Справа № 1-382/11
Провадження № 1/1015/989/11
В И Р О К

іменем України

29.04.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Юркової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 03.02.2011 року приблизно о 20 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на крадіжку чужого майна та повернення його на свою користь, реалізуючи свій злочинний намір, прийшов до будинку № 56 по вул. Будьонного в с. Крюківщині Києво-Святошинського району Київської області, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника поблизу, своєю правою ногою вибив вхідні двері до вказаного будинку, проник до нього та вчинив крадіжку мобільного телефону Samsung 3010 вартістю 354 грн. з SIM-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 вартістю 25 грн., на рахунку якої було 10 грн., та мобільного телефону Nokia 1208 вартістю 192 грн. з SIM-картою мобільного оператора «Лайф» № НОМЕР_2 вартістю 25 грн., на рахунку якої коштів не було, які знаходились на столику біля вхідної двері. З викраденим з місця злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 606 грн. З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину за ч. 3 ст. 185 КК України визнав, повністю підтвердив обставини його вчинення та суду пояснив, що 03.02.2011 року о 14 годині він разом з родиною пішов на похорони його діда в с. Крюківщину. Близько 15 години вони всі поїхали до кафе, назву якого не памятає, в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, там він був на поминках до 16 години 30 хвилин. Він вийшов з кафе, сів на маршрутне таксі № 723 та поїхав до с. Крюківщини. Вийшов на перехресті та пішки пішов до будинку, де проживав його дід за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Гагаріна, 9. Коли він підходив до будинку, то помітив, що його родина на автомобілі повертається з кафе. Він зайшов разом з ними додому, його мама сказала йому, щоб нікуди не йшов, так як зараз прийдуть односельчани і потрібно буде накрити на стіл. Коли прийшли односельчани, він з ними випив спиртних напоїв. Потім вирішив піти до свого товариша ОСОБА_2, якого знає ще з дитинства. Він йому спочатку зателефонував і повідомив, що хоче побачитись, запропонував піти попити пиво, але ОСОБА_2 сказав, що він дома і запросив його прийти до нього з пивом. Він так і зробив: купив 2 літри пива і пішов до ОСОБА_2 додому, який проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4. Дома у ОСОБА_2 вони пили пиво та розмовляли. Через деякий час вони вийшли на вулицю, перекурили та почули крики в кінці городу. Вони вирішили піти, бо подумали, що бють їх знайомих. Вони побігли, але там вже нікого не було, тому вони розійшлися по домівках. Прийшовши додому, він випив горілки та поїв. Через деякий час знову подзвонив ОСОБА_2, але в нього був відключений телефон, тому він вирішив без погодження піти до нього додому. Прийшовши до будинку ОСОБА_2, він постукав, але ніхто не відкривав. Він своєю правою ногою вибив двері, зайшов до оселі ОСОБА_2, побачив, що його там немає, але помітив, що на столі біля вхідних дверей лежать два мобільних телефони чорного кольору Samsung 3010 та Nokia 1208. У нього виник умисел їх забрати, і так як нікого не було, то він поклав їх до своєї кишені. Забравши телефони, він пішов додому, сховав їх в себе в будинку і поїхав гуляти до м. Києва. Повернувся під ранок, йому сказали, що приходив ОСОБА_2 і казав, щоб він повернув телефони. Він потім віддав телефони мамі, щоб вона занесла їх ОСОБА_2. Вона так і зробила, потім за ним приїхали працівники міліції і відвезли до Вишнівського МВМ. Причиною вчинення ним злочину він вважає те, що він перебував у стані алкогольного спяніння. Він розуміє, що вчинив злочин, у цьому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вину ОСОБА_1 у вчиненому злочині за ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані у справі та досліджені під час судового слідства, а саме: рапортом від 03.02.2011 року (а.с. 4); заявою потерпілого ОСОБА_2 від 03.02.2011 року (а.с. 5); протоколами огляду місця події від 03.02.2011 року та 04.02.2011 року (а.с. 6-8); постановою про приєднання речових доказів до справи від 04.02.2011 року (а.с. 9); протоколом огляду речових доказів від 04.02.2011 року з фототаблицями (а.с. 10-12); явкою з каяттям ОСОБА_1 (а.с. 18); довідками станом на 03.02.2011 року, згідно з якими вартість мобільних телефонів Samsung 3010 становить 575 грн., Nokia 1208 260 грн. (а.с. 19-20); звітом про проведення товарознавчої експертизи, згідно з яким вартість мобільних телефонів Samsung 3010 та Nokia 1208 станом на 07.02.2011 року становить 546 грн. (а.с. 53-58); довідкою станом на 24.02.2011 року, згідно з якою вартість стартових пакетів «Київстар» та «Лайф» складає по 25 грн. кожний (а.с. 88).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудний дав суду правдиві покази, які відповідають встановленим судом обставинам справи.

Суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, його дії кваліфікуються судом за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що злочин за ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, підсудний за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 70), раніше не судимий (а.с. 68), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 72, 74), обставиною, що помякшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, та з урахування ставлення підсудного до вчиненого, його щирого каяття та думки потерпілого (а.с. 30), вважає доцільним призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті в з випробуванням, оскільки, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у справі не було заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 81 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази у справі: мобільні телефони Nokia 1208 та Samsung 3010, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_2 (а.с. 29) - залишити в його розпорядженні.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення прокурором та потерпілим, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко