Єдиний унікальний № 500/3060/15-к
Провадження № 1-кп/500/304/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
18 червня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_11 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002884, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десантне Кілійського району Одеської області, з вищою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 в період з 29 червня 2013 року по 08 травня 2015 року в м. Ізмаїлі Одеської області умисно, керуючись корисливим мотивом, користуючись вільним доступом до чужого майна, діючи таємно, а після 29 червня 2013 року також і повторно, вчинив ряд умисних злочинів, а саме таємних викрадень чужого майна, а також заволодів паспортом та іншими важливими особистими документами, після чого з місця вчинення злочинів зникав та розпоряджався викраденим майном на власний розсуд. Зазначені злочини були вчинені ОСОБА_5 за наступних обставин.

1. Так, 29 червня 2013 року, у період з 10:00 до 11:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що господарка квартири ОСОБА_12 перебувала на кухні вказаної квартири, з коридору та з кімнати квартири таємно викрав грошові кошти у загальній сумі 1 250 грн., які належали ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріальний збиток на вказану суму.

2. Далі, 01 жовтня 2014 року, у період з 07:00 до 14:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , скориставшись відсутністю господарки квартири ОСОБА_9 , з кімнати вказаної квартири таємно викрав блендер марки «BOSH» серії MSM6B30W вартістю 444 грн., що належить ОСОБА_9 , завдавши останній матеріальний збиток на вказану суму.

3. Далі, 10 лютого 2015 року, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , скориставшись тим, що господарка квартири ОСОБА_13 перебувала у іншій кімнаті вказаної квартири, та відсутністю квартиранта ОСОБА_14 , шляхом вільного доступу зайшов до кімнати останнього, звідки таємно викрав ноутбук марки «Acer» модель E1-570G-33226G75Mnkk вартістю 7 771 грн., який належить ОСОБА_7 , завдавши останній матеріальний збиток на вказану суму.

4. Також, 03 квітня 2015 року, приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_6 , скориставшись відсутністю господарки квартири ОСОБА_15 та квартиранта ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу зайшов до кімнати останнього, звідки таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме:

светр кремового кольору вартістю 280 грн.;

футболку світло-синього кольору вартістю 100 грн.;

махровий рушник вартістю 100 грн.;

LCD монітор на 22 дюйма марки FHILIPS моделі WS8 вартістю 2 000 грн.;

модем ZTE AC8710 вартістю 350 грн.;

системний блок персонального комп`ютера модель 53 ОК PU серійний номер K836002406, в комплекті з шнуром живлення, клавіатурою, мишкою та шнуром USB загальною вартістю 960 грн.;

велосипед марки «SPECIALISED» номер рами P4ED40212 вартістю 1 250 грн.;

грошові кошти в сумі 4 400 грн. та 30 Євро, що відповідно до курсу НБУ складає 763,82 грн.,

чим завдав останньому матеріальний збиток на загальну суму 10 203,82 грн., а також незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області 16 вересня 2009 року, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера фізичної особи платника податків та посвідченням оператора котельної Ізмаїльського морського торгівельного порту на ім`я ОСОБА_8 ,

5. Крім того, 08 травня 2015 року, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_7 , скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_10 перебував у іншій кімнаті вказаної квартири, зайшов до коридору, звідки з холодильнику викрав мобільний телефон марки «Нокіа 1110» вартістю 220 грн., який належить ОСОБА_10 , завдавши останньому матеріальний збиток на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні:

по першому епізоду таємного викрадення грошових коштів, які належать потерпілій ОСОБА_6 , фактично визнав частково та пояснив, що він проживав на квартирі у матері потерпілої ОСОБА_12 по АДРЕСА_8 . Весною чи влітку, точно не пам`ятає, 2013 року, коли господарка приблизно об 11:00 годині прийшла з базару, то виклала свої речі, серед яких були гроші в сумі 500 грн., замотані в лист паперу, на кріслі в коридорі, після чого пішла на кухню. Поки господарка перебувала на кухні, він взяв вказані гроші, зібрав всі свої речі і пішов з квартири, після чого розпорядився вказаними грошима. Він не погоджується, що там була сума 1 250 грн., визнає, що взяв лише 500 грн., інших грошей не брав, в кімнатах гроші не шукав та не знаходив, але погоджується повернути потерпілій ОСОБА_6 усю суму в розмірі 1 250 грн. На даний час потерпілій він вже повернув 600 грн.

по другому епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_9 фактично визнав частково та пояснив, що у вересні 2014 року, він проживав на квартирі по АДРЕСА_9 протягом приблизно трьох тижнів. Господарка посилила його в прохідній кімнаті, пообіцявши, що переселить його в окрему кімнату, але так і не переселила, а коли він просив поселити його в окрему кімнату, та тільки сварилася. Він просив господарку повернути частину грошей, які він заплатив, оскільки хоче піти на іншу квартиру, але та відмовилася. Точної дати він не пам`ятає, приблизно 08 09 можливо і 01 жовтня 2014 року, приблизно о 10:00 годині, коли господарка квартири була на роботі, він зібрав свої речі, забрав блендер, що належить потерпілій, після чого пішов з квартири раніше визначеного строку, хоча заплатив за цілий місяць проживання. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він взяв тільки блендер в якості компенсації грошей, які він заплатив за квартиру, але не прожив повний місяць. Він не казав потерпілій, що забере якесь її майно в рахунок цих грошей, і потерпіла не давала йому дозволу забирати її майно. На теперішній час він повернув потерпілій блендер. Він представився студентом, оскільки так легше знайти квартиру. Він сказав потерпілій інше прізвище, оскільки в нього на той момент не було паспорта. Вони домовилися про вартість проживання в 450 грн. на місяць, а прожив він три тижні. Іншого майна він не брав.

по третьому епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_7 визнав повністю та пояснив, що по оголошенню в газеті «Кур`єр» він знайшов номер господарки квартири і 09 лютого 2015 року він приходив подивитися квартиру, в якій побачив в кімнаті ноутбук, який він вирішив викрасти. Наступного дня 10 лютого 2015 року, приблизно о 10:00 годині, він прийшов начебто для того, щоб посилитися, а насправді мав на меті викрасти ноутбук. Майже відразу після приходу, коли господарка перебувала на кухні, він поклав ноутбук із зарядним пристроєм в свою папку, і, сказавши господарці, що піде робити ксерокопію, пішов і більше до цієї квартири не повертався, залишивши в квартирі сумку зі своїми речами, які цінності для нього не становили, для того щоб господарка нічого не запідозрила. Також обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що ноутбук він віддав знайомому для продажу, однак, де вказаний ноутбук перебуває на теперішній час йому невідомо. Він повернув потерпілій ОСОБА_7 7 000 грн., зобов`язується повернути решту грошей. Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення з нього матеріальної шкоди він визнає повністю.

по четвертому епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_8 та незаконного заволодіння його паспортом та іншими важливими особистими документами визнав частково та пояснив, що 02 квітня 2015 року він прийшов дивитися квартиру, яку знайшов за оголошенням, і господарка показала йому де знаходиться його кімната, а також кімната другого квартиранта. Наступного дня, 03 квітня 2015 року, він прийшов з речами, але побачивши, що господарки та другого квартиранта в квартирі не було, він викрав велосипед, монітор, системний блок, модем, клавіатуру та мишку, які він загорнув у светр, футболку та рушник, на велосипед він все погрузив та поїхав і до даної квартири більше не повертався. Також при складанні майна він взяв з тумбочки пакет, в якому знаходилися паспорт та інші документи, і ці документи він також взяв, але чому не знає, якось використовувати їх у нього не було наміру. Про те, що в системному блоці були грошові кошти він також не знав. Вказаний системний блок він приніс додому, після чого пішов на роботу. Доки його не було, його сусід розібрав даний системний блок, а коли він повернувся додому о 22:00 годині, то монітора вже не було, а системний блок був відчинений та розібраний. Згодом він побачив, що в системному блоці між жорсткими дисками були гроші в сумі 1 000 грн. та 30 Євро. Інших грошей він не бачив, оскільки того жорсткого диску, в якому, як вказував потерпілий, перебували гроші, не було, коли він повернувся додому. Коли він забирав системний блок, той був укомплектований, на ньому одна бічна кришка була відчинена. Замість викраденого монітора він сплатив потерпілому гроші за придбання нового з такими самими параметрами. Частину комплектуючих системного блоку, які він продав, він повернув. Також він повернув потерпілому велосипед. Із грошей він повернув 1 000 грн. і 30 Євро. Потерпілому ОСОБА_8 він віддав не 150 грн., а 1 050 грн.

по п`ятому епізоду таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 визнав повністю та, не заперечивши обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що він проживав на квартирі у потерпілого ОСОБА_10 та мав з`їжджати звідти 10 травня 2015 року. 08 травня 2015 року о 01:00 год. ОСОБА_10 прийшов додому у стані сп`яніння та, залишивши мобільний телефон на холодильнику в прихожій, пішов спати. Він, скориставшись цим, взяв мобільний телефон потерпілого, зібрав речі та пішов з квартири. Телефон повернув потерпілому на вимогу останнього через три дні, але на той час потерпілий вже був написав заяву в міліцію.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується його розпискою про одержання судової повістки про виклик до суду. Відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_10 відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від нього до суду не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого ОСОБА_10 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст.325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення по п`ятому епізоду, де потерпілим є ОСОБА_10 , а також те, що він не піддавав сумніву обставини по цьому епізоду обвинувачення, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження по п`ятому епізоду обвинувачення, де потерпілим є ОСОБА_10 , які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів по цьому епізоду допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

По першому четвертому епізодам обвинувачення, окрім часткового визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 по першому, другому та четвертому епізодам обвинувачення та окрім повного визнанням ним вини по третьому епізоду, його вина у вчиненні зазначених злочинів в повному обсязі також підтверджується сукупністю наступних доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

1. Так, по першому епізоду таємному викраденні грошових коштів, які належать потерпілій ОСОБА_6 , що мало місце 29 червня 2013 року, крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина також повністю підтверджується наступними доказами, що були досліджені у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона давала своїй матері ОСОБА_12 гроші в сумі 1 250 грн. шістьма купюрами по 200 грн. та одною купюрою 50 грн., які були в двох маленьких гаманцях в одному 650 грн., в іншому 600 грн., один з яких із сумою 600 грн. її мати залишила в прихожій на тумбочці біля дзеркала, а другий із сумою 650 грн. перебував в кімнаті її матері в коробці з приладдям для вишивання. На той час, в червні 2013 року, обвинувачений проживав у її матері приблизно два тижні, коли в один день він зник, після чого вони не знайшли гроші в обох гаманцях. Вона особисто бачила, куди її мати клала гроші в коробці з приладдям для вишивання, нікуди ані її мати, ані вона не перекладали гроші та ніхто їх не брав, зі сторонніх осіб на той час в квартиру ніхто не заходив. Після того, як її мати повідомила міліцію про крадіжку був проведений огляд квартири, під час якого працівники міліції знімали відбитки пальців у тому числі і з коробки, де зберігався гаманець з грошима в сумі 650 грн. На даний час обвинувачений частково повернув викрадені гроші, а саме повернув 600 грн.

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області (Далі Ізмаїльський МВ) від 01.07.2013 р. вбачається, що ОСОБА_12 просить вжити заходи до хлопця на ім`я ОСОБА_16 , який 29 червня викрав грошові кошти в сумі 1 250 грн. (а.п. 70).

В ході огляду місця події згідно даним протоколу від 01.07.2013 р., а також фото-таблиці, доданої до нього, була оглянута квартира АДРЕСА_3 . На момент огляду яких-небудь пошкоджень на вхідних дверях не виявлено. В кімнаті, що розташована прямо по коридору, знаходилася дерев`яна тумбочка, на якій розташовані медичні препарати та матерчатий гаманець чорного кольору, в якому зі слів заявниці знаходилися грошові кошти. В лівому крайньому куті знаходиться тумбочка, на якій знаходяться коробки і книжки. Зі слів заявниці в одній з коробок знаходився гаманець, в якому були грошові кошти. З місця події вилучені 3 відрізка зі слідами пальців, 1 відрізок зі слідами долоні (а.п. 71 74).

Згідно даним висновків судових дактилоскопічних експертиз № 313 від 21.07.2013р. та № 148 від 19.05.2015 р., на відрізках прозорої клейкої стрічки, вилучених 01.07.2013 р. під час огляду місця події у вказаній квартирі, відкопійовано шість слідів папілярних візерунків рук, з яких сліди з відрізків розміром 46х65 мм, 70х45 мм, 45х84 мм придатні для ідентифікації особи, що їх залишила, а слід з відрізку розміром 45х60 мм для ідентифікації особи, що його залишила, є непридатним. Сліди пальців руки розмірами 24х27 мм., 29х42 мм., 22х21 мм., 9х16 мм. та 12х16 мм. на відрізках прозорої липкої стрічки розмірами відповідно 46х65, 70х45, 45х84, залишені відповідно великим та середнім пальцями правої руки ОСОБА_5 (а.п. 76 81, 84 91).

