АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/341/15 Справа № 181/1044/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

12 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, раніше не судимий,

засуджений: - за ч.1 ст.286 КК України до штрафу в розмірі 3 400 (трьох тисяч чотирьохсот) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

06 листопада 2014 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107 державний номер НОМЕР_1 , що належить згідно технічного паспорта ОСОБА_8 , перевозячи на передньому пасажирському сидінні автомобіля ОСОБА_9 , рухаючись зі швидкістю приблизно 80 км/год, на 24 кілометрі автодороги Слов`янка Красногорівка Маліївське у Межівському районі Дніпропетровської області, на заокругленні автодороги, порушуючи правила безпечного дорожнього руху, передбачені п.12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху транспортного засобу, за якої він втратив контроль над керуванням автомобіля, в наслідок чого автомобіль під його керуванням виїхав на праве по ходу свого руху узбіччя, де допустив наїзд на придорожнє дерево. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру ОСОБА_9 , згідно з висновком експерта № 203 від 19.11.2014 року були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого косого уламкового перелому нижньої третини лівого плеча, зі зміщенням уламків, яке могло утворитися від дії чи при ударах об тупі тверді предмети, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля, у термін, вказаний в матеріалах досудового розслідування, медичній карті амбулаторного хворого, потерпілим, тобто 06 листопада 2014 року; по своєму характеру тілесне ушкодження у вигляді закритого косого уламкового перелому нижньої третини лівого плеча зі зміщенням уламків відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, термін зрощення кісткової тканини більше 21 доби.

Згідно висновку автотехнічної експертизи №70/27-836 від 14 листопада 2014 року, дії водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду змінити, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та виключити з мотивувальної частини вироку при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України кваліфікуючу ознаку експлуатації транспортного засобу. Крім цього доповнити резолютивну частину вироку рішенням про відшкодування процесуальних витрат з обвинуваченого на користь держави, а саме на залучення експерта.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину при обставинах зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих в судовому засіданні і наведених у вироку доказах.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження і вироку суду, органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для відміни вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми і достовірними.

Злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст.286 КК України.

Разом з тим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені вироку та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України безпідставно вказав таку кваліфікуючу ознаку як експлуатації транспортного засобу, оскільки дана обставина не була предметом розгляду у суді першої інстанції.

Виходячи з вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яке керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при цьому, під час судового розгляду, обвинувачення щодо ОСОБА_7 не змінювалося.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду змінити та з мотивувальної частини вироку виключити кваліфікуючу ознаку дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України - експлуатації транспортного засобу.

Відносно доводів апеляції прокурора в частині зміни вироку, та зазначенням у його резолютивній частині відшкодування процесуальних витрат, а саме стягнення з обвинуваченого на користь держави матеріальних затрат на залучення експерта, то колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задовольнити частково.

Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 - змінити.

З мотивувальної частини вироку виключити кваліфікуючу ознаку дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України - експлуатації транспортного засобу.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4