіданні не
заперечували фактів придбання коней з метою здачі їх на м'ясо, але заперечуючи свою обізнаність про те, що тварини були викрадені та попередню змову
з ОСОБА_1про крадіжку.

Потерпілий
ОСОБА_5, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9., ОСОБА_10 дали суду
показання щодо обставин крадіжок коней,
які непрямим чином викривають в цьому засуджених.

З
урахуванням того, що забій коней з
обробкою їхніх туш проводився в лісових масивах в темну пору доби, місцевий суд дійшов обґрунтованого

6

висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не могли не розуміти, що купують у ОСОБА_1 викрадених ним тварин.

Проте, на думку апеляційного суду, органи досудового слідства і суд неправильно
кваліфікували дії засуджених ОСОБА_2а та ОСОБА_3а.

їхні дії
підлягають кваліфікації як посібництво у скоєнні крадіжки чужого майна лише в
тому разі, коли доведено, що вони заздалегідь обіцяли придбати
предмети, здобуті злочинним шляхом, надавали для цього знаряддя.

На
досудовому слідстві і в судовому засіданні обидва вони наполягали на тому, що не були обізнані зі злочинними намірами
ОСОБА_1, з яким тривалий час
підтримували стосунки і який допомагав їм закуповувати худобу в населення.
ОСОБА_1 ж пояснював, що з його
злочинними намірами вони обізнані були.

Інших
прямих доказів, що б вказували на
наявність такої змови, органами
досудового слідства суду надано не було. Наявність телефонних розмов між усіма
засудженими не може бути доказом їхньої змови на злочин, оскільки ці розмови належним чином не
записані і не розшифровані. Висновок суду про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 знаходились у попередній
змові з ОСОБА_1м, виходячи з загальної
картини злочинів, ґрунтується більше на
припущеннях, аніж на доказах.

Водночас
як ОСОБА_2, так ОСОБА_3 в засіданні
апеляційного суду підтвердили, що після
забиття тварин, викрадених ОСОБА_1м, здогадувались, що він,
можливо, їх викрав.

За таких
обставин, апеляційний суд вважає, що немає достатніх доказів вважати наявність
попередньої змови між усіма трьома засудженими на скоєння крадіжок худоби, тому дії як ОСОБА_2а, так і ОСОБА_3а підлягають перекваліфікації з
ч.5 ст.27-ч.3 ст. 185 КК України на ст. 198 КК України. Дії ж ОСОБА_1 за ст. 185 ч.3 КК України органами досудового
слідства кваліфіковані правильно.

Наявність
усіх доказів по справі свідчить, що і
розмір матеріальної шкоди визначений органами досудового слідства вірно, а твердження апеляції відносно цього
направлений на полегшення становища засуджених.

Щодо
покарання усім засудженим, то
апеляційний суд вважає, що воно не у
повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК
України. Так, призначаючи покарання у
вигляді позбавлення волі ОСОБА_1., суд
не у повній мірі врахував його щиросердне каяття по частині епізодів злочинів, відсутність попередніх судимостей, часткове відшкодування шкоди, виключно позитивні характеристики та
наявність у нього утриманців похилого віку. У вироку суду не мотивовано
належним чином, чому тільки покарання у
вигляді позбавлення волі може бути достатнім для виправлення і перевиховання
засудженого.

Аналогічним
чином не враховано даних про особи ОСОБА_2а і ОСОБА_3а і не мотивовано вирок
відносно них.

З
урахуванням усіх обставин справи,
апеляційний суд вважає, що усім
трьом засудженим необхідно
дати можливість на
виправлення і

7

перевиховання
без позбавлення волі і з урахуванням усіх обставин справи, звільнити їх від покарання у вигляді
позбавлення волі з випробуванням.

При
розгляді справи апеляційним судом не встановлено таких порушень
кримінально-процесуального законодавства,
які б були безумовною підставою для скасування вироку.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 366,
374, 377 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляцію
прокурора, який брав участь в розгляді
справи судом першої інстанції та засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задовольнити частково. Вирок Борзнянського районного суду
Чернігівської області від 20 червня 2007 року відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2та ОСОБА_3змінити.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від призначеного йому судом покарання з випробуванням з іспитовим
строком в два роки, якщо він протягом
цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально- виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально- виконавчої системи про зміну проживання та роботи; періодично
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1
звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Дії
ОСОБА_2перекваліфікувати з ч.5 ст. 27 -
ч.3 ст. 185 КК України на ст. 198 КК України і вважати його засудженим
за цією нормою закону до одного року позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2від призначеного йому судом покарання з випробуванням з іспитовим строком
в два роки, якщо він протягом цього
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_2обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально - виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально - виконавчої системи про зміну проживання та роботи; періодично
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

8

Дії
ОСОБА_3перекваліфікувати з ч.5 ст. 27
-ч.3 ст. 185 КК України на ст. 198 КК України і вважати його засудженим
за цією нормою закону до одного року позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_3від призначеного йому судом покарання з випробуванням з іспитовим
строком в два роки, якщо він протягом
цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_3обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну проживання та роботи; періодично
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

В іншій
частині цей же вирок суду залишити без змін.