В ході проведення слідчого експерименту, згідно даним протоколу від 16.05.2015 р. та фото-таблиці, доданої до нього, ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів, зокрема, ОСОБА_5 провів до квартири АДРЕСА_3 , де вказав на тумбочку в коридорі та пояснив, що в кінці червня 2013 року проживав в одній з кімнат в якості квартиранта приблизно місяць, після чого зібрав свої речі і уходячи з квартири, коли господарка знаходилася на кухні, з гаманця, що лежав на тумбочці в прихожій, вкрав грошові кошти, далі, вийшовши з квартири, перерахував їх виявилося 500 грн. купюрами по 50 грн. (а.п. 142 151).

Суд критично оцінює та не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 , дані ним в судовому засіданні та під час проведення слідчого експерименту в частині, що він викрав 500 грн. купюрами по 50 грн., оскільки вони повністю спростовуються іншими дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_6 , заявою ОСОБА_12 та іншими доказами, з яких випливає, що ніхто, окрім обвинуваченого, не мав доступу до житла ОСОБА_12 , звідки були викрадені гроші, обстановка в квартирі не була порушена, замки не були зламані, а гроші в сумі 1 250 грн. були номіналом шість купюр по 200 грн. та одна 50 грн. Відразу після крадіжки ОСОБА_12 повідомила міліцію про викрадення грошей саме в сумі 1 250 грн. Крім того, за даними висновку судової дактилоскопічної експертизи № 148 від 19.05.2015 р. були виявлені відбитки пальців рук ОСОБА_5 , які відбиралися у тому числі і з коробки з приладдям для вишивання. Отже, вказані докази повністю спростовують показання обвинуваченого в частині того, що він викрав гроші лише в сумі 500 грн. купюрами по 50 грн. Суд пов`язує такі показання обвинуваченого з обраною ним позицією захисту. Про це також свідчить також і неоднозначна позиція обвинуваченого, який під час судового розгляду давав мінливі покази, пояснюючи, що він викрав то 1 250 грн., то 1 200 грн., то 500 грн., а також те, що він погодився повернути потерпілій саме 1 250 грн., повернувши на даний час вже 600 грн., хоча фактично визнає, що викрав лише 500 грн. Таку свою поведінку обвинувачений не зміг пояснити в судовому засіданні.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині викрадення грошових коштів, показання потерпілої ОСОБА_6 , а також вищевикладені матеріали справи повністю співвідносяться між собою та відповідають один одному, у зв`язку з чим суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт таємного викрадення обвинуваченим ОСОБА_5 грошей потерпілої ОСОБА_6 саме у сумі 1 250 грн. та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 по даному епізоду за ч. 1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
2. По другому епізоду таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_9 , що мало місце 01 жовтня 2014 року, крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина також повністю підтверджується наступними доказами, що були досліджені у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 з початку вересня до початку жовтня 2014 року проживав в її квартирі, знімаючи кімнату. Однак він представився прізвищем « ОСОБА_17 », пояснивши, що він з м. Вилкове та є студентом, також казав, що у нього є рідна сестра, яка навчається в медичному училищі. Коли вона просила показати їй паспорт, той казав, що покаже його після 1 жовтня. Коли вона запитувала у ОСОБА_5 , чому той не ходить на навчання, той відповідав їй, що в даний момент проходить практику. Вони домовилися про вартість проживання в розмірі 450 грн. на місяць і обвинувачений заплатив їй із самого початку 200 грн., а через деякий час ще 250 грн. і проживав протягом місяця. Приблизно на початку жовтня 2014 року вона прийшла з роботи додому і виявила зникнення її речей, серед яких був блендер. ОСОБА_18 до неї не звертався з проханням надати іншу кімнату, не казав, що його не влаштовують умови проживання і не просив повернути йому гроші. За сплачені ним гроші він якраз прожив місяць. Викрадений блендер їй повернутий.

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 22.04.2015 р., вбачається, що ОСОБА_9 просить вжити заходів до її квартиранта, хлопця на ім`я ОСОБА_16 , який 01.10.2014 р. в період часу з 07:00 по 14:00 години, скориставшись її відсутністю за місцем проживання в АДРЕСА_10 , вільним доступом викрав її блендер фірми «Бош» в корпусі білого кольору, чим завдав їй матеріальну шкоду (а.п. 134).

Заявою на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 22.04.2015 р. ОСОБА_5 видав працівникам міліції блендер «BOSCH» серії MSM6B300, який він в жовтні 2014 року викрав з вказаної квартири, що знімав у господарки жінки на ім`я ОСОБА_19 (а.п. 135).

В ході пред`явлення для впізнання, згідно даним протоколу від 15.05.2015 р., а також фото-таблиці, доданої до нього, ОСОБА_9 серед пред`явлених хлопців впізнала ОСОБА_5 як хлопця, який у неї жив у вересні 2014 року (а.п. 136 141).

Під час проведення слідчого експерименту, згідно даним протоколу від 16.05.2015 р. та фото-таблиці, доданої до нього, ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів, зокрема, на АДРЕСА_10 , ОСОБА_5 провів в одну з кімнат, вказав на дверцята шафи та пояснив, що в перших числах жовтня 2014 року, проживаючи в якості квартиранта, у відсутності господарки ОСОБА_19 він вкрав блендер марки «Бош», з яким пішов (а.п. 142 151).

Суд не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині, що він забрав блендер, належний потерпілій ОСОБА_9 в рахунок не повернених останньою грошей за проживання неповний місяць, оскільки вказані показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що вони домовилися про вартість наймання житла в розмірі 450 грн. на місяць і обвинувачений прожив місяць, крім того, він не просив повернути йому гроші у зв`язку з виїздом раніше строку. Більше того, посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на ці обставини суперечать його власним показанням, згідно яких він сплатив потерпілій за місяць проживання 450 грн., а прожив три тижні, однак обвинувачений ОСОБА_5 не зміг пояснити, чому він забрав блендер, що коштує 444 грн., в той час, коли приблизно таку суму він заплатив за цілий місяць проживання.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_5 в частині заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 , показання потерпілої ОСОБА_9 , а також вищевикладені матеріали справи повністю співвідносяться між собою та відповідають один одному, у зв`язку з чим суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт таємного викрадення обвинуваченим ОСОБА_5 майна потерпілої ОСОБА_9 і кваліфікує його дії по даному епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
3. По третьому епізоду таємному викраденні майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 , що мало місце 10 лютого 2015 року, крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина також повністю підтверджується наступними доказами, що були досліджені у судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_20 навчається у технікумі і проживає на квартирі по АДРЕСА_11 у ОСОБА_13 21 вересня 2014 року вона придбала сину ноутбук марки «Acer», який передала сину для навчання. 09 лютого 2015 року її син по телефону розповів їй, що ОСОБА_13 знайшла другого студента, який прийде наступного дня заселятися. А вже 10 лютого 2015 року о 15:20 годині її син подзвонив і повідомив, що ноутбук вкрали. Коли вона приїхала до квартири, де проживає її син, друге ліжко було застелене і там була клітчата сумка, в якій знаходилися коробка та дві банки. Про крадіжку були повідомлені працівники міліції. Викрадений ноутбук повернутий не був, у зв`язку з чим просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 його вартість в сумі 7 771 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди. Також потерпіла просила стягнути моральну шкоду в сумі 3 000 грн., але в ході судового розгляду уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з обвинуваченого лише 771 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, оскільки обвинувачений повернув їй 7 000 грн., а від стягнення моральної шкоди вона відмовилася.

Відповідно до рапорту інспектора чергового Ізмаїльського МВ від 10.02.2015 р., 10.02.2015 р. о 15:40 годині до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про те, що за місцем проживання невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку майна, належного її квартиранту (а.п. 100).

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 10.02.2015 р. вбачається, що ОСОБА_7 просить вжити заходи до невстановленої особи, яка в той же день в період з 07:45 год. до 15:20 год. викрала належний їй ноутбук із житла її сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_12 , завдавши матеріальну шкоду на суму 7 771 грн. (а.п. 93).

Під час огляду місця події згідно даним протоколу від 10.02.2015 р., була оглянута вказана квартира, в ході якого виявлено, що вхідні двері не пошкоджено, в спільній кімнаті № 2, розташованої прямо по коридору, на підлозі зліва від входу біля рами дверей та ліжка виявлена поліетиленова сумка великого розміру, клітчата, в якій знаходиться картонна коробка, в якій нічого немає і дві скляних банки, одна з яких порожня, а друга з їжею закатана металевою кришкою, при обробці якої темним магнітним порошком виявлений слід пальця руки, який вилучений. Далі розташоване ліжко, а за ним знаходиться дерев`яний стіл, на якому зі слів заявника знаходився ноутбук (а.п. 94 98).

