Справа № 203/547/15-к
Провадження № 1-кп/0203/93/2015
У Х В А Л А
05 лютого 2015 р. Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю:
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
адвоката - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003718 від 19.09.2014р., відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту був встановлений цілодобово, терміном дії до 05.02.2015р.
Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід продовжити, оскільки на даний час підстави та ризики, які були визначені при застосуванні саме домашнього арешту, не змінилися.
Адвокат не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Просив суд встановити час заборони залишати житло з 22:00 годин до 06:00 годин.
Обвинувачений підтримав доводи адвоката .
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, в судовому засіданні не встановлено.
При цьому суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних домашньому арешту, як таких, що недостатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
За таких обставин запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, обраний згідно ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014р., доцільно продовжити на два місяці, з метою забезпечення його належної поведінки під час розгляду справи і запобігання уникнення правосуддя, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
На підставі викладеного, ст.ст. 177, 178, 181, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, застосованого відповідно до ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року, вважати продовженим на два місяця по 05 квітня 2015 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення.
Виконання постанови покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , контроль державному обвинувачу, що приймає участь у справі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1