Справа №1-504/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
вересня 2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва в складі головуючого судді Сержанюка А.С. , з участю секретарів Ішуніної Л.М. , Жук О.В.,
Полосенко Г.Л., прокурора
Пластуна М. С. , потерпілої ОСОБА_1., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Києві кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м.
Києва, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1, не маючого судимості,

за ст.
ст. 15, 186 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2.
04.05.2007 року, приблизно в 23
години, знаходячись в приміщенні
літнього кафе, розташованого по вул. Картвелішвілі, 7/2 в м. Києві,
вживав спиртні напої. В цей час він звернув увагу на раніше незнайомих
йому ОСОБА_1. та її подругу - ОСОБА_3.,
які сиділи за іншим столиком.

Побачивши
на столику, за яким сиділи ОСОБА_1. і
ОСОБА_3. жіночу сумочку, ОСОБА_2.
вирішив заволодіти цією сумочкою. З цією метою ОСОБА_2. підійшов до ОСОБА_1. і
ОСОБА_3., щоб завести з ними розмову.

Коли
ОСОБА_1. не погодилась спілкуватись з ОСОБА_2.,
то останній, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння,
застосовуючи насильство, яке не є
небезпечним для життя та здоров"я,
утримуючи ключ від замка вхідних дверей своєї квартири в правій
руці, вдарив потерпілу по голові, розбивши їй сонцезахисні окуляри, що знаходились на голові та заподіяв їй
тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в правій скуловій області, що згідно висновку судово-медичної експертизи
№ 442/И від 22.06.2007 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Потім
ОСОБА_2., з метою заволодіння чужим
майном та обернення його на свою користь,
схопив вказану сумочку, вартістю
450 грн., в якій знаходились гроші в
сумі 1 175 грн.

В цей
час ОСОБА_1., здійснюючи опір, також схватила
свою сумочку і стала її утримувати за ручку,
не даючи можливості ОСОБА_2. довести свій злочинний умисел до кінця.
Після цього, ОСОБА_2. був затриманий громадянами
на місці скоєння злочину.

Таким
чином, ОСОБА_2., застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та
здоров»я, намагався відкрито викрасти
чуже майно, яке належить ОСОБА_1., однак не довів свій злочинний умисел до кінця
з причин, що не залежали від його
волі, тобто своїми умисними діями скоїв
злочин, передбачений ст.
ст. 15, 1 86 ч. 2 КК України.

В
судовому засіданні підсудний винним себе визнав і підтвердив встановлені судом
обставини скоєння замаху на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням
зазначеного насильства 4 травня 2007 р.

Допитана
в ході судового слідства потерпіла ОСОБА_1. і свідок ОСОБА_3. підтвердили факт
скоєння підсудним встановленого судом замаху на відкрите викрадення чужого
майна з застосуванням названого насильства 4 травня 2007 р. При цьому, перша із них,
вказала на погашення заподіяної матеріальної шкоди і просила призначити
покарання на розсуд суду.

ОСОБА_4.,
допитаний в ході досудового слідства в тій же
якості, пояснення якого оголошені судом в
силу поважності причин неявки в засідання,
дав аналогічні пояснення.

ОСОБА_5. дала позитивну характеристику підсудному і вказала на
скоєння ОСОБА_2. в стані алкогольного сп»яніння замаху на відкрите викрадення
чужого майна з застосуванням названого насильства 4 травня 2007 р.

Вина
підсудного, окрім цього, підтверджується зібраними та дослідженими по
справі доказами.

Так, час,
місце та механізм скоєння діяння підтверджуються протоколами усної заяви
про злочин ( а.с. 5-6 ), огляду і вилучення ( а.с. 11, 15
), явкою з повинною ( а.с. 14 ),
висновком експерта ( а.с. 43-44
), згідно яких підсудний 04.05.2007
року, приблизно в 23 години, знаходячись в приміщенні літнього кафе, розташованого по вул. Картвелішвілі, 7/2 в м.
Києві, застосовуючи
насильство, яке не є небезпечним для
життя та здоров»я, намагався відкрито
викрасти чуже майно, яке належить
ОСОБА_1., однак не довів свій злочинний
умисел до кінця з причин, що не залежали
від його волі.

Зазначені
пояснення підсудного, потерпілої, свідків та докази по справі не викликають у
суду сумніву щодо їх достовірності,
оскільки вони послідовні та непротиречиві між собою, не оспорюються самим ОСОБА_2.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку про обгрунтованість
пред'явленого підсудному обвинувачення в частині діяння, встановленого судом, та правильності кваліфікації його дій за ст.
ст. 15, 186 ч. 2 КК України, оскільки ОСОБА_2. 4 травня 2007 р. своїми
діями скоїв замах на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для
життя та здоров'я потерпілої..

Однак, з пред'явленого підсудному, на думку суду, необхідно виключити його обвинувачення в
заподіянні потерпілій матеріальної шкоди в зазначеному розмірі, як надлишкової, яка не утворює складу злочину і не є
кваліфікуючою ознакою ст. 186 ч. 2 КК України.

При
обранні міри покарання підсудному судом враховується характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного,
особистість та характеристику ОСОБА_2.,
ту обставину, що він не був
зайнятий суспільно-корисною працею,
склад сім'ї, стан здоров'я як
його самого, так і членів сім'ї.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_2. суд
визнає активне сприяння розкриттю злочину як в ході досудового так і судового
слідства, погашення матеріальної шкоди в
повному об»ємі, з»явлення із
зізнанням, а обтяжуючою - скоєння діяння
в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи
наведене, суд прийшов до висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення підсудного, йому необхідно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, строком чотири роки.

Саме
таке покарання, на думку суду, є необхідним й достатнім для виправлення
ОСОБА_2. та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.
ст. 323 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винним за ст. ст.
15, 186 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 ( чотири ) роки.

Строк
покарання засудженому рахувати з 14 серпня 2007 р. і в період його відбуття
зарахувати ОСОБА_2 час знаходження в Святошинському РУ ГУ МВС України в
м. Києві з 10 по 13 серпня 2007 p.,
включно.

Міру
запобіжного заходу йому залишити попередню - тримання під вартою в Київському
СІЗО № 13 УДДВП в м. Києві та Київській
області.

Речові
докази по справі - жіночу сумочку,
сонцезахисні окуляри, грошові
кошти в сумі 1 175 грн. - повернути за належністю потерпілій.

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду м.
Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення.