Справа № 169/38/15-к
Провадження № 1-кп/169/10/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2015 року смт.Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно - технічною освітою, не працюючої, неодруженої, не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
06 листопада 2014 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті будинку, що по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, таємно викрала із гаманця ОСОБА_4 належну їй банківську карту «Приватбанку», видану на її ім`я, та приблизно о 10:20 год. того ж дня, перебуваючи біля приміщення «Приватбанку», що по вул. Ковельській в смт. Турійськ, через банкомат шляхом введення відомого їй пін-коду, провівши транзакцію по зняттю готівки в сумі 300 грн. з належної ОСОБА_4 банківської карти «Приватбанку», таємно викрала вказану суму грошей, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 13 листопада 2014 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті будинку, що по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, повторно таємно викрала із гаманця ОСОБА_4 належну їй банківську карту «Приватбанку», видану на її ім`я, та впродовж 13-15 листопада 2014 року, продовжуючи свої протиправні дії, діючи з єдиним умислом, спрямованим на викрадення грошових коштів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 через банкомати, що по вул. Луцькій в смт. Турійськ шляхом введення відомого їй пін-коду, провівши транзакцію по зняттю готівки в сумі по 200 грн. з належної ОСОБА_4 банківської карти «Приватбанку», та розраховуючись за покупки в магазинах продовольчих товарів, що по вул. Мисливській, 24 та по вул. Горького,2 в смт. Турійськ, через термінал шляхом введення відомого їй пін-коду, провівши транзакцію з належної ОСОБА_4 банківської карти «Приватбанку» на суму 269.45 грн., 24, 50 грн. 94.30 грн., 92.60 грн., 225.40 грн. та 63.80 грн. відповідно, повторно таємно викрала 1170.05 грн., чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна та за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

19 січня 2015 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно з якою ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, що передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 просила затвердити угоду, повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, та пояснила, що вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, який буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду, пояснила, що позиція її добровільна, вона розуміє наслідки угоди.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди на умовах, викладених у ній.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочини, передбачені ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, є злочинами середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченої ОСОБА_5 слідує, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачена погодилася на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане, повно і всебічно з`ясувавши обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до вимог ст. 94 КПК України наявні в матеріалах провадження докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , та про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання із застосуванням ст. ст. 70, 75, 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 471, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 19 січня 2015 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази: банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_1 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий (підпис)

Суддя Турійського районного суду ОСОБА_1