Справа №1-8/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року Збаразький
районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду Загорського
О.О.

при секретарі Табака P.P.

з участю обвинувача Попович
О.І.

та захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Збаражі справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, уродженця та жителя
с.В.Раковець Збаразького району Тернопільської області, українця, громадянина
України, безпартійного, з неповною середньою освітою, неодруженого,
невійськовозобов'язаного, що тимчасово не працює, в силу ст 89 КК України не
судимого, за ч.1 ст.286КК України

встановив :

ІНФОРМАЦІЯ_2р. орієнтовно о 12 год 30 хв. ОСОБА_1
перебуваюччи в стані алкогольного сп'яніння , на автомобілі З A3 - 11027 д.н.
НОМЕР_1, який належить його батькові ОСОБА_3, немаючи посвідчення водія на
право керувати транспортним засобом, рухаючись по вулиці с.Гніздичне,
Збаразького району в напрямку с.Заруддя Збаразького району не справився з
керуванням автомобіля та допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4, який рухався
у попутньому напрямку .

В результаті ДТП
велосипедист ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому
лівої ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизиНОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_3p., за
ознаками тривалого ( більше 21 доби) розладу здоров'я відносяться до тілесних
ушкоджень, середнього ступеня тяжкості.

Свою вину у
скоєному злочині підсудній визнав повністю і в судовому засідання пояснив що
він їдучи на автомобілі батька, хоча і немає прав, та перед вчиненням ДТП вжив
пляшку пива, здійснив наїзд на велосипедиста під час вчинення маневру його
обгону.

Збивши
велосипедиста він зупинився, запропонував допомогу, а в подальшому відвіз
потерпілого додому на його прохання. У вчиненому щиро розкаюється.

Відповідно до
заяви підсудного, його адвоката та на підставі ст.299 КПК України інші докази
по справі не досліджувались, оскільки покази підсудного відповідають фактичним
обставинам справи і ним не оспорюються.

Таким чином суд
приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_1 за ч.1
ст.286 КК України, як за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху що
спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження кваліфіковано
вірно.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Обставиною що
обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння .

Обставинами що
пом'якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні
покарання підсудному у відповідності до вимог ст.ст.50,65 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, стан його
здоров'я, те що він розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину і приходить до

-2-

висновку що йому
слід призначити покарання
у вигляді обмеження
волі в межах санкції статті за якою
кваліфікуються його дії.

Однак враховуючи
його характеристику, що він вчинив злочин не умисно і потерпілий звернувся в
суд з заявою що ніяких претензій матеріального та морального характеру в нього
немає і він просить підсудного суворо не карати, суд вважає що вказані
обставини свідчать про можливість його виправлення і перевиховання, та
приходить до переконання про необхідність згідно ст.75 КК України звільнити
його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та
поклавши на нього обов'язки передбачені
ст.76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

Визнати винним
ОСОБА_1у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити йому
покарання у вигляді обмеження волі строком один рік.

На підставі
ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та
визначенням іспитового строку один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти обов'язки:

· не
виїжджати за межі
України на постійне
проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи;

· повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу засудженому залишити без змін - підписку про
невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_1 - 812 грн.
вартості проведення експертиз перерахувавши їх у НДЕКЦ при УМВСУ в
Тернопільській області, ,
банк УДК в Тернопільській області, МФО 838012, р/р №0215,
з відміткою - за проведене
дослідження.

Речові докази по
справі - автомобіль
З A3 11027 д.н. НОМЕР_1, який
знаходиться на зберіганні ОСОБА_3 передати ОСОБА_3 як власнику. Велосипед ММВЗ
який знаходиться на зберіганні ОСОБА_4., передати ОСОБА_4. як власнику.

Вирок може бути
оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через
Збаразький районний суд протягом 15
діб з дня його проголошення.