Справа № 739/684/15-к
Провадження № 1-в/739/28/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" травня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника УВП №31 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на подання клопотання про застосування амністії та про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочення наполовину невідбутої частини призначеного йому за вироком суду покарання у виді позбавлення волі.

Своє клопотання засуджений ОСОБА_5 мотивує тим, що у жовтні 2013 році його було засуджено за вчинення злочинів, передбачених частинами другою та третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. При цьому він підпадає під дію статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», відповідно до якої не відбута ним станом на 19 квітня 2014 року частина покарання має бути скорочене наполовину, у зв`язку з чим просить застосувати до нього вказане положення Закону України «Про амністію у 2014 році» та скоротити наполовину не відбуту частину покарання. Також, враховуючи пропуск визначеного законом строку звернення до суду з клопотання про застосування амністії, просить поновити вказаний строк, мотивуючи його пропуск сімейними обставинами.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання доставлений не був, оскільки до початку судового розгляду подав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Представник УВП №31 у судовому засіданні висловився проти задоволення клопотань засудженого щодо застосування до нього амністії. Свою позицію мотивував тим, що ОСОБА_5 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, а також будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин, у зв`язку з чим відповідно до статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не може бути застосована до ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні висловилася проти застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 посилаючись на положення статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», а також висловилася проти поновлення засудженому строку звернення до суду з клопотання про застосування амністії.

Заслухавши пояснення представника Новгород-Сіверської УВП №31 та думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Частиною другою статті 12 вказаного Закону передбачено, що особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотання про застосування до нього амністії 06 травня 2015 року, тобто більш ніж через три місяці після опублікування Закону України «Про амністію у 2014 році».

Пропуск вказаного строку засуджений мотивує сімейними обставинами, при цьому в клопотанні не зазначено які саме сімейні обставини та яким чином створювали перешкоди для його звернення в межах визначеного законом строку до суду з клопотанням про застосування амністії.

Викладене свідчить про відсутність у засудженого ОСОБА_5 поважних причин пропуску строку звернення до суду з клопотання про застосування амністії і необґрунтованість його клопотання про поновлення вказаного строку.

Стосовно твердження засудженого про те, що він підпадає під дію статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році і йому має бути скорочено наполовину не відбута частина покарання суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 вересня 2012 року був засуджений за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вказаний злочин, відповідно до статті 12 КК України, належить до злочинів середньої тяжкості, оскільки він був вчинений засудженим до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо відповідальності за незаконне поводження зі зброєю та вибухонебезпечними матеріалами» №5064-VI, тобто до 12 серпня 2012 року і на час його вчинення санкція частини першої статті 263 КК України передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Будучи звільненим судом від відбування покарання з випробуванням до закінчення визначеного судом іспитового строку засуджений ОСОБА_5 вчинив нові злочини, передбачені частиною другою та частиною третьою статті 185 КК України у зв`язку з чим вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2013 року йому було призначено покарання із застосування статті 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 січня 2014 року ОСОБА_5 знову засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною другою та частиною третьою статті 185 КК України та із застосуванням частини четвертої статті 70 і статті 71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяців. Із вказаного вироку вбачається, що злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України, вчинений ОСОБА_5 28 жовтня 2013 року, тобто після його засудження вироком суду від 08 жовтня 2013 року

Відповідно до статті 12 КК України злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України, належить до тяжких злочинів.

Викладене свідчить, що засуджений ОСОБА_5 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, за які він був засуджений 08 жовтня 2013 року та 06 січня 2014 року.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

При цьому, відповідно до пункту «в» статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім індивідуальної амністії.

Наявність двох судимостей за вчинення тяжких злочинів виключає можливість застосування до засудженого ОСОБА_5 статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» та скорочення йому наполовину невідбутої частини покарання.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього амністії та необхідність відмови в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Закону України «Про амністію у 2014 році», статтями 1 та 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», статтею 86 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на подання клопотання про застосування амністії та про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1