Справа № 149/3410/14-к
Провадження №1-кп/149/19/15
Номер рядка звіту 43
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
14.01.2015 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою - АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта середня, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст. 336 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2014 року за № №0000309,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 з 03.03.2003 по теперішній час перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.

ОСОБА_5 , являючись військовозобов`язаним, та у зв`язку із умовами особливого періоду у державі та оголошенням часткової мобілізації до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 21.07.2014 № 607/2014, зобов`язаний з`явитися на збірний пункт військового комісаріату у строки, зазначені в отриманій ним повістці.

Так, військовозобов`язаний ОСОБА_5 31.07.2014 пройшов обстеження та медичний огляд військово-лікарською комісією, за рішенням якої він визнаний за станом здоров`я придатним до військової служби та його було включено у список особового складу команди № НОМЕР_1 сформованої ІНФОРМАЦІЯ_3 та призвано на військову службу за мобілізацією до в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_3 .

Всупереч вимог ст. 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та вимог ст.ст. 1, 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ОСОБА_5 , не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, розуміючи, що військова частина до якої він був мобілізований, може в подальшому вибути в зону проведення АТО та приймати участь у бойових діях, достовірно знаючи, що йому необхідно з`явитись до військового комісаріату під час мобілізації, знаючи про призов, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, 31.07.2014 отримавши під розпис повістку про прибуття з відповідними речами на пункт збору до Хмільницького ОРВК, який знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вул. Леніна, 52, яку йому вручив старший офіцер групи Хмільницького ОРВК ст. лейтенант ОСОБА_6 , у визначений в повістці час о 10:00 1 серпня 2014 року не прибув, та не повідомив причин свого неприбуття.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", ст. ст. 1, 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не маючи наміру 1 серпня 2014 року о 10.00 з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , з метою ухилитись від призову на військову службу за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, діючи з прямим умислом, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені зазначеного злочину визнав повністю та показав, що він по телефону був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Коли він туди з"явився, то пройшов медичний огляд і був визнаний придатним до військової служби. Після цього йому офіцер вручив повістку про мобілізацію та про необхідність з"явитися з речами для відправки до військової частини на 10 годину 1 серпня 2014 року. Проте він не з"явився ні на 10 годину ні на 14 годину 1 серпня 2014 року, коли від воєнкомату віправлявся автобус з мобілізованими. Не з"явився тому, що необхідно було батька доставити до лікарні, який хворий на цукровий діабет. Докази цього надати не може і клопотання також заявляти з цього приводу не буде. Причини свого не прибуття за мобілізацією працівників воєнкомату не повідомив. Він проживає у Хмільнику і перебуває у цивільному шлюбі, дітей неповнолітніх немає. Батько проживає в с. Томашпіль. Він його доглядає разом з сестрою, яка проживає у м. Хмільнику і працює в санаторії. Біля року не працює, їздить на роботу у м. Київ. Після цього у воєнкомат не приходив. Розуміє, що ухилився від мобілізації і порушив закон, але готовий відбути в зону АТО. У вчиненому розкаюється.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_5 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочинів доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений ОСОБА_5 надав чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, вказуючи на способи, мотиви його вчинення. Надані обвинуваченим покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплюються складом злочину передбаченого ст. 336 КК України, а тому суд кваліфікує його за ст. 336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 ККУкраїни, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді п"яти років позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробовуванням тривалістю три роки, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обиралися, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого не має.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-29, 100, 349, 369-371, 373-375, 392-395 КПК України, ст.ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, 336 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченому ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді п"яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з"являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1