Справа
№1-88 2008 рік
ВИРОК

іменем України

30 січня 2008року місто
Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Обревській О.А.

з участю прокурора Гантімурової Н.В.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця села
Горбанівка Вінницького району Вінницької області, українця,

громадянина
України, з середньою освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1, працюючого
електрогазозварювальником в СТОВ с. Широка Гребля Вінницького району Вінницької
області, , раніше не судимого,

за ст.166 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
являючись батьком неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом останніх п'яти
років систематично злісно не виконував встановлені законодавством України
обов'язки по догляду за дитиною, а саме в порушення вимог с.50 Сімейного
кодексу України, ст.ст.8, 12 Закону України "Про охорону дитинства"
не виховував дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, не піклувався
про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не
забезпечував здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, порушив право
ОСОБА_2 на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і соціального розвитку, не створив умов,
необхідних для всебічного розвитку дитини, що спричинило тяжкі наслідки.
Зокрема, неповнолітній ОСОБА_2 протягом останніх п'яти років систематично
пропускав уроки в школі, неодноразово не ночував вдома, зловживав спиртними
напоями, вчиняв правопорушення та злочини. Зокрема, постановою Вінницького
районного суду Вінницької області від 31 березня 2004 року ОСОБА_2 був
звільнений від кримінальної відповідальності за ознаками вчинення діяння, передбаченого
ст.185 ч. 3 КК України у зв'язку з недосягненням віку, з якого настає
кримінальна відповідальність. Постановою суду від 31 березня 2006року ОСОБА_2
звільнений від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст.162 КК України на підставі п. 3 ч.2 ст.105 КК
України. 17 січня 2007 року на ОСОБА_2. накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення,
передбаченого ст.51 КУпАП. 28 лютого 2007 року на ОСОБА_2. накладено
адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 177 КУпАП.
Крім цього, 27 січня 2007 року та 27 березня 2007 року неповнолітньому ОСОБА_2
пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч. 3 КК
України.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю,
розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив зазначений злочин за умов та
при обставинах, викладених в обвинувальному висновку.

У зв'язку з
заявою підсудного про повне визнання вини на підставі ст.ст.299, 3011
КПК України суд вважає за недоцільне здійснювати допит свідків, а також
досліджувати письмові докази і при цьому підсудному роз'яснено, що в такому
випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в
апеляційному порядку.

На думку суду
дії ОСОБА_1, що виразились в злісному невиконанні встановлених законом
обов'язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді
вчинення дитиною злочинів та правопорушень, слід кваліфікувати за ст.166 КК
України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового та
досудового слідства.

При призначенні
виду та розміру покарання суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпечності вчиненого злочину, що відповідно до ст. 12 КК України він
віднесений до злочинів середньої тяжкості, особу винного, його вік, що ОСОБА_1
раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності,
негативно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога
не перебуває, потребує лікування від алкоголізму.

Обставиною, що
відповідно до ст. 66 КК України пом'якшує покарання підсудного, суд встановив
визнання вини.

Обставини, що
відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного, не встановлені.

Сукупність даних про обставини вчинення злочинів та особу винного дають

суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не представляє підвищену

суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без
ізоляції від

суспільства, через що при призначенні покарання у вигляді обмеження волі в
межах

санкції статті він може бути звільнений від відбування покарання з
призначенням

іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України та призначити покарання
у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, призначивши іспитовий
строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідного ст. 76 п.п. 2, 3, 4, 5
КК України зобов'язати ОСОБА_1:

- не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання чи роботи;

- періодично з'являтись для реєстрації до органів
кримінально-виконавчої системи;

- пройти курс лікування від алкоголізму.

До вступу вироку
в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя: