Справа № 1-4307
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2007
року Канівського
міськрайонного суду

Черкаської
області в складі:

головуючого
судді Русакова Г.С.

при
секретарі Шмига Л.М.

з участю
прокурора Степанець
Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі справу про

обвинувачення ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м.
Канева, Черкаської області, українця , громадянина України, освіта середня ,не працюючого, не одруженого , проживаючого по АДРЕСА_1, раніше судимого,
23.07.2003 року Канівським міським судом за ст.185 ч.3 , ч.2 ст.289 КК України
до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 19.09.2005 року на підставі ст.81 КК
України умовно достроково

звільнився з місць позбавлення волі
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2ст. 190 та

ст.395 КК України,-

ВСТАНОВИВ;

ОСОБА_1 органами
досудового слідства обвинувачується у тому, що він будучи раніше судимим
23.07.2003 року Канівським міським судом за ч.З ст.185 , ч.2 ст.289 КК України
до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 19.09.2005 року на підставі ст.81 КК
України умовно-достроково звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях
виправлення та перевиховання не став, та повторно вчинив злочин проти
власності.

Так, ОСОБА_1,
28.08.2006 року близько 17 годин , за попередньою змовою з ОСОБА_2, діючи
повторно ,з метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом , поблизу будинку
АДРЕСА_2 , недобросовісно використовуючи довіру ОСОБА_3 , з яким у нього
виникли довірчі стосунки внаслідок особистого знайомства , попросив у
останнього його мобільний телефон „Сіменс С75", запевнивши у тому, що має
намір використати його для демонстрації своєму батькові, та таким чином
отримати від нього грошові кошти на придбання схожого мобільного телефону, в
дійсності таких намірів не маючи. Після чого ОСОБА_3, будучи упевнений в
дійсності їх намірів , добровільно передав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у тимчасове
користування власний мобільний телефон „Сіменс 75 С" вартістю 562 грн.
разом із СІМ карткою „Діджус" вартістю 50 грн., а всього передав майна на
загальну суму 612 грн. ОСОБА_1 і ОСОБА_2, заздалегідь бажаючи обернути вказаний
телефон на свою користь , про що свідчить те, що при прагненні мати подібний
телефон, вони мали можливість лишити його собі, але не залишили , а отримавши
мобільний телефон від ОСОБА_3, продали його, поділивши між собою отримані кошти
, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди.

Крім того, він же , ОСОБА_1 , відносно якого
постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2006
року , як раніше судимої особи , встановлено адміністративний нагляд терміном
на 1 рік , та встановлено обмеження у вигляді заборони виїзду за межі
Канівського району Черкаської області без дозволу Канівського МРВ УМВС , з
метою ухилення від адміністративного нагляду , не маючи на те поважних причин
15.10.2006 року залишив своє місце проживання , що по АДРЕСА_1, на тривалий
термін до 31.12.2006 року.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину в
пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю і суду пояснив , що він
підтримував дружні стосунки із ОСОБА_3, та з ними товаришував і ОСОБА_2
28.08.2006 року ОСОБА_1
вирішив

шляхом
обману отримати мобільний телефон
ОСОБА_3. З цією метою
вирішив сказати ОСОБА_3
,що хоче обманути свого батька , показавши йому телефон ОСОБА_3, та попросивши
у нього гроші на придбання схожого. А коли батько дасть гроші, то прогуляти їх,
давши частину ОСОБА_3 . Проте ОСОБА_1 знав, що сам не зможе обманути ОСОБА_3 ,
для цього йому потрібен ОСОБА_2, так як ОСОБА_3 більше довіряє ОСОБА_2 . А тому
ОСОБА_1 зустрівся із ОСОБА_2 , та запропонував йому обманути ОСОБА_3, на що той
погодився . Вони разом пішли до ОСОБА_3, який проживає по АДРЕСА_2 . Поблизу
будинку зустріли його. ОСОБА_1 сказав йому, що хоче обманути свого батька ,
показавши йому телефон ОСОБА_3, та попросивши в нього гроші на придбання
схожого. А коли батько дасть гроші, то прогуляти їх , давши частину ОСОБА_3. Та
попросив у ОСОБА_3 його телефон на ЗО хвилин , сказав, що принесе його назад
додому. ОСОБА_3 погодився і дав мобільний телефон „Сіменс 75С" ОСОБА_2.
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 вирішили продати телефон знайомому. Знайшли його на
Водоканалі, де він ремонтував машину . Запропонували купити мобільний телефон,
і отримати за це 250 грн. СІМ карту з телефону ОСОБА_2 витягнув. Знайомий
погодився і дав спочатку 100 грн., а решту 150 грн. вони забрали 29.08.2006
року . Пізніше, того ж дня ОСОБА_2 та ОСОБА_1 затримали працівники міліції за
те, що вони хуліганили в місті в п'яному вигляді. Крім того , ОСОБА_1 знав про те, що
він перебуває під адміністративним наглядом , встановленому йому постановою
Канівського міськрайонного суду від 21.04.2006 року терміном на 1 рік. Даною
постановою на ОСОБА_1
накладено ряд обмежень , серед яких: заборона виїзду за межі Канівського
району без дозволу МРВ ; зобов'язання явкою в Канівський МРВ для реєстрації
останню суботу кожного місяця. Деякий час ОСОБА_1 не порушував обмежень. Проте
, в жовтні 2006 року вирішив поїхати в м. Харків на заробітки, щоб відшкодувати
завдані збитки ОСОБА_3. 15.10.2006 року , він не попередивши Канівський МРВ ,
виїхав у м. Харків . У листопаді 2006 року ОСОБА_1 на 1 день приїхав у м.
Канів, зустрів свою матір, яка питала у нього , де він проживає, та розповіла,
що його розшукує міліція. ОСОБА_1 пообіцяв матері, що піде до Канівського МРВ.
Проте, він цього не зробив, так як побоявся відповідальності, а одразу поїхав у
м. Харків , де пробув до 31.12.2006 року. У вчиненому щиро кається.

Суд враховуючи те, що підсудній визнає вину повністю, сумнівів в
правдивості не виникає та враховуючи думку учасників судового розгляду , вважає
за доцільне обсяг доказів, що підлягають дослідженню обмежити допитом
підсудного. Учасникам судового розгляду роз'яснено їх права, передбачені ст.299
КПК України.

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1 за ч.2 ст.190 КК
України -заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) ,
вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та за ст.395 КК України -
самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від
адміністративного нагляду.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь
суспільної небезпечності та тяжкість вчинених злочинів , та те що за місцем
проживання характеризується негативно, раніше судимий.

До обставин, що пом'якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 відноситься щире
каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставини справи, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1 не встановлено.

Суд вважає за доцільне призначити підсудному ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі.

Судові витрати
відсутні.

Цивільний позов
не заявлено.

Керуючись
ст..ст323324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів , передбачених ч.2 ст.190 та ст. 395 КК України та призначити ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст.190
КК України - 1 рік позбавлення волі та за ст. 395 КК України - 6 місяців
арешту.

На підставі ч. 1 ст..70 КК
України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш
Суворим покаранням остаточне покарання призначити у вигляді 1 (одного) року
позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 2
січня 2007 року зарахувавши в строк відбуття покарання перебування його під
вартою з 2 січня 2007 року по день проголошення вироку.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню - тримання під вартою.

Речові докази
відсутні.

Цивільний позов
не заявлено.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області

через Канівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженому ОСОБА_1 в цей же строк з дня вручення йому копії вироку.