Провадження № 1-кс/461/5706/14
УХВАЛА
іменем України
07.11.2014 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , участю скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим,у кримінальному провадженні № 0000188 від 17.09.2014 р., -

в с т а н о в и в:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся в суд із скаргою на постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000188 від 17.09.2014 р.
В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 24.09.2014 р. ОСОБА_3 звернувся з клопотанням №2 до слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , в якому просив на виконання вимог його заяви від 02.09.2014 р. згідно ст.55 КПК України, як потерпілий у кримінальному провадженні №0000188 від 17.09.2014 р., надати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого та постанову про визнання його потерпілим та про залучення до розслідування провадження, як потерпілого. 06.10.2014 р. під дверима власної квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 виявив підкинутий невідомий конверт в якому супровідний лист №1711-2779-вих.14 з постановою про відмову визнання його потерпілим за клопотанням №2 від 24.09.2014 р. у кримінальному провадженні №0000188 за ознаками злочину ч.1 ст.364 КК України. Дану постанову вважає незаконною, а бездіяльність слідчого протиправною, тому просить скаргу задоволити.
03.11.2014 р. скаржник ОСОБА_3 подав до суду зміни до скарги від 10.10.2014 р., згідно яких просить визнати бездіяльність слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 протиправною, та визнати його потерпілим, або зобов"язати слідчого слідчого винести постанову про визання його потерпілим чи вмотивовано відмовити у визаннні його потерпілим.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, надав письмові пояснення аналогічні до неї. Просить таку задоволити в повному обсязі.
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, однак його неявка не є перешкодою для розгляду вказаної скарги по суті, згідно ч. 2 ст. 306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Судом встановлено, що 24.09.2014 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , з клопотання № 2 від 24.09.2014 р. в якому просив долучити його до розслідування як потерпілого в дотримання ст.56, а особливо ч.2 п.4 КПК України та проводити допит слідчого ОСОБА_5 з участю ОСОБА_3 /а.с.2/.
Відповідно до листа слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , вбачається, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим та проведення допитів свідків ОСОБА_5 з його участю у кримінальних провадженнях №0000185 від 17.09.2014 р. за ч.1 ст.382 КК України, №0000186 від 17.09.2014 р. за ч.1 ст.367 КК України, №0000187 від 17.09.2014 р. за ч.1 ст.366 КК України, №0000188 від 17.09.2014 р. за ч.1 ст.364 КК України, №0000189 від 17.09.2014 р. за ч. 1 ст.358 КК України, прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання./а.с.2/.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З вищенаведеного випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, слідчий СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 мотивував її тим, що згідно звернення ОСОБА_3 від 02.09.2014 р. та в клопотанні від 24.09.2014 р. не зазначено жодних підстав, які свідчили б про те, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Однак при цьому, слідчим не взято до уваги ту обставину,що заява про кримінальне правопорушення була подана безпосередньо ОСОБА_6 , яке на думку скаржника, вчинене щодо нього, та не вчинено жодних дій, спрямованих на з"ясуваня питання завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням фізичної майнової або моральної шкоди. Отже, слідчий при розгляді клопотання обмежився лише дослідженням такого, не проаналізувавши інші матеріали кримінального провадження, зокрема заяву про вчинення злочину.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, оскільки обставини, наведені слідчим у оскаржуваній постанові не можна вважати очевидними та достатніми, та слідчим при цьому не вжито належних заходів для з`ясування факту завдання шкоди ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням, а тому дану постанову слід скасувати, зобов`язавши слідчого повторно розглянути клопотання № 2 ОСОБА_3 від 24.09.2014 року у кримінальному провадженні № 0000188 від 17.09.2014 р. та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову про визання його потерпілим чи вмотивовано відмовити у визаннні його потерпілим, копію якої направити ОСОБА_3 в порядку та в строки визначені у КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги, даний перелік є вичерпним. Тому, виходячи з цього, вимога скаржника ОСОБА_3 щодо визнання протиправною бездіяльності слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000188 від 17.09.2014 р., щодо недотримання вимог п.2 ст.55 КПК України не підлягає до задоволення, оскільки її задоволення в цій частині буде суперечити вищенаведеним нормам КПК України.
Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 24.09.2014 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000188 від 17.09.2014 р.
Зобов`язати слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000188 від 17.09.2014 р., та за результатами розгляду клопотання винести мотивовану постанову про визнання його потерпілим чи вмотивовано відмовити у визаннні його потерпілим, копію якої направити ОСОБА_3 в порядку та в строки визначені діючим законодавством.

В решті частин вимог скарги - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1