Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/189/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіровограда кримінальне провадження № 0001326 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2014 року.

Цим вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта базова середня, який не одружений, не працює, не має місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого:

- 11.03.2003 року Світловодським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 26.09.2007 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 22.04.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 24.06.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 України до 2 років позбавлення волі. Звільнений 13.05.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 07.08.2011 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання умовно з іспитовим строком на 2 роки та штрафом 680 грн.,-

засуджено до покарання: - за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; - за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; - за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбуття призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Кримінальне провадження розглянуто з участю прокурора ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за таких обставин.

14.08.2014 року приблизно о 11 год. у ОСОБА_6 , який знаходився поблизу будинку № 127 по вул. Кошового м. Світловодська Кіровоградської області, раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення мобільного телефону «Nокіа X2», який тримала в руці сидячи на присядках ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до раніше знайомої ОСОБА_8 , діючи повторно, ривком вихопив із її руки мобільний телефон «Nокіа X2», вартістю 566 грн., із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 16 грн.

З відкрито викраденим чужим майном, ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 582 грн.

15.08.2014 року в денний час, у ОСОБА_6 , який на законних підставах перебував в квартирі АДРЕСА_1 , раптово виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в одній із кімнат даної квартири, ОСОБА_6 переконавшись, що його дії ні ким не замічені, в шафі виявив та повторно, таємно викрав: чотири медалі «За перемогу над Німеччиною 1941-1945 рік»; «40 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні»; «30 років Перемоги у Великій Вітчизняній війні»; «70 років Збройних сил СРСР» та два ордени: «Орден Вітчизняної війни II ступеню», «Орден за відвагу», загальною вартістю 680 грн.

З викраденим ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 680 грн.

25.08.2014 року приблизно о 11 год. у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме корови, що перебувала на пасовищі та була припнута кілком.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переконавшись, що його дії ні ким не замічені, ОСОБА_6 підійшов до корови чорно-білої масті «Голштиської породи» , вийняв кілок із землі, та повторно, таємно викрав корову, відвівши її від череди з метою продажу.

З викраденим ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 6240 грн.

27.08.2014 року приблизно о 12 год. у ОСОБА_6 , який тимчасово проживав у будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел на таємне викрадення майна господарки будинку ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 зайшов в одну з кімнат будинку, де побачив мобільний телефон «Нокіа-206». Упевнившись, що його дії ніким не замічені, ОСОБА_6 зі столу повторно, таємно викрав мобільний телефон «Нокіа-206», вартістю 594 грн. із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 40 грн.

З викраденим ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 652 грн.

02.09.2014 року в ранковий час, під час вживання алкогольних напоїв разом із ОСОБА_12 , на території дачної ділянки № НОМЕР_1 сектору № 2 СТ «Граніт», розташованої в с. Власівка м. Світловодська Кіровоградської області, ОСОБА_6 побачив газовий балон, ємкістю 40 л та телевізор «Нуndау», які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 03.09.2014 року ОСОБА_6 проник в дачний будинок АДРЕСА_4 , звідки повторно, таємно викрав газовий балон, ємкістю 40 л та телевізор «Нуndау HU ТV2170».

З викраденим ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 680 грн.

13.09.2014 року приблизно о 13 год. ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна проник в будинок АДРЕСА_5 . Переконавшись в тому, що його дії ні ким не замічені, ОСОБА_6 , повторно, таємно викрав телевізор «Електрон», відеомагнітофон «ВВК DVD 457 SI», а з території домоволодіння викрав драбину з нержавіючого металу висотою 2,5 м та металеву тачку.

З викраденим ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 1773 грн.

14.09.2014 року приблизно о 17 год. ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна, проник в будинок АДРЕСА_6 . Переконавшись в тому, що його дії ні ким не замічені, ОСОБА_6 , повторно, таємно викрав телевізор «LG 21SА3RQ», вартістю 1759 грн.

З викраденим ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 1759 грн.

У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_15 не заперечує фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, просить постановити новий вирок, яким пом`якшити призначене йому покарання або призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що протягом досудового і судового слідства винуватість свою визнав повністю, щиро розкаявся у вчинених злочинах, сприяв їх розкриттю, не намагався уникнути відповідальності за вчинене, внаслідок чого, за його згодою та згодою інших учасників процесу, суд дослідив докази відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Єдиною обставиною, яка обтяжує покарання визнано судом, що злочин він вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Проте, на думку апелянта, це ніяким чином не вплинуло на його дії та на їх суспільну небезпечність. При призначенні покарання судом першої інстанції не враховано стан його здоров`я, а саме наявність тяжких хвороб.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляції, посилаючись на законність вироку суду, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ч. 3 ст. 349, ст. 394, ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Допитаний судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що за обставин, викладених в обвинуваченні, 14.08.2014 року в денний час відкрито викрав у ОСОБА_8 мобільний телефон «Нокіа», який цього ж дня продав.

15.08.2014 року в кватирі ОСОБА_16 , з шафи викрав медалі та ордени, які в подальшому продав.

25.08.2014 року на вул. Проектній м. Світловодська, на пасовищі вкрав корову чорно-білої масті, а потім продав за оголошенням.

27.08.2014 року в будинку АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав, зі столу викрав мобільний телефон «Нокіа».

03.09.2014 року проник в дачний будинок, розташований в сел. Власівка, звідти викрав телевізор та газовий балон.

13.09.2014 року проник в будинок АДРЕСА_5 , звідти викрав телевізор, відеомагнітофон, а з території домоволодіння викрав драбину та металеву тачку. Викрадені речі продав особам циганської національності.

14.09.2014 року проник в будинок АДРЕСА_6 , звідти викрав телевізор марки «LG», який продав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, крім його показань в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які судом першої інстанції за згодою учасників судового розгляду досліджено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та ніким не оскаржено.

Враховуючи положення диспозиції зазначеної норми кримінального процесуального закону та вимоги ч. 2 ст. 394 КПК України, колегія суддів не входить в обговорення доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що його вина доказана повністю, а дії за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфіковано правильно як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено з дотриманням вимог статей 50, 65 КК України, а тому підстав для його пом`якшення та задоволення апеляції обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчиненні ОСОБА_6 кримінальні правопорушення відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних злочинів різної тяжкості, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не працює, не одружений, є особою, яка не має постійного місця проживання, страждає на тяжкі захворювання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції визнано його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом визнано скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, тяжкість його захворювань, визнання ним своєї винуватості, а також те, що тяжкі наслідки від злочинів не наступили, прийнявши до уваги обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, так як він вперто не бажає стати на шлях виправлення, а вчинення кримінальних правопорушень розцінює як засіб до існування, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку як особи. При цьому, суд за видом і розміром призначив обвинуваченому мінімальні покарання у виді позбавлення волі, встановлені санкціями частин статей за якими його визнано винним. Остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено судом покарання на підставі ст. 70 КК України, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Застосовуючи зазначений принцип при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання, судом також ще раз належно враховано обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також стан його здоров`я.

Таким чином, на переконання колегії суддів, при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції в повній мірі ураховано, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого та стан його здоров`я, а отже належно враховано всі обставини, на які в апеляції посилається обвинувачений.

Обране обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України за своїм видом і розміром відповідає меті покарання і засадам його призначення, є не тільки обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, але й є справедливим.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання, тому апеляцію обвинуваченого залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

На підставі викладеного та керуючись статтями 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_6 , залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4