Справа № 372/403/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Обухів матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Перше Травня, Обухівського району, Київської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно працюючого на Трипільському пакувальному заводі машиністом ДВА, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 26.10.1998 Обухівським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України на 1 рік виправних робіт з утриманням 10 %; 05.07.2001 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 140 ч. 2 КК України, ст. 81 ч. 3, ст. 17, ст. 89 ч. 1, ст. 45 КК України на 4 роки позбавлення волі умовно з іспитовим строком на 2 роки та штрафом 680 гривень; 12.08.2002 року Обухівським районним судом Київської області за ст. ст. 140 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 309 ч. 2, 70,71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 17.05.2006 року, умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 11 місяців 23 дні, ст. 81 КК України; 24.04.2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст.ст.307 ч. 2, ст. 309 ч. 2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 16.05.2012 року, умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 7 місяців 30 днів, ст. 81 КК України,

у вчиненні злочину передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України,

Встановив:
ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, судимість за що не знята і непогашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та знову вчинив новий злочин за наступних обставин. Так 11 грудня 2014 року, близько 18 години, в порушення Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року з наступними змінами від 22.12.2006 року та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року з наступними змінами від 08.09.2011 року, ОСОБА_4 проходячи повз будинок № 164 по вулиці Київській в місті Обухів, Київської області шляхом привласнення знайденого незаконно придбав, а саме знайшов пакет з полімерного матеріалу з пазовою застібкою, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору. Розуміючи, що в даному пакеті знаходяться рослини коноплі, ОСОБА_4 вказаний пакет поклав до правої кишені своєї куртки, з метою подальшого зберігання для власного вживання шляхом куріння, без мети збуту, та продовжував зберігати незаконно без мети збуту до 11.12.2014 в період часу з 18 години 51 хвилини по 18 годину 56 хвилин, до часу, коли працівниками міліції в ході поверхневого огляду, який проводився неподалік 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 на підставі особистої згоди ОСОБА_4 , у останнього було виявлено та вилучено пакет з полімерного матеріалу з пазовою застібкою, в якому знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору - конопля.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи № 1872СВЕ від 29.12.2014 року представлена на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась у пакеті із полімерного матеріалу, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 17,14 г.

Таким чином, суд вважає доведеним, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту вчиненому повторно, підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 309 КК України.

26 січня 2015 року між прокурором прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на два роки та на підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абзацом 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 26 січня 2015 року між прокурором прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Матеріальна шкода інтересам держави, фізичних чи юридичних осіб не завдана, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи вартістю 245, 96 гривень.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 січня 2015 року, укладену між прокурором прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України, у відповідності до затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості від 26 січня 2015 року, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-хімічної експертизи в сумі 245 гривень 96 копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: спец. пакет експертної служби №2390759 з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 17, 14 г, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів в Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області знищити.

Речовий доказ по кримінальному провадженню - СD-R диск для лазерних систем зчитування, на який скопійовано результати проведеного 11.12.2014 року огляду місця події залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1