У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Жука
В.Г., Пошви Б.М. за
участю прокурора
Кравченко Є.С. засудженого ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 4 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області
від 29 листопада 2005 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області від 1 лютого 2006
року щодо нього.

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Летичіва Хмельницької області, раніше не
судимого,

визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначено йому за цим законом
покарання 1 рік обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними
засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік без покладення на нього
обов'язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1: на користь потерпілого ОСОБА_2 2500 грн.
на відшкодування моральної шкоди; на користь Хмельницької міської лікарні 309
грн. 32 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2; на користь
Хмельницької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» 16208 грн. 48 коп. на відшкодування майнової шкоди і 309 грн. витрат
на проведення експертизи, а всього - 16517 грн. 48 коп.

Прийнято рішення щодо судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Хмельницької області від 1 лютого 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено
без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за те, що він 15 травня 2004 року,
близько 9 год., керуючи
автомобілем «ГАЗ-66», державний НОМЕР_1, з непрацюючим
заднім покажчиком лівого повороту, рухаючись по вул. Б. Хмельницького в смт.
Летичіві Хмельницької області в напрямку м. Хмельницького, порушив вимоги п. п.
1.5 ч. 1, 9.2 «б», 9.4, 10.1, 31.4.3. «а» Правил дорожнього руху, не врахував
дорожньої обстановки і розпочав маневр лівого повороту на АЗС «Окко», не
переконався, що маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам
руху, і на зустрічній смузі руху допустив зіткнення з належним Українському
державному підприємству поштового зв'язку «Укрпошта» автомобілем «Мазда
Е-2200», державний НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався у
попутному з ним напрямку, внаслідок чого пасажир цього автомобіля ОСОБА_2
отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, посилаючись на неповноту і
однобічність судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу
закрити. Вважає, що дані протоколу огляду автомобіля «ГАЗ-66», яким він
керував, сфальсифіковано, показання свідків на його користь не взято до уваги,
висновки суду про його винуватість ґрунтуються на суперечливих доказах, а
дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Мазда Е-2200»
ОСОБА_3, який не врахував вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах»
та порушив п. 14.6 «е» Правил дорожнього руху, що забороняє обгін на дорогах,
які мають дві та більше смуг руху в одному напрямку. Також не погоджується з рішенням суду про стягнення
з нього витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 на користь
Хмельницької міської лікарні, оскільки, на його думку, ці витрати має бути стягнуто
на користь бюджету м. Хмельницького, у власності територіальної громади якого
перебуває зазначена лікарня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою касаційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора, яка вважала,
що касаційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення, а судові
рішення щодо нього без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню
не підлягає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і
підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку
доказами, які узгоджуються між собою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія
автомобіля «Мазда Е-2200» ОСОБА_3, перевірялися під час розгляду справи судами
першої та апеляційної інстанцій і обґрунтовано визнані безпідставними з
наведенням відповідних мотивів такого рішення у вироку та ухвалі.

Так, пасажир автомобіля «Мазда Е-2200» потерпілий ОСОБА_2 під час
досудового та судового слідства показав, що коли ОСОБА_3, який керував цим
автомобілем і рухався зі швидкістю 50-55 км/год, після закінчення суцільної
розділювальної смуги руху з метою обгону включив покажчик повороту ліворуч,
виїхав на зустрічну смугу і наблизився до автомобіля «ГАЗ-66», який рухався
попереду, останній, без будь-якого сигналу повороту почав повертати ліворуч в
напрямку АЗС «Окко», внаслідок чого сталося зіткнення не дивлячись на те, що
ОСОБА_3 намагався загальмувати і зупинити керований ним автомобіль. При цьому
автомобіль «Мазда Е-2200» передньою правою частиною контактував з лівою боковою
частиною автомобіля «ГАЗ-66».

Водій автомобіля «Мазда Е-2200» свідок ОСОБА_3 дав аналогічні
показання, зазначивши, що здійснював маневр обгону автомобіля «ГАЗ-66» на
ділянці дороги, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, розділені
переривчастою лінією горизонтальної розмітки 1.5, яку перетинати дозволяється,
і перехрестя в даному місці немає, тому він не повинен був керуватися вимогами
дорожнього знаку 5.16, розташування якого в районі АЗС «Окко» не відповідає
Правилам дорожнього руху.

З протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схем та
фототаблиць до них, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений і зауважень на які не
подав, убачається, що ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода,
має по одній смузі руху в кожному напрямку, до яких праворуч та ліворуч
примикають узбіччя, а на проїзній частині нанесені лінії її краю та осьова
переривчаста смуга, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху.

