справа №1-115/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Знам”янський міськрайонний суд
судді
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду міста Знам”янка Кіровоградської області кримінальну справу по
ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженець села Диківка
Знам»янського району Кіровоградської області,українець,громадянин
України,освіта вища,приватний підприємець,співмешкає,на утриманні двоє
неповнолітніх дітей,проживаючий в АДРЕСА_1,зареєстрований в АДРЕСА_2,раніше не
судимий,-
ст.172 КК України, -
фізичною особою-підприємцем,зареєстрованим державним реєстратором виконавчого
комітету Знам»янської міської ради 6 жовтня 1994 року,видом діяльності якого
роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого
асортименту,діяльність нерегулярного пасажирського транспорту,будучи
роботодавцем і являючись платником податків та інших обов»язкових
платежів,грубо порушив законодавство про працю при наступних обставинах.
приватним підприємцем,здійснюючи в приміщенні магазину «1+1» (магазин
№171),який розташований в АДРЕСА_3і належить йому на праві приватної
власності,підприємницьку діяльність у виді роздрібної торгівлі в не
спеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту,а саме торгівлю
продовольчими і промисловими товарами,використовував труд найманих
працівників,а саме ОСОБА_2.,з вересня 2007 року по лютий 2008 року та
ОСОБА_3.,з грудня 2007 року по лютий 2008 року,з якими мав усну домовленість.
усної домовленості,ОСОБА_2. працювала реалізатором в магазині «1+1» та
отримувала заробітну плату в розмірі 4% від реалізованої продукції,що складає
близько 200 грн. на місяць,ОСОБА_3. працювала реалізатором в магазині «1+1» та
отримувала заробітну плату в розмірі 4% від реалізованої продукції,що складає
близько 200 грн. на місяць,при цьому ОСОБА_2. та ОСОБА_3. працювали на
постійній основі на протязі вищевказаного періоду,по два два тижні у
місяць кожна, вказані кошти (заробітну плату) отримували готівкою, видача
коштів будь-якими бухгалтерськими документами не фіксувалася.
цьому,ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст.23,24 КЗпП Україні, трудову угоду в письмовій
формі з ОСОБА_2. і ОСОБА_3. не укладав, угоду в установленому законом порядку в
органах державної служби зайнятості не зареєстрував, відповідні записи про
трудову книжку не вносив.
труд ОСОБА_2. і ОСОБА_3., грубо порушуючи їх права, передбачені Конституцією
України та Законами України, відпусток їм ОСОБА_1. не надавав, відрахування у
відповідні фонди загальнообов'язкового державного соціального страхування не
труд найманих працівників та не оформивши з ними трудові відносини у
встановленому законом порядку, ОСОБА_1. грубо порушив вимоги ст.ст.43,45,46
Конституції України, якими передбачено право людини на належні, безпечні і
здорові умови праці, оплачувану щорічну відпустку, право на соціальний захист,
що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин,
а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, яке гарантується
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ і організацій, ст.ст.253-256 КЗпП
України та ст.ст.11,14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», згідно яких він повинен сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для фізичних осіб, працю яких
використовує на умовах трудового договору, що є гарантією отримання працівником
державного пенсійного забезпечення за віком.
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. свою вину в скоєному злочині визнав
повністю і суду пояснив,що дійсно,в кінці 2007 - на початку 2008 років,в його
магазині «1+1»,який розташований в селі Диківка Знам»янського району,підробляли
ОСОБА_2та ОСОБА_3 ,з якими він трудову угоду не вкладав,так як останні не мали
на це бажання,заробітну плату виплачував їм у розмірі 4% від реалізованого
товару - в середньому 200 грн. на
скоєному щиро кається,просить суд його суворо на наказувати.
відповідності з ч.3 ст.299 КПК України докази по справі судом не
досліджувалися, за згодою підсудного та прокурора, в зв»язку з тим, що ОСОБА_1.
обставини справи,викладені в обвинувальному висновку - не оспорює.
обвинувачення ніким із учасників судового процесу не оспорюється, суд вважає
вину підсудного ОСОБА_1. в скоєнні злочину,передбаченого ч.1 ст.172 КК
України,за ознаками:грубе порушення законодавства про працю - доведеною.
призначенні покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного підсудним умисного,закінченого злочину,який закон
класифікує як злочин невеликої тяжкості,особу ОСОБА_1що він раніше не
притягувався до кримінальної відповідальності,за місцем проживання
характеризується позитивно,займається суспільно-корисною працею,має на
утриманні двох неповнолітніх дітей.
обставин,які пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_1. суд відносить визнання
своєї вини,щире каяття в скоєному.
обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1. судом не встановлено.
тяжкість скоєного ОСОБА_1особу підсудного,наявність обставин,які пом»якшують
покарання і відсутність обставин,які обтяжують його покарання,суд вважає,що
виправлення ОСОБА_1. можливе без відбування покарання,застосувавши до
підсудного міру покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.323-324 КПК
України,суд, -
ОСОБА_1 визнати винним в
скоєнні злочину,передбаченого ч.1 ст.172 КК України і призначити покарання у
виді штрафу в сумі 510 грн.
Міру запобіжного заходу
відносно ОСОБА_1 - підписка про невиїзд - залишити без змін до вступу вироку в
подано апеляцію протягом 15-ти діб з моменту його проголошення
апеляційного суду Кіровоградської області.
Суддя
Знам»янського міськрайонного суду