Під час пред`явлення особи для впізнання, згідно даним протоколу від 15.05.2015 р., а також фото-таблиці, доданої до нього, ОСОБА_13 впізнала з чотирьох пред`явлених осіб ОСОБА_5 , як хлопця, який 10.02.2015 р. шляхом вільного доступу, коли вона знаходилася на кухні, вкрав з кімнати її квартири ноутбук (а.п. 110 115).

В ході проведення слідчого експерименту, згідно даним протоколу від 16.05.2015 р. та фото-таблиці, доданої до нього, ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів, зокрема, про обставини крадіжки ноутбука марки «Acer» з квартири АДРЕСА_5 (а.п. 142 151).

Разом з цим, суд не приймає до уваги висновки судових експертиз № 43 від 24.02.2015 р. (а.п. 103 104) та № 149 від 19.05.2015 р. (а.п. 107 109), оскільки вони не містить даних про обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, показання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_7 , а також вищевикладені матеріали справи повністю співвідносяться між собою та відповідають один одному, у зв`язку з чим суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт таємного викрадення обвинуваченим ОСОБА_5 майна, що належить потерпілій ОСОБА_7 та кваліфікує його дії по даному епізоду за ч. 2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
4. По четвертому епізоду таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_8 та незаконному заволодінні його паспортом та іншими важливими особистими документами, що мало місце 03 квітня 2015 року, крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина також повністю підтверджується наступними доказами, що були досліджені у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він знімає кімнату у трьохкімнатній квартирі. Господарка вирішила здати другу кімнату ще одному квартиранту, у зв`язку з чим дала оголошення в газеті «Кур`єр». Зі слів господарки, приходив хлопець, який представився як ОСОБА_21 , студент технікуму, як він згодом зрозумів це був ОСОБА_5 , який дивився майбутнє житло і повинен був заселятися наступного дня. Також господарка казала, що той дав їй завдаток 150 грн., а та дала тому ключі.

03 квітня 2015 року з 08:30 години він був на роботі, а господарка приблизно з 08:00 години ранку пішла на ринок. І в цей час відбулася крадіжка. Коли він ввечері повернувся з роботи, то господарки вдома не було, і він виявив зникнення велосипеда, речей та комп`ютера з грошима, у зв`язку з чим він звернувся до міліції. Також, зникли його документи, які перебували на висувній полиці комп`ютерного столу поряд з клавіатурою. Гроші знаходилися в системному блоці, в якому була влаштована схованка в пустому просторі над DVD-приводом, в якій він тримав гроші в сумі 1 000 грн., які були загорнуті в лист паперу, 3 400 грн. та 30 Євро трьома купюрами по 10 Євро. Всі гроші він зберігав в одному місті, їх всіх було видно з боку, де була відсутня кришка, неможна було побачили лише 1 000 грн. та 30 Євро та не побачити інші 3 400 грн. 1 000 грн. йому дали батьки на придбання інвентарю, 3 500 грн. він отримав напередодні з магазину «Сіті-Ком», з яких він забрав 100 грн., а 30 Євро у нього були в якості заощаджень. Після крадіжки у нього не було грошей для існування, у зв`язку з чим він наступного дня зняв з банкомату кредитні кошти.

Щоб знайти крадія він дав оголошення, в якому написав, що хоче придбати недорогий системний блок, і йому подзвонив ОСОБА_5 , який запропонував продати системний блок, у якого відсутня бічна кришка, і, зрозумівши, що це саме його системний блок, він домовився про зустріч, на яку з ним також пішли двоє працівників міліції. На зустріч прийшов ОСОБА_5 , який був одягнений в його футболку, про що він повідомив працівників міліції. На момент виявлення ОСОБА_5 , монітор та частина комплектуючих системного блоку були продані. На теперішній час ОСОБА_5 йому повернув 2 000 грн. за монітор, на які він придбав інший монітор, 30 Євро та 200 грн. були вилучені у ОСОБА_5 і повернуті йому під розписку, крім того ОСОБА_5 повернув йому светр, рушник та 150 грн. за футболку, оскільки він її носив. Неповернутими залишилися 4 200 грн.

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 03.04.2015 р. вбачається, що ОСОБА_8 просить вжити заходи до невідомої йому особи, яка за допомогою ключа проникла в квартиру АДРЕСА_6 , де викрала його комп`ютер, монітор, грошові кошти в сумі 4 400 грн. та 30 Євро, паспорт громадянина України на його ім`я та велосипед (а.п. 116).

