Справа № 217/2654/12
Провадження №11/772/44/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши 02 червня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за апеляційними скаргами: потерпілого ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 07 листопада 2013 року, яким, -
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , з середньою освітою,
одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, -
визнано винним та засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ПРаТ «СК «Провідна» про відшкодування шкоди залишено без розгляду.
Вирішено питання судових витрат та речових доказів, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, 02 лютого 2012 року близько 06 год.00 хв., ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес-Бенц-416», д. н. з. НОМЕР_1 , з вантажем загальною вагою 4160 кг., що перевищує величину визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу, рухаючись автодорогою Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знаменка, поблизу с. В. Кропивна, Немирівського району, Вінницької області, з урахуванням дорожньої обстановки та особливостей вантажу, що перевозиться не вибрав безпечну швидкість, внаслідок чого не зміг контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, пересік переривчату дорожню розмітку, виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «Шеврове-Лачетті», д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_8 , грубо порушив вимоги п.п.10.1;12.1;22.1;22.3 ПДР України.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «забійних ран в області голови, лівої щоки, численних саден в області обличчя, відкритого перелому кісток основи черепу, забою головного мозку важкого ступеню, субарахноїдального крововиливу, закритих переломів лівого стегна та лівої ліктьової кістки, закритого перелому лонної кістки, закритого перелому нижньої щелепи, відкритого перелому верхньої щелепи зліва, перелом кісток носу, розрив барабанних перетинок, кровотечі зовнішніх слухових проходів та ліквору. Забою правої легені, забою серця, які ускладнились набряком та набуханням головного мозку, розладом серцевої та дихальної системи, травматичним шоком та мозковою комою, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 71 від 23.02.2012 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які за ознаками є небезпечними для життя в момент їх заподіяння».
Не погоджуючись з вироком суду, потерпілий ОСОБА_9 подав апеляцію, в якій, не заперечуючи вірності кваліфікації дій засудженого, доведеність його вини та призначеного покарання, просить змінити вирок, задовольнити заявлений ним цивільний позов. Вважає, що судом порушено норми кримінально-процесуального кодексу (ред. 1960 року), внаслідок чого безпідставно залишено без розгляду його цивільний позов.
Аналогічні вимоги ставляться і в апеляції потерпілої ОСОБА_10 .
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляцію, в якій просив скасувати вирок, кримінальну справу надіслати органу досудового розслідування із-за неповноти та неправильності її розслідування. Вважає, що по справі було допущено неповноту досудового та судового слідства, невідповідність обвинувального висновку та вироку, невідповідність фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог КПК України (ред. 1960 р.). Судом не досліджено всі обставини справ, не дано належної оцінки наявним доказам.
Засуджений ОСОБА_8 в судовому засіданні змінив апеляційні вимоги, викладені адвокатом ОСОБА_6 в апеляції, просив вирок суду змінити та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Прокурор відкликав свою апеляцію до початку апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, виступи засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на підтримку зміненої апеляції та заперечення проти апеляцій потерпілих, адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію потерпілого ОСОБА_9 , прокурора, який заперечував проти поданих апеляцій, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція адвоката ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а апеляції потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, ґрунтується на доказах, досліджених судом, він є правильним і у апеляційних скаргах не оспорюється.
Дії засудженого ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ст. 286 ч. 2 КК України.
Що стосується призначеного судом І інстанції покарання засудженому ОСОБА_8 , то слід зазначити, що суд призначив йому покарання, яке в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а саме: ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем проживання, вину у вчиненні ним злочину не визнав, не намагався з`ясувати обставини стану здоров`я потерпілого та надати допомогу, не вжито жодних дій по відшкодуванню потерпілим матеріальної та моральної шкоди, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. також суд І інстанції врахував думку потерпілої, яка погодилась з прокурором про призначення реального покарання у вигляді позбавлення волі.
Проте, суд І інстанції, залишаючи цивільні позови потерпілих без розгляду, практично нічим не мотивував свого рішення, а лише прийняв до уваги заперечення ПРаТ СК «Провідна» і посилаючись на нього зазначив, що позов до страхової компанії передчасний і може бути заявлений лише після того як вирок набере законної сили.
Також, залишаючи позови без розгляду, суд послався на ст. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 02.07.2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», зазначаючи, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, які не виходять із пред`явленого обвинувачення.
Дане твердження суду є необґрунтованим, так як позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виходять саме із пред`явленого обвинувачення.
Тому, виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задовольнити апеляції потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 частково, скасувавши вирок суду І інстанції в частині вирішення цивільного позову та направити матеріали справи на новий судовий розгляд у той же суд в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (ред. 1960 р.), Апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляцію адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Апеляції потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Немирівського суду Вінницької області від 07.11.2013 року відносно засудженого ОСОБА_8 в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в порядку цивільного судочинства.
Вирок суду в частині юридичної кваліфікації та призначеного засудженому покарання залишити без змін.

Судді:
З оригіналом згідно: