Справа № 11-195 2007 р. Головуючий
ч.1 КК України Доповідач
УХВАЛА

іменем України

2007 року
березня 13 дня
колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого Ященка
В. А.

суддів Крамаренка
В.І.

Сахнюка В.Г.

з участю
прокурора Каргатан Н.А.

та
адвокатів ОСОБА_1

ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми
кримінальну

справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_2 на вирок
Ковпаківського

районного суду м.Суми від 12 січня 2007
p., яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянин України, українець, уродженець і
мешканець м.Суми, раніше не
засуджувався,

засуджений за ст.286 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 550 гривень в дохід

держави.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави "Сумській
міській

клінічній лікарні №
1" - 456 гривень 48
коп. - за
стаціонарне лікування

потерпілого ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_5:
на користь ОСОБА_3 -
261 гривню

65 коп. у
рахунок відшкодування матеріальної шкоди,
2000 гривень у

рахунок відшкодування моральної шкоди; на користь
ОСОБА_4 -

354 гривні 91 коп. у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди, 500
гривень

у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Встановила:

Згідно з вироком
суду ОСОБА_5 визнаний винним і засуджений за те, що 11 серпня 2006 року близько 20 год. 20 хв. керуючи
власним автомобілем М-21412 та рухаючись в напрямку вул.Баумана в м.Суми на
перехресті вул.Першотравнева з вул.Калініна,
не надав дорогу
скутеру

2

"Сузукі" під управлінням
ОСОБА_4, який
рухався по головній дорозі і скоїв дорожньо-транспортну пригоду.

В результаті
дорожньо-транспортної пригоди водій скутера ОСОБА_5 отримав легкі тілесні
ушкодження, а пасажирОСОБА_3 -
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

ОСОБА_5 в даній
дорожньо-транспортній пригоді порушив п.п.1.3., 1.5., 16.11. Правил дорожнього руху України.

В поданій
апеляції адвокат ОСОБА_2, в інтересах потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
зазначає, що вирок суду є незаконним внаслідок невідповідності висновків
суду фактичним обставинам справи, а також невідповідності призначеного
засудженому покарання тяжкості злочину та його особі.

Призначаючи
покарання ОСОБА_5 суд не врахував, що внаслідок ДТП потерпілі отримали тілесні ушкодження, перенесли фізичний
біль та страждання, певний час перебували на лікуванні, а тому вважає, що
покарання у вигляді штрафу без позбавлення права керувати транспортними
засобами є занадто м'яким.

Окрім цього суд
у вироку не навівши ніяких мотивів безпідставно відмовив у задоволенні позовних
вимог потерпілих: ОСОБА_4 у відшкодуванні 3000
гривень за пошкоджений скутер, а
ОСОБА_3 -975 гривень суми втраченого заробітку.

Не врахувавши в
повній мірі моральні страждання, які понесли потерпілі суд не навівши
переконливих мотивів безпідставно лише частково задовольнив їх позовні вимоги у
відшкодування заподіяної їм моральної шкоди. Тому він прохає вирок суду
змінити: призначити ОСОБА_5 більш суворе покарання з позбавленням його права
керувати транспортними засобами та повністю задовольнити заявлені потерпілими
цивільні позови у відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши
доповідь судді, адвоката ОСОБА_2, потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які підтримали доводи поданої апеляції, адвоката ОСОБА_6, засудженого ОСОБА_5,
які заперечували проти поданої апеляції, міркування прокурора Каргатан Н.А.,
яка вважала вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для
її задоволення.

Викладені у вироку висновки суду щодо доведеності вини
засудженого ОСОБА_5 у вчиненні злочину за вказаних обставин, підтверджені
зібраними у справі та перевіреними в суді доказами і в апеляції адвоката
ОСОБА_2, в інтересах потерпілих ОСОБА_3
і ОСОБА_4

з

не оспорюються, як і кваліфікація його злочинних дій за ст.286 ч.І КК
України.

З доводами
апеляції адвоката ОСОБА_2 про те, що засудженому призначена м'яка міра
покарання колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

При призначенні
ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, а він відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу
винного, те, що він раніше не засуджувався, за місцем роботи характеризується
позитивно, є пенсіонером.

За таких обставин
колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є необхідне і
достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав
вважати, що воно є м'яким не вбачає.

Доводи апеляції
про те, що суд першої інстанції вирішуючи цивільні позови потерпілих про
відшкодування заподіяної їм матеріальної та моральної шкоди допустив помилку,
на думку колегії суддів є також необгрунтованими.

Задовольняючи
цивільні позови потерпілих про відшкодування моральної шкоди суд у
відповідності з вимогами ст.ст.1167-1168,
1187 ЦК України виходив з принципів розумності та справедливості
і на думку колегії суддів прийшов до правильного висновку, що саме визначені
ним суми стягнень є оптимальними і достатніми.

Що ж стосується
цивільних позовів потерпілих про відшкодування заподіяної їм матеріальної
шкоди, то вони вирішені судом вірно, а потерпілі не позбавлені в подальшому
пред'явити до засудженого при наявності підстав цивільні позови про
відшкодування матеріальної шкоди.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.362, 365,
366, 377 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Вирок
Ковпаківського районного суду м.Суми Сумської області від 12 січня 2007 року відносно
ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2 - без задоволення.

Головуючий Ященко
В. А.

Судді Крамаренко
В.І.

Сахнюк В.Г.

Вірно: