Справа №610/1848/15-к
Провадження №1-кп/610/226/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015 року м. Балаклія

Балаклійський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія кримінальне провадження №0000857 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоний Яр Балаклійського району Харківської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

за ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у період часу з 26.10.2010 року по 05.10.2011 року проходив строкову службу в Збройних Силах України, отримав військову спеціальність «водій автомобілів» та військове звання «старший солдат». Із строкової служби звільнений у запас та з 06.10.2011 року перебував на військовому обліку в запасі у ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 (далі за текстом Балаклійський РВК).

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року та Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015 року на території України оголошено часткову мобілізацію протягом 210 діб.

Військовозобов`язаного запасу старшого солдата Збройних Сил України ОСОБА_4 викликано до Балаклійського РВК для проходження військово-лікарської комісії на предмет придатності до військової служби. Військово-лікарською комісією Балаклійського РВК 26.03.2015 року ОСОБА_4 визнано придатним до військової служби відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

26.03.2015 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Балаклійського РВК, діючи умисно, з метою ухилення від призову під час часткової мобілізації без поважних на те причин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи права відстрочки на військову службу за мобілізацією, передбаченого ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, в порушення вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, шляхом відмови від отримання мобілізаційного розпорядження для подальшої відправки до військової частини «В НОМЕР_2 » та написання відповідної заяви, із текстом про відмову від призову за мобілізацією, ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю і підтвердив суду вищенаведені обставини. Розкаюється у вчиненому.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд їм роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, судом дослідження інших доказів і фактичних обставин справи було обмежено його допитом, він не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в ході досудового розслідування і прокурор також не заперечує проти цього.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

На підставі ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість злочину, який згідно ст.12 КК України за класифікацією злочинів відноситься злочину середнього ступеня тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується позитивно, на обліку у кримінально-виконавчій інспекції, лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, згідно ст.66 КК України, суд враховує дачу правдивих свідчень обвинуваченим, чим активно сприяв у розкритті злочину, що судом визнаються такими обставинами, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Речові докази, цивільний позов, процесуальні витрати за проведення експертизи по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України і призначити покарання у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він впродовж зазначеного строку не скоїть нового злочину і виконає обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1