Згідно з даними довідки ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій
області та акту обстеження ділянки автомобільної дороги на ділянці дороги, де
сталася дорожньо-транспортна пригода, по одній смузі для руху в кожному
напрямку, відокремлені переривчастою лінією горизонтальної розмітки 1.5,
дорожній знак 5.16 Хмельницьким ДЕД не встановлювався і його розташування не
відповідає проекту організації дорожнього руху будівництва АЗС «Окко»,
затвердженому у встановленому порядку.

Те ж саме вбачається з показань під час досудового слідства головного
інженера філії Хмельницької ДЕД свідка ОСОБА_4 та інженера ВДАІ Летичівського
РВ УМВС України в Хмельницькій області свідка ОСОБА_5 щодо розташування
дорожніх знаків та дорожньої розмітки на ділянці дороги, де сталася
дорожньо-транспортна пригода. Останній, крім того, в судовому засіданні
пояснив, що другої смуги руху в напрямку м. Хмельницького немає, є недобудована
частина дороги для заїзду на узбіччя, яка за своїм станом та технічними
характеристиками непридатна для руху автотранспорту і згідно з Правилами
дорожнього руху не може вважатися смугою руху, оскільки її ширина менша за 2,75
м.

Натомість, з протоколу огляду транспортного засобу та фототаблиці до нього
вбачається, що у автомобіля «ГАЗ-66», яким керував ОСОБА_1, не працює задній покажчик повороту ліворуч,
дріт, який веде до нього, обірвано і вкрито пилом та іржею, інших ушкоджень в
задній лівій частині автомобіля немає, пошкрябаний лівий борт.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були понятими під час огляду місця
дорожньо-транспортної пригоди та транспортних засобів, а також ОСОБА_8, ОСОБА_9
і ОСОБА_10, які здійснювали огляд, розповіли, що у автомобіля «ГАЗ-66» не
працював задній покажчик повороту ліворуч, дріт до нього був відірваний,
окислений і вкритий іржею та брудом, інших ушкоджень в задній лівій частині
автомобіля «ГАЗ-66» не було. При цьому ОСОБА_10 пояснив, що спочатку він вніс
до протоколу огляду автомобіля «ГАЗ-66» дані про те, що у нього не працює
задній покажчик повороту ліворуч, а одразу після цього вирішив зазначити і
дописав причину цієї несправності внаслідок відірваного дроту.

Показанням свідка ОСОБА_11, який згідно з даними протоколу відтворення
обстановки і обставин події за вказаних ним обставин не міг спостерігати
механізм утворення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ділянка дороги, на
якій вона сталася, ним не проглядалась, і свідка ОСОБА_12, який під час
досудового слідства зазначав, що не бачив, чи працював задній покажчик повороту
ліворуч у автомобіля «ГАЗ-66», а в судовому засіданні наполягав на тому, що цей
покажчик працював, суд дав належну оцінку.

Згідно з даними висновку автотехнічної експертизи швидкість автомобіля
«Мазда Е-2200» до моменту початку гальмування становила не менше 54,3 - 56,6
км/год і в даному випадку водій цього автомобіля не мав технічної можливості
запобігти зіткненню з автомобілем «ГАЗ-66», який виконував поворот ліворуч поза
перехрестям, шляхом екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця
зіткнення.

Як убачається з висновку повторної автотехнічної експертизи та показань під
час судового слідства експерта ОСОБА_13, район заїзду на АЗС «Окко», де сталася
дорожньо-транспортна пригода, не є перехрестям, і встановлений в даному районі
дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який показує кількість смуг на
перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, не відповідає вимогам
Правил дорожнього руху, і вимоги п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху про
заборону обгону на перехресті в даній дорожній обстановці не регламентують дій
водія автомобіля «Мазда Е-2200».

Стосовно доводів касаційної скарги засудженого ОСОБА_1 про те, що витрати
на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 має бути стягнуто на користь
бюджету м. Хмельницького, то, як убачається з матеріалів справи, прокурором
Летичівського району в порядку статей 28, 93-1 КПК України було заявлено позов
в інтересах держави, представником якої є Хмельницька міська лікарня, і дані
про те, що вона перебуває у власності територіальної громади м. Хмельницького в
матеріалах справи відсутні.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути
підставою для скасування або зміни постановлених у даній справі судових рішень,
не виявлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Летичівського районного суду
Хмельницької області від 29 листопада 2005 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області
від 1 лютого 2006 року щодо нього - без зміни.

Судді:

Селівон О.Ф. Жук В.Г.
Пошва Б.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф. Селівон