Справа №621/760/15-к
Провадження №1-кп/621/134/15

ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
15 квітня 2015 року Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження: потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі Зміївського районного суду
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Соколово
Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою,
не одруженого, раніше не засудженого, який не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
Згідно обвинувального акта від 31.03.2015 року ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 185 ч. 1 КК України, за таких обставин:
09 березня 2015 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, обвинувачений
ОСОБА_5 , перебував у приміщенні гаражу, розташованого на території
домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_4 ..
Маючи вільний доступ у приміщення вказаного гаражу, у обвинуваченого
ОСОБА_5 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна.
Виконуючи свій злочинний намір, діючи навмисно та протиправно, з корисливого
мотиву, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими, обвинувачений
ОСОБА_5 таємно викрав майно, що належить ОСОБА_4 , вартість якого була
визначена згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 39 від 19.03.2015
- автомобільний зарядно пусковий пристрій, потужнісю 20 А, напругою 12 В,
кустарного виробництва, вартістю 320 гр..
Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник,
звернувши викрадене на свою користь.
31.03.2015 року, під час досудового розслідування, між потерпілим
ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 була укладена угода про примирення,
у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,470, 471 КПК України.
Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5
дійшли згоди про наступне:
- підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування та у майбутньому
повністю визнав та визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.1 КК України;
- у повному обсязі відшкодував завдану матеріальну шкоду;
- беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5
буде призначене покарання у вигляді громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути складена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження.
Частина 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений
ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесено, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє
положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки невиконання угоди,
передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій,
будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження
угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим
ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання
у вигляді громадських робіт, тобто безоплатних суспільно корисних робіт у вільний
від роботи чи навчання час, що відбуваються не більш як чотири години на день.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України, зокрема,
речовий доказ автомобільний зарядно пусковий пристрій, кустарного виробництва,
який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає на необхідне
залишити в розпорядження останнього. ( а.с. 35,36)
Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування
відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирались.
На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 314,373,374,394,473,474 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
Угоду про примирення, укладену 31.03.2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити йому узгоджене
сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 ( двісті ) годин.
Речовий доказ автомобільний зарядно пусковий пристрій, кустарного
виробництва, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 -
залишити в розпорядження останнього.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України,
до апеляційного суду Харківаської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому
та прокурору.

Суддя Зміївського районного суду ОСОБА_1