Справа № 444/1894/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/23/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2013 року про обвинувачення ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и л а :
оскаржуваним вироком
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, непрацюючого, одруженого, несудимого,
засудженого за ч.2 ст. 286 КК України до 3 (трьох) років і 3 (трьох) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_10 визначено рахувати з часу його фактичного затримання та складання протоколу про його затримання.
Запобіжний захід, особисте зобов`язання, ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Судом першої інстанції ОСОБА_10 засуджено за скоєння злочину при наступних обставинах.
28 лютого 2013 року, близько 16 год. ОСОБА_10 в с. Волиця, Жовківського району, Львівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21214», р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі сполученням Рава-Руська Великі Мости, напроти магазину ПП «Сідельник» грубо порушив вимоги п.п. 2.9 /а/, 11.2, 12.1, 13.1, 13.3 Правил Дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, рухався на великій відстані від правого краю проїзної частини, хоча повинен був рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини дороги, не врахував безпечну швидкість руху та дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду, вчинив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_8 , що спричинило їй тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_10 просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2013 року змінити в бік пом`якшення та призначити покарання, не пов`язане із позбавлення волі. Вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Покликається на те, що судом не враховано його щире каяття, те, що він несудимий, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє на важке хронічне захворювання, вчинений злочин не відноситься до категорії умисних, ним добровільно частково відшкодовано завдані збитки.
Заслухавши доповідь судді, захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, пояснення потерпілої, яка не заперечує проти апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 в інкримінованому йому злочині, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Доведеність вини обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.
Перевіряючи вирок у визначених в апеляції межах, колегією суддів встановлено незастосування судом першої інстанції кримінального закону, який підлягав застосуванню, що є підставою згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України для зміни вироку.
Відповідно до ст.65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення та запобігання новим злочинам.
Покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, призначене судом першої інстанції на думку колегії суддів є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У вироку зазначено, що при обранні ОСОБА_10 покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину; обставини справи; дані, що характеризують особу обвинуваченого: посередню характеристику обвинуваченого, те, що він не працює, несудимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, на його утриманні не перебувають непрацездатні особи, часткове визнання вини; обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Разом з тим, суд першої інстанції, призначаючи покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, зазначивши наведені обставини, не застосував положення ст.75 КК України про можливість звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням.
Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше, під час розгляду кримінальної справи в суді апеляційної інстанції визнав вину, розкаюється у вчиненому, заподіяна злочином шкода частково відшкодована потерпілій та зобов`язується в подальшому її відшкодовувати, має важке захворювання.
Виходячи з конкретних обставин справи, обставин, що пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, позитивну характеристику, поведінку після вчинення злочину, стан здоров`я, колегія суддів приходить до переконання про необхідність звільнення ОСОБА_10 від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Під час розгляду кримінальної справи в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 не заперечує проти поданої апеляційної скарги, досягла домовленості з ОСОБА_10 з питань відшкодування шкоди.
А тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від основного покарання, призначеного вироком Жовківського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2013 року на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України та задоволення апеляційної скарги бвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 21 жовтня 2013 року відносно обвинуваченого ОСОБА_10 змінити.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4