Справа № 545/895/15-к
Провадження № 1-в/545/187/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2015 року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі: головуючої судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації: ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області спільне подання Божковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зарічне Кустанайського району Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянина України, раніше судимого 26.02.2010 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.2 КК України до 5 років п/волі, на підставі ст..75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

Засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2012 року за ст.125 ч.2, ст..71 КК України до 5 років 6 місяців п/волі .

ВСТАНОВИВ:
Божківська виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вказавши, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі та відбув 1/2 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому адміністрація клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 за ст. 81 КК України..

В судовому засіданні представник адміністрації подання підтримав та прохав його задовольнити. Прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що засуджений за час відбування покарання не довів своє виправлення і тому не заслуговує на застосування до нього умовно дострокового звільнення.

Суд, заслухавши пояснення представника адміністрації, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання адміністрації Божківської ВК №16 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 1/2 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_5 раніше судимий вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2010 року за ст.185 ч.2 КК України до 5 років п/волі , на підставі ст..75 КК України звільнений з іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та в період іспитового строку скоїв новий злочин проти особи, за який був засуджений вироком колегії суддів Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.10.2012 року за ст.125 ч.2, ст..71 КК України до 5 років 6 місяців п/волі . Згідно вироку вбачається , що 14.05.2012 року близько 13.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , почув від малолітнього сина ОСОБА_6 , що його співмешканка ОСОБА_7 зачинилась із сусідом ОСОБА_8 у домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 попрямував до вказаного домоволодіння, щоб перевірити слова сина та забрати свою співмешканку. Побачивши, що ОСОБА_7 напівроздягнена знаходиться в будинку ОСОБА_9 , який зачинено з середини, ОСОБА_5 на грунті ревнощів пішов до себе додому, де взяв пластикову пляшку з бензином, та повернувся до домоволодіння ОСОБА_9 . Коли ОСОБА_7 вийшла з будинку, ОСОБА_5 бризнув на неї бензином, після чого запалив бензин на одязі потерпілої. Почувши крик потерпілої, ОСОБА_5 потушив вогонь на тілі ОСОБА_7 . В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді опіків голови, шиї, тулубу, правого плеча, передпліччя, кисті 3 АБ ступеню 12 %, які висновком експерта № 817 від 15.06.2012 року віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, раніше ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти особи 29.09.2006 року Кіровоградським районного суду за ст.121 ч.1 КК України.

Встановлено, що засудженим відбуто половину призначеного строку покарання - 2 роