Справа № 466/5636/13-к
УХВАЛА

Іменем України

18 грудня 2013р. слідчий суддя
Шевченківського районного суду
м.Львова Ковальчук О.І. при секретарі
Харечка І.Я., за участю скаржника
ОСОБА_1, прокурора Дудко Д.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову
про відмову у визнанні потерпілим по
кримінальному провадженню № 00000017
від 22.11.2012р. за ознаками кримінальних
правопорушень, передбачених ст..ст. 364
ч.1, 366, ч. 1, 175 ч. 1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на
постанову начальника відділу
процесуального керівництва досудовим
розслідуванням та підтримання
державного обвинувачення у
кримінальних провадженнях слідчого
відділу слідчого управління
прокуратури Західного регіону України
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Верцімаги М. про відмову
у визнанні потерпілим у кримінальному
провадженні, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань №
00000017 від 22.11.2012р.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що
постанова про відмову у визнанні його
потерпілим у кримінальному
провадженні є необґрунтована, винесена
з порушенням процесуальних та
матеріальних норм права, без
всебічного, повного дослідження всіх
обставин кримінального провадження,
без оцінки поданих ним доказів.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1
підтримав у повному її обсязі та просив
її задовольнити.

Прокурор Львівської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері Західного регіону Дудко
Д.О. проти задоволення скарги
заперечив.

Заслухавши пояснення заявника, думку
прокурора, дослідивши матеріали
скарги, суд вважає, що скарга не
підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України -
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено,
що прокурор, керівник органу
досудового розслідування, слідчий
зобов'язані всебічно, повно і
неупереджено дослідити обставини
кримінального провадження, виявити як
ті обставини, що викривають, так і ті, що
виправдовують підозрюваного,
обвинуваченого, а також обставини, що
пом'якшують чи обтяжують його
покарання, надати їм належну правову
оцінку та забезпечити прийняття
законних і неупереджених
процесуальних рішень.

Згідно п. 5 ч.1 ст.303 КПК України - на
досудовому провадженні можуть бути
оскаржені такі рішення, дії чи
бездіяльність слідчого або прокурора:
4) рішення прокурора, слідчого про
відмову у визнанні потерпілим - особою,
якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що 12 липня 2013р.
начальником відділу процесуального
керівництва досудовим розслідуванням
та підтримання державного
обвинувачення у кримінальних
провадженнях слідчого відділу
слідчого управління прокуратури
Західного регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
Верцімагою М. винесено постанову про
відмову у визнанні ОСОБА_1 потерпілим у
кримінальному провадженні № 00000017
від 22.11.2012р.

У вищезазначеній постанові зазначено,
що слідчим відділом слідчого
управління прокуратури Західного
регіону України з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
здійснюється досудове розслідування у
кримінальному провадженні № 00000017
від 22 листопада 2012 року стосовно
службових осіб СБ України та
Управління СБ України у Львівській
області, за ознаками кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст. 364
ч.1, 366, ч. 1, 175 ч. 1 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України
доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 55 КПК України
потерпілим у кримінальному
провадженні може бути фізична особа,
якій кримінальним правопорушенням
завдано моральної, фізичної або
майнової шкоди, а також юридична особа,
якій кримінальним правопорушенням
завдано майнової шкоди.

Потерпілий від кримінального
правопорушення, як і решта учасників
кримінального провадження має право на
те, щоб його законні інтереси були
забезпечені.

Вважаю, що для визнання особи
потерпілою достатньо мати докази, які
свідчать про те, що діяння підпадає під
ознаки кримінального правопорушення,
передбаченого однією із статтей
особливої частини Кримінального
Кодексу, саме цим кримінальним
правопорушенням заподіяно певну
шкоду, вказану в законі, існує
причинний зв'язок між даним
кримінальним правопорушенням і
моральною, фізичною або майновою
шкодою, що настала.

Досудовим розслідуванням та під час
розгляду скарги слідчим суддею
встановлено, що заява ОСОБА_1 не містить
очевидних та достатніх даних про
завдання йому моральної та майнової
шкоди, а тому відсутні підстави про
визнання його потерпілим у даному
кримінальному провадженні

Слідчим суддею також встановлено, що
кримінальне провадження № 00000017
від 22.11.2012р. - закрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України
скарги на рішення, дії чи бездіяльність
слідчого чи прокурора розглядаються
слідчим суддею місцевого суду згідно з
правилами судового розгляду,
передбаченими статтями 318-380 цього
Кодексу, з урахуванням положень цієї
глави.

Враховуючи вищенаведене, на підставі
даних отриманих в ході судового
розгляду скарги та беручи до уваги, що
кримінальне провадження № 00000017
від 22.11.2012р. на даний час закрито,
керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову про відмову у визнанні
потерпілим по кримінальному
провадженню № 00000017 від 22.11.2012р. -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ковальчук О. І.