АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1509/14 Справа № 215/6126/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2014 року про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна в прибуток держави, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року було в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) про конфіскацію майна в прибуток держави, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , було відмовлено.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що оскільки заборона користування мобільним телефоном для засудженого встановлена Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25.12.2003 року № 275, а Законом України «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» від 08.04.2014 року засудженим дозволено вести телефонні розмови, у тому числі у межах рухомого (мобільного) зв`язку, тобто Законом, який має вищу юридичну силу над Правилами, не заборонено засудженим користуватися мобільними телефонами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, начальником Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Розгляд справи здійснити без присутності представника апелянта.

В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України, наказу ДПтС України від 25.12.2003 року № 275, при цьому суд не вказав жодного доводу, на підставі якого відмовив установі в клопотанні про конфіскацію майна в прибуток держави, окрім на посилання на зміни, внесені Законом України. Вказує, що оскільки Криворізька установа виконання покарань УДПС України в Дніпропетровській області (№ 3) відноситься до установ максимального рівня безпеки, засуджені не мають право зберігати при собі мобільні телефони. Адміністрація установи згідно з чинним законодавством та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонні розмови без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.102 Кримінально-виконавчого кодексу України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК України.

Із наданих матеріалів вбачається, що у посилці, переданій від ОСОБА_8 на ім`я засудженого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia Х1-01» з сім картою Лайф, про що працівниками Криворізької установи виконання покарань №3 28.08.2014 року складено відповідні акти про догляд посилки, вилучення заборонених предметів та протокол вилучення заборонених предметів.

Оскільки відсутні дані про те, що зазначені предмети були виявлені у засудженого ОСОБА_7 та зберігались ним в супереч встановленого законом порядку, колегія суддів вважає, що безпідставною є вимога Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію таких речей та предметів в порядку, передбаченому ч.7 ст.102 КПК України.

Крім того, слідчий суддя правильно застосував норми Кримінально-виконавчого кодексу України із змінами, внесеними Законом України від 08.04.2014 року, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконні нормативно-правові акти.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги є необгрунованими, а тому вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2014 року про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна в прибуток держави, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Судді