03.04.2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді кримінальне провадження № 0002020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, освіта середня, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , в порядку ст..89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2014 року близько 00:00 години, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час між ними на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт , який переріс у штовханину. Під час штовханини ОСОБА_4 відштовхнув ОСОБА_5 , яка в свою чергу втративши рівновагу , впала на підлогу. Після чого ОСОБА_4 з метою нанесення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_5 удар правою ногою в область голови з лівого боку. В результаті вказаних дій ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта №5осв.-2015р. з представлених документів відомо, що ОСОБА_5 зверталася в травмпункт Вишгородської ЦРЛ 31.12.2014 року, де їй встановлено діагноз: «забій м`яких тканин тім`яної області зліва волосистої частини голови, ЗЧМТ, струс головного мозку».

Вищеописані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупих предметів можливо і в строк і при обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також виключається можливість виникнення наявних тілесних ушкоджень в результаті падіння з вертикального положення тіла.

Своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Сторони під час досудового розслідування заявили клопотання про затвердження судом угоди про примирення, укладеної між підозрюваним та потерпілим.

Відповідно до угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 1 ст. 125 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та згоди сторін на його призначення , щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди , передбачених ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 просить затвердити угоду про примирення від 28.01.2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання. Також потерпіла вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України , просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного .

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Зі змісту ч. 3 ст. 474 КПК України , слідує , що угода про примирення , досягнута під час судового провадження , розглядається судом на стадії підготовчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості та є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам провадження, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому, узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12. ч. 1 ст. 125 КК , ст.ст. 2, 373, 374, 394, 395 , 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 28 січня 2015 року, укладену в м. Вишгороді Київської області між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальному провадженні № 0002020.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України і призначити йому, узгоджену сторонами, міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Київської області , через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Суддя ОСОБА_1