Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 За участю секретаря ОСОБА_4 Прокурора ОСОБА_5

Підозрюваного ОСОБА_6

Захисника - адвоката ОСОБА_7

Слідчого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 19 травня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000264, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, з визначенням застави в сумі 97440 грн.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що протягом 2004 року, шляхом зловживання довірою громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 1060 грн, мобільним телефоном марки Mitsubishi Trium, належним ОСОБА_10 , мобільним телефоном марки Нокіа-8210 з сім-картою мобільного оператора МТС і телефонною карткою на 9 розмовних хвилин, належним ОСОБА_12 та мобільним телефоном марки Філіпс, який є власністю ОСОБА_11 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 17 серпня 2004 року приблизно о 23.00 год. проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_13 на загальну суму 1830 грн.

24 жовтня 2004 року ОСОБА_6 близько 19.00 год, перебуваючи неподалік центральної міської лікарні, що по вул. Мірющенка в м. Рівне, відкрито заволодів мобільним телефоном марки Panasonik G51 з стартовим пакетом та сім-картою мобільного оператора Київстар громадянки ОСОБА_14 і з місця події втік.

У поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність ухвали, доводить, що кримінальні правопорушення вчинені понад 11 років тому, і йому не було відомо, що він оголошений в розшук, жодних повісток, викликів від слідчого не отримував, інших злочинів не вчиняв, має постійне місце проживання, а слідчий та прокурор не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки потребує належного лікування у зв`язку з переломом гомілки.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення слідчого, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та надані в розпорядження апеляційного суду матеріали кримінальної справи, обговоривши викладене в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

Із клопотання органу досудового розслідування слідує, що 27 серпня 2004 року ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, яку він порушив, самовільно залишив місце проживання, не повідомивши про своє місцезнаходження орган досудового слідства, у зв`язку з чим ОСОБА_6 було оголошено в розшук, і 17 травня 2015 року затримано в Київській області, що підтвердив при апеляційному розгляді матеріалів клопотання і сам апелянт.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про що наголошує і прокурор, та правомірно прийняв рішення щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, визначивши, відповідно до положень п. 3 ч. 5, ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави у встановлених законом межах, підстав для скасування якого не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 19 травня 2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3