Під час проведення огляду місця події, згідно даним протоколу від 03.04.2015 р., а також фото-таблиці, доданої до нього, була оглянута вказана квартира, в ході якого встановлено, що замок на вхідних металевих дверях не пошкоджений та справний. З дверей, що ведуть на балкон вилучений відрізок липкої стрічки зі слідом долоні, який упакований в полімерний пакет. Обстановка в квартирі візуально не порушена (а.п. 117 122).

Із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 15.04.2015 р. вбачається, що ОСОБА_22 видав працівникам міліції велосипед марки «SPECIALISED» номер рами НОМЕР_2 , який він придбав за 1 200 грн. у незнайомого йому хлопця 05.04.2015 р. на перехресті вул. Шевченка та вул. Репіна (а.п. 128).

Згідно заяві на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 15.04.2015 р. ОСОБА_5 видав працівникам міліції SIM-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_3 , з якої він дзвонив господарці квартири по АДРЕСА_13 , а також хлопцю на ім`я ОСОБА_23 , якому продав велосипед іноземного виробництва, який раніше вкрав за вищевказаною адресою (а.п. 123).

Заявою на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 15.04.2015 р., ОСОБА_5 видав працівникам міліції речі, які 03.04.2015 р. він викрав з казаної квартири: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ; посвідчення № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_8 ; системний блок комп`ютера з комплектуючими; модем «Пипл.нет» в корпусі чорного кольору; светр світлого кольору; грошові кошти в сумі 30 Євро, 200 грн.; футболку світло-синього кольору; ключ від вказаної квартири (а.п. 130).

Також із заяви на ім`я начальника Ізмаїльського МВ від 15.04.2015 р. вбачається, що ОСОБА_5 видав працівникам міліції відео-карту та жорсткий диск, які були повернуті володільцю, а раніше були викрадені з вказаної квартири (а.п. 131).

В ході проведення слідчого експерименту, згідно даним протоколу від 16.05.2015 р. та фото-таблиці, доданої до нього, ОСОБА_5 розповів та показав на місці про обставини вчинених ним злочинів, зокрема, про обставини крадіжки майна та документів з квартири АДРЕСА_6 (а.п. 142 151).

Відповідно до даних поворотної накладної № 47729 від 02.04.2015 р., що надана потерпілим ОСОБА_8 , останній отримав 02.04.2015 р. від магазину «Сіті-Ком» 3 500 грн. за повернутий ним жорсткий диск (а.п. 132).

А з даних довідки кредитного рахунку від 10.06.2015 р., також наданою потерпілим ОСОБА_8 , вбачається, що останній 04.04.2015 р. зняв готівку в сумі 1 500 грн. з банкомата з кредитного рахунку, сплативши при цьому комісію банку (а.п. 133).

Суд не приймає до уваги висновок судової експертизи № 107 від 04.05.2015 р. (а.п. 125 127), оскільки він не містить даних про обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Суд критично оцінює та не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не бачив в системному блоці інших грошей крім 1 000 грн. та 30 Євро, які він в ньому знайшов, оскільки вказані показання не співвідносяться та спростовуються сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що хоча гроші в сумі 1 000 грн. і були загорнуті в лист паперу, однак вони лежали в одному місці з іншими грошима в сумі 3 400 грн. та 30 Євро. Крім того у системного блоку була відсутня бічна стінка, у зв`язку з чим при пересуванні системного блоку гроші було видно з боку, тому обвинувачений ОСОБА_5 не міг їх не побачити.

Крім того, пояснюючи в судовому засіданні про те, що він не бачив в системному блоці грошові кошти, обвинувачений ОСОБА_5 , разом з цим, не заперечував їх наявність у ньому і те, що вони були ним викрадені разом із системним блоком. Крім того, він дав пояснення в судовому засіданні, згідно яких розбирала системний блок інша особа його сусід, в той час коли він був на роботі, після чого він все ж таки виявив в ньому 1 000 грн. і 30 Євро. Однак суд вважає вказані показання обвинуваченого ОСОБА_5 непослідовними та суперечливими, а також такими, що не співвідносяться як між собою, так і з вищезазначеними доказами, дослідженими судом.

Більше того, заява потерпілого ОСОБА_8 про вчинений злочин, написана ним в день вчинення крадіжки, тобто 03.04.2015 р., та надані ним поворотна накладна №47729 від 02.04.2015 р. та довідка кредитного рахунку від 10.06.2015 р. підтверджують той факт, що потерпілий дійсно 02.04.2015 р. отримав від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » гроші за повернення жорсткого диску в сумі 3 500 грн., після викрадення яких у тому числі 03.04.2015 р. він відразу повідомив міліцію про викрадення грошей саме в сумі 4 400 грн., серед яких була сума в 3 400 грн., отриманих ним від магазину, та 1 000 грн., що були складені в папірець, які йому дали батьки, та 30 Євро, а наступного дня, у зв`язку з відсутністю у нього грошей для існування, він скористався кредитними коштами. Ці обставини повною мірою підтверджують покази потерпілого ОСОБА_8 та спростовують покази обвинуваченого ОСОБА_5 .

Тому суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт таємного викрадення обвинуваченим ОСОБА_5 майна потерпілого ОСОБА_8 в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також незаконного заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами останнього, і кваліфікує його дії по даному епізоду за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки він незаконно заволодів паспортом та іншими важливими особистими документами потерпілого ОСОБА_8 .
Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду прийти до висновку про те, що вказані докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч. 3 т. 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості та злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого, того, що ОСОБА_5 вчинив п`ять епізодів умисних злочинів проти власності, останній з яких, що мав місце 08 травня 2015 року, був вчинений ним після того як 07 травня 2015 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігання нових злочинів можливе з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин 1 та 2 ст. 185 КК України, а також у виді арешту в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України, оскільки призначення більш м`яких видів покарань з числа передбачених за вчинені злочини, не досягне мети його застосування.

Вказані обставини провадження дають підстави суду визначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань за правилами, передбаченими п/п «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Крім того, враховуючи зазначені обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненні злочинів, те, що шкода, заподіяна потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на теперішній час відшкодована в повному обсязі, а потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 частково, те, що ОСОБА_5 зобов`язався відшкодувати завдану шкоду в повному обсязі, позиції потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили суд не позбавляти волі обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2015 р. відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 07.07.2015 р. Клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не надійшло, у зв`язку з чим строк його застосування слід вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

При вирішенні цивільного позову, пред`явленого потерпілою ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням уточнень позовних вимог 771 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, суд керується положеннями ст. 1166 ЦК України, відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, із вказаної норми права випливає, що шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_7 повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_5 , який вчинив злочин, в результаті якого і виникла у потерпілої шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 вартістю 7 771 грн., завдавши матеріальний збиток на вказану суму, який було відшкодовано обвинуваченим частково на суму 7 000 грн., у зв`язку з чим з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню 771 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов потерпілих визнав у повному обсязі.

Також суд вважає за необхідне в силу ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових трасологічних (дактилоскопічних) експертиз № 313 від 21.07.2013 р. в розмірі 882 грн. (а.п. 75, 76 81); № 148 від 19.05.2015 р. в розмірі 245,52 грн. (а.п. 83, 84 91); № 43 від 24.02.2015 р. в розмірі 307,20 грн. (а.п. 102, 103 104); №149 від 19.05.2015 р. в розмірі 184,14 грн. (а.п. 106, 107 110); № 107 від 04.05.2015 р. в розмірі 122,76 (а.п. 124, 125 127), а всього підлягають стягненню на користь держави 1 741,62 грн.

Що стосується процесуальних витрат за експертизи № 43 від 24.02.2015 р. в розмірі 307,20 грн. (а.п. 102, 103 104); № 149 від 19.05.2015 р. в розмірі 184,14 грн. (а.п. 106, 107 110); № 107 від 04.05.2015 р. в розмірі 122,76 (а.п. 124, 125 127), то, хоча суд і не прийняв їх до уваги, оскільки вони не містять даних про обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, але експерт був залучений для їх проведення у зв`язку з вчиненими ОСОБА_5 злочинами, а тому витрати за їх проведення також слід стягнути з обвинуваченого.

Разом з цим, з обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягають стягненню витрати за експертизу № 144 в розмірі 184,14 грн., про що зазначено в обвинувальному акті, оскільки вказаний висновок експертизи стороною обвинувачення суду наданий не був, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити у зв`язку з чим таке дослідження проводилося.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання за:

ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

ч. 3 ст. 357 КК України у виді арешту строком на три місяці.

На підставі ст. 70, п/п «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на три роки та шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на три роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, що передбачені п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 18 червня 2015 року.

До набрання вироком законної сили строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 продовжити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_7 771 (сімсот сімдесят одну) гривню в якості відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових трасологічних (дактилоскопічних) експертиз в загальному розмірі 1 741,62 грн. (одну тисячу сімсот сорок одну гривню 62 коп.)

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1