ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2001/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2015 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі: секретаря ОСОБА_2 , володільців майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на дії слідчого і прокурора щодо відмови у поверненні вилученого під час обшуку майна,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2015 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді зі скаргою на дії слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 та прокурора прокуратури Дарницького району м. Києва щодо відмови у поверненні вилученого під час обшуку майна.

На обґрунтування скарги зазначили, що 12 листопада 2014 р. на підставі ухвали слідчого судді, постановленої у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , за місцем їх проживання у квартирі АДРЕСА_1 було проведено обшук. Під час обшуку працівники міліції вилучили майно, яке належить ОСОБА_3 і не зазначене в ухвалі слідчого судді, а саме: грошові кошти в сумі 10450 грн., банківські картки та 58 нових мобільних телефонів.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад 8 місяців. Підозра нікому не пред`явлена. За цей час заявники неодноразово зверталися до слідчого з проханням повернути майно, але отримували відмову з посиланням на те, що вилучені речі долучені до кримінального провадження як речові докази.

В судовому засіданні заявники скаргу підтримали і просили зобов`язати слідчого повернути їм усе вилучене під час обшуку майно, а саме: комп`ютер, флеш-накопичувачі, карти пам`яті, компакт-диски, усі мобільні телефони, банківські картки, грошові кошти.

Заслухавши володільців майна, прокурора та дослідивши додані до скарги матеріали, вважаю скаргу частково обґрунтованою виходячи з наступного.

Слідчими слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0006408, відкрите відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою від 4 листопада 2014 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва надав дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 - у квартирі АДРЕСА_1 , метою якого зазначив відшукання та вилучення усіх носіїв інформації, які містять відомості про розміщення в соціальній мережі «ВКонтакті» оголошень щодо продажу одягу іноземного виробництва вигаданою особою ОСОБА_9 .

12 листопада 2014 р. за вказаною в ухвалі адресою було проведено обшук, під час якого вилучено зазначені у скарзі грошові кошти, банківські картки та мобільні телефони, а також комп`ютер, флеш-накопичувачі, карти пам`яті, компакт-диски тощо.

13 листопада 2014 р. та 8 червня 2015 р. заявники зверталися до прокурора із заявами (скаргами) на дії слідчого щодо неповернення вилученого під час обшуку майна, проте прокурор відмовив в задоволенні заяв пославшись на те, що вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Ч. 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно, з метою відшукання якого проводився обшук, не є тимчасово вилученим майном, а отже закон не вимагає внесення клопотання про накладення арешту на таке майно. Законною підставою для зберігання такого майна в органі досудового розслідування є ухвала слідчого судді та протокол обшуку.

Вилучене під час обшуку майно, яке не було зазначене в ухвалі слідчого судді як мета обшуку, відноситься до тимчасово вилученого майна, на яке при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав може бути накладено арешт.

Відповідно до вимог ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Враховуючи, що мобільні телефони, комп`ютер, флеш-накопичувачі, карти пам`яті та компакт-диски є носіями інформації в електронній формі, а носії інформації зазначені у переліку речей, щодо яких слідчим суддею надавався дозвіл на відшукання, вказані речі не є тимчасово вилученим майном.

Встановити, чи мають зазначені носії інформації доказове значення у кримінальному провадженні, можливо лише в ході досудового розслідування, а отже підстав для їх повернення наразі не вбачається.

Що стосується грошових коштів та банківських карток, то з огляду на відсутність в ухвалі слідчого судді прямої вказівки на їх вилучення, ці об`єкти можна вважати тимчасово вилученим майном, яке повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю. Підставою для збереження такого майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотання слідчого чи прокурора про арешт майна.

Оскільки з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий не звертався, вказане майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві у строк до 18-00 год. 31 липня 2015 р. повернути ОСОБА_3 вилучені під час обшуку грошові кошти в сумі 10450 грн. та належні йому банківські картки ПАТ «КБ «Приватбанк».

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає безумовному виконанню.

Слідчий суддя: