Справа №212/2871/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження №0000952 від 06.04.2015 року та №0001324 від 14.05.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 04.10.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 76 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 31.01.2009 року за постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 29.01.2009 року за амністією від 12.12.2008 року; 2) 11.09.2013 року Довгинцевським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 3) 14.10.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень; 4) 29.01.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік; 5) 12.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч. 2, 185 ч.2, 70 ч.4, 76 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2, 309 ч.2 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань №0000952 від 06.04.2015 року та №0001324 від 14.05.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засуджений, останній раз 12.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 309 ч. 2, 185 ч.2, 70 ч.4, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки знаходячись на волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та, маючи не погашену і не зняту в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення.

Так, ОСОБА_5 , повторно, 22 березня 2015 року, приблизно о 14 годин 00 хвилин, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , за згодою власника квартири гр. ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив, шляхом обману, під приводом користування, зловживаючи довірою потерпілого гр. ОСОБА_6 , заволодів паяльним пістолетом марки «Sturm» з приладдям для пайки, що знаходився у пластиковій валізі зеленого кольору, вартістю 676 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим завдав матеріального збитку потерпілому гр. ОСОБА_6 на суму 676 гривень.

ОСОБА_5 , повторно 14 травня 2015 року близько 13 години 40 хвилин, маючи намір на незаконне придбання наркотичних засобів для особистого споживання, без мети збуту, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , де у невстановленої слідством особи незаконно придбав медичний шприц об`ємом 2.0 мл., що містить рідину в кількості приблизно 1.5 мл. наркотичного засобу - опію ацетильованого за 150 гривень, після чого помістив придбаний медичний шприц із вмістом у свою сумочку чорного кольору, тим самим незаконно придбав наркотичну речовину та став в подальшому зберігати при собі як наркотик для власного вживання без мети збуту.

В той же день, 14 травня 2015 року о 14 годині 00 хвилин співробітниками Жовтневого РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, під час проведення огляду місця події в першому під`їзді між 2 та 3 поверхом будинку АДРЕСА_3 , у гр. ОСОБА_5 , із його сумочки чорного кольору було виявлено і вилучено медичний шприц ємкістю 2.0 мл., з рідиною коричневого кольору в кількості 1,4905г., що згідно висновку експерта № 58/10 - 351 від 21.05.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0509г., та яку ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав, як наркотик, для власного вживання, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях за ст.ст.190 ч.2, 309 ч.2 КК України в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та суду пояснив, поросив у сусіда паяльник для домашніх потреб та вирішив обернути паяльник на свою користь та не відавати. Паяльник відніс у ломбард та заклав за гроші. Перед потерпілим вибачився, частину грошових коштів відшкодував. Щодо вчинення кримінального правопорушення, що стосується наркотичних засобів вину також визнає повністю, кпив для власних потреб та був затриманий працівниками міліції. Готовий понести покарання за вчинене та призначити незначну міру покарання та залишити домашній арешт до набрання вироку законної сили.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи неявку потерпілого до суду для розгляду кримінального провадження, що належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 по епізоду злочинної діяльності від 22 березня 2015 року слід кваліфікувати за ст.190 ч.2 Кримінального кодексу України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 по епізоду злочинної діяльності від 14 травня 2015 року слід кваліфікувати за ст.309 ч.2 Кримінального кодексу України, незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року N 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» роз`яснено, що пунктом 1 частини першої статті 67 КК України передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК України . Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому суд не встановив, враховуючи положення вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, погоджуючись з позицією прокурора, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише у мовах ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті.

Відповідно до статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає за необхідне роз`яснити право ОСОБА_6 , що є потерпілим за кримінальним провадженням подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Оскільки ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 13 червня 2014 року за ст.185 ч.2 УК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття назначеного покарання звільнений з випробуванням з випробувальним строком 3 роки, здійснив кримінальні правопорушення (злочин) в період випробувального строку, то загальну міру покарання йому потрібно обрати по правилам ст.71 УК України, частково приєднав не відбуте покарання за попереднім вироком до нового призначеного покарання, що повинно бути призначеного за правила ч.1 ст.70 КК України.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню розподіляються між сторонами на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та визначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та визначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточно до відбуття ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1, 4 ст. 71 КК України до призначеного покарання, частково у виді одного року та двох місяців приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 12 червня 2014 року та остаточно до відбуття ОСОБА_5 визначити 4 (чотири) роки та 2 (Два) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дати початку виконання даного вироку.

Захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Роз`яснити право потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подати позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням (злочином).

Речові докази по кримінальному провадженню: паяльний пістолет в кейсі зеленого кольору марки «Sturm», що переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити правоволодівцю ОСОБА_6 ; медичний шприц об`ємом 2 мілілітра з рідиною коричневого кольору в кількості 1,4905 грами, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0509, журнал обліку наркотичних засобів №1894, порядковий №0589, знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету України судові витрати за проведення експертизи наркотичних засобів в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень 40 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1