Сколівський районний суд Львівської області
ВИРОК
іменем України
Справа № 453/354/15-к
№ провадження 1-кп/453/33/15
29.04.2015 року м. Сколе
Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх представника адвоката ОСОБА_8
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,
ОСОБА_4 25.02.2015 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, в приміщенні дошкільного закладу «Теремок» по вул. С. Стрільців у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, висловлюючись нецензурними словами, вчинив конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого, проявляючи особливу зухвалість умисно наніс ОСОБА_6 один удар правою ногою по її лівій нозі та один удар кулаком по голові, спричинивши їй згідно висновку експерта № 22 від 03.03.2015 року легке тілесне ушкодження, а ОСОБА_7 , під час цього ОСОБА_4 наніс один удар шваброю для миття підлоги в пах, чим заподіяв їй згідно висновку експерта № 21 від 03.03.2015 року легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю та пояснив, що 25.02.2015 року приблизно о 15 годині 20 хвилин він, перебуваючи у приміщенні дошкільного закладу «Теремок» по вул. С. Стрільців у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, намагався з`ясувати стосунки із своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , з якою у нього виник конфлікт, під час якого він вдарив її по нозі та голові. В даний конфлікт втрутилась ОСОБА_7 , якій він також наніс один удар шваброю для миття підлоги по нозі. На даний час він кається у скоєному, просить його суворо не карати, обіцяє виправитись та у подальшому такого більше не вчиняти. Цивільний позов не визнав частково.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що 25.02.2015 року приблизно о 15 годині 20 хвилин вона перебувала на робочому місці в приміщенні дошкільного закладу «Теремок» по вул. С. Стрільців у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, куди до неї прийшов її колишній чоловік ОСОБА_4 , з яким у неї виникла суперечка, яка переросла у конфлікт, під час якого нецензурно висловлюючись у її адресу ОСОБА_4 вдарив її ногою по лівій нозі, після чого наніс удар кулаком по голові. На її крик прибігла ОСОБА_7 , яка втрутилась у конфлікт.
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що вона, 25.02.2015 року приблизно о 15 годині 20 хвилин, перебуваючи на робочому місці - дошкільному закладі «Теремок» по вул. С. Стрільців у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області, приблизно о 15 годині 20 хвилин почула крик ОСОБА_6 , який доносився з кухні, куди вона, ОСОБА_7 , зайшла разом з іншими працівниками та побачила ОСОБА_4 , котрий нецензурно висловлюючись в адресу ОСОБА_6 наносив останній удари. На її зауваження припинити такі дії, ОСОБА_4 наніс їй один удар шваброю для миття підлоги в пах.
Ураховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.
ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості.
За місцем проживання характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді обмеження волі, ураховуючи те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, висловив жаль з приводу вчиненого, суд дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, поклавши на нього обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись туди для реєстрації.
Речовий доказ дерев`яну палицю довжиною 72 см та діаметром 2,5 см, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області слід знищити.
Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити
частково, а саме: в частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1500 гривень, що документально підтверджені квитанціями до прибуткового касового ордеру № 18 від 16.03.2015 року, № 20 від 18.03.2015 року; № 32 від 29 квітня 2015 року, в частині стягнення моральної шкоди, з урахуванням глибини та тривалості фізичних і душевних страждань, вимог розумності і справедливості, 2000 гривень на кожного.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Процесуальних витрат по справі немає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити покарання - два роки обмеження волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді двох років обмеження волі з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації у зазначені органи.
Цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень та 750 (сімсот п`ятдесят) гривень судових витрат, пов`язаних з отриманням правової допомоги.
Стягнути з ОСОБА_4 у користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень та 750 (сімсот пятдесят) гривень судових витрат, пов`язаних з отриманням правової допомоги.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Речовий доказ дерев`яну палицю довжиною 72 см та діаметром 2,5 см, яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сколівського РВ ГУ МВСУ у Львівській області - знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя