Кримінальне провадження № 1-кп/331/250/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Санзоновського району - Грузія, грузина, громадянина Грузії, який має вищу освіту, не одруженому, офіційно не працевлаштованому, який ніде не зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
20.03.2015 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , будучи впевненим в тому, що його дії залишаються не поміченими, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 заснула і не спостерігала за його діями, викрав у останньої майно яке їй належить, а саме:
- золотий ланцюжок вагою 7 грамів, вартістю 6400 гривень;
- золота каблучка з білим фіонітовим камінням вагою 3 грами, вартістю 2100 гривень;
- золота каблучка з білим фіонітовим камінням вагою 2,5 грами, вартістю 2000 гривень;
- золота каблучка з білим фіонітовим камінням вагою 1,5 грами, вартістю 1500 гривень;
Таким чином ОСОБА_6 , своїми злочинними діями завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 12000 гривень.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні надійшла угода про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 16.04.2015 року.

Виходячи зі змісту даної угоди, обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє права та наслідки укладення угоди, які передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в судовому засіданні.

Також в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд встановив, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 471 КПК України, в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які обвинувачені зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або не призначення покарання та звільнення його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою провину, щиросердно розкаявся у вчиненні злочину, сприяв проведенню досудового розслідування. Ці обставини оцінюються судом, як пом`якшуючі відповідальність обставини, обтяжуючих обставин суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16 квітня 2015 р. у кримінальному провадженні № 1-кп/331/250/15, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Речові докази:

- СD-R-диск, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах протягом усього часу їх зберігання.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області з урахуванням обмежень, визначених ст.394 ч. 3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1