АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 197/53/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/177/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені, внесеному 27.11.2014р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000707, на вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Миколаївка Широківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, інвалід 3 групи, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду у відношенні ОСОБА_6 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 5 місяців. Відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.п.2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.
За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 26.11.2014р. у вечірній час, перебуваючи в Широківському лісі Широківського району Дніпропетровської області, поблизу вул. Комсомольська смт. Широке, на землі знайшов 15 предметів схожих на патрони для вогнепальної зброї, які поклав до правої нагрудної кишені своєї куртки та переніс в свій будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

27.11.2014 року, близько 12.00 години, ОСОБА_6 перебував поблизу домоволодіння №72 по вул. Радгоспній в смт. Широке, Широківського району, Дніпропетровської області, де під час складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.178 КУпАП у відношенні нього, працівниками міліції було проведено огляд його особистих речей та ручної ноші, в ході якого у правій нагрудній кишені куртки було виявлено та вилучено 15 предметів схожих на патрони для вогнепальної зброї.

Згідно висновку судово-криміналістичної експертизи №58/07-399 від 15.12.2014р., 15 патронів, що вилучені 27.11.2014 р. у ОСОБА_6 , виготовлені заводським способом, є проміжними бойовими патронами центрального бою калібру 5,45 мм, з кулею зі сталевим осередком (7Н6, 7Н61У1) - боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, автоматів і кулеметів системи Калашникова та ін., калібру 5,45 мм, придатні до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та носив бойові припаси (патрони) в кількості 15 шт. без передбаченого законом дозволу.

Вищезазначене діяння, вчинене ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, з призначенням покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового терміну в один рік п`ять місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ч.1 ст.76 п.2, 3, 4 КК України покладено на засудженого ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 393,12 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 було неправильно застосовано норми матеріального права, а саме у порушення вимог ч.1 ст.263 КК України, яка передбачає, що покарання у вигляді позбавлення волі встановлюється на строк від трьох до семи років, суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, не оскаржуючи кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, при обставинах, викладених в оскарженому вироку, прохав колегію суддів задовольнити апеляційну скаргу прокурора , шляхом скасування вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Під час судового засідання при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, відмовити прокурору у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , з постановленням нового вироку в цій частині.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України, вирок суду переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєні кримінального злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, при обставинах, викладених у вироку, правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, і ніким не оскаржуються. Кваліфікація скоєного, визначена судом, не викликає сумнівів.
При цьому, вимоги апеляційної скарги прокурора щодо скасування оскарженого вироку суду першої інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при визначенні міри покарання ОСОБА_6 , є слушними.
На думку колегії суддів, висновок суду про обрання обвинуваченому міри кримінального покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, оскільки відповідно до ч.1 ст.65 КК України воно має бути призначене у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) та з урахуванням положень загальної частини зазначеного Кодексу. Санкція ст.263 ч.1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Як вбачається з оскарженого вироку, під час обрання міри покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 судом не було встановлено підстав застосування положень ст.ст.69 та 69-1 КК України.

За таких обставин вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 підлягає скасуванню на підставі ст.413 КПК України в частині призначеного обвинуваченому покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, з ухваленням у цій частині нового вироку згідно п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів, враховує положення ст.ст.50, 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.с.61), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.31, 32), є інвалідом 3-ої групи, офіційно не працює, а також, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину.

Обставинами, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст.66 ч1 КК України, колегія суддів визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України встановлено не було.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст.69 та 69-1 КК України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк , передбачений санкцією ч.1 ст.263 КК України.

При цьому, враховуючи дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, а також, положення ч.1 ст.75 КК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченому ОСОБА_6 без відбування покарання, у зв`язку з чим вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407 ч.1 п.3, 409 ч.1 п.4, ч.2, 413, 420, 421 ч.1 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року в частині призначення покарання ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, скасувати.
Призначити ОСОБА_6 покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України , у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки .
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 5 місяців.

Відповідно до вимог ст.76 ч.1 п.п.2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В решті вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 , залишити без змін.
Вирок може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4