Ухвала

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7,

за участю прокурора ОСОБА_8,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213, за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця і зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року засуджено ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 залишено без розгляду.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього певних обов'язків, передбачених ст. 76 КК України . Судом вирішено питання про процесуальні витрати та речовий доказ по справі.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_1 змінено. Виключено з обвинувачення ОСОБА_1 посилання на порушення ним п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 19.3 Правил дорожнього руху України. Цей же вирок в частині залишення цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 без розгляду скасовано, а матеріали провадження у цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку районного суду та ухвали апеляційного суду та просить закрити кримінальне провадження за відсутністю події кримінального правопорушення. Посилається при цьому на неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону. Вказує також, що органами досудового слідства не було доведено участі ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення за яке його засуджено. Крім того захисник зазначає, що районним судом визнано належними та допустимими доказами, що покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 протокол проведення слідчого експерименту з доданими схемами за участю ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року та висновок судової авто-технічної експертизи обставин та механізму ДТП від 10 вересня 2014 року, які отримані з порушенням вимог КПК України, а тому не можуть бути покладені в основу обвинувачення. Крім того, потерпілий в судовому засіданні не допитувався, під час ДТП знаходився в стані сильного алкогольного сп'яніння, що судом не було взято до уваги.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він, 01.06.2014 року близько 23.00 години, керуючи т/з «DAEWOO T13110» д.н.з НОМЕР_1, рухаючись по вул. Копачівська м. Волочиськ, в напрямку до вул. Незалежності м. Волочиськ, будучи засліпленим світлом фар невстановленого досудовим слідством зустрічного транспортного засобу, не вжив заходів для зупинки керованого ним автомобіля, та продовжуючи рух, в районі будинку №1 "б" по вул. Копачівська, при виникненні перешкоди для руху, а саме - пішохода ОСОБА_2 що стояв на проїзній частині в межах смуги руху автомобіля, не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, змінив напрямок руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного інтервалу для об'їзду перешкоди, допустив наїзд на ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_8, котрий не підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, перелік яких наведено у ст. 412 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року визнано належними та допустимими доказами, що покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 протокол проведення слідчого експерименту з доданими схемами за участю ОСОБА_1 від 23 липня 2014 року та висновок судової авто-технічної експертизи обставин та механізму ДТП від 10 вересня 2014 року. З даними висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_1 брав участь у слідчому експерименті 23 липня 2014 року в якості свідка, був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, йому були роз'яснені права та обов'язки, як свідку. В подальшому ОСОБА_1 16 вересня 2014 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відомості внесені до ЄРДР 2 червня 2014 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК України, а не по факту кримінального правопорушення, а тому залучення останнього до участі в слідчих діях в якості свідка без участі захисника, на думку колегії суддів, є порушенням ОСОБА_1 права на захист.

Крім того, на підставі результатів слідчого експерименту за участю ОСОБА_1 була проведена авто-технічна експертиза.

Оцінюючи ці докази суд не звернув уваги на вимоги ст. 87 КПК України.

Відповідно до вимого ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 87 КПК України суд зобов'язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як порушення права особи на захист та отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Також з матеріалів провадження вбачається, що потерпілий не був допитаний під час судового слідства в суді першої інстанції, його показання відсутні і в матеріалах кримінального провадження. Однак в суді апеляційної інстанції він пояснив, що в момент ДТП він дорогу переходив, а не стояв на місті, як це встановлено судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції належним чином не було визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, а докази визнані судом належними та допустимими та які були покладені в основу обвинувачення ОСОБА_1 були отримані з порушенням вимог процесуального закону, що призвело до неповноти судового розгляду.

У зв'язку з зазначеним колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що зазначені порушення судом апеляційної інстанції не усунуто, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 434, 436, 438 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року щодо ОСОБА_1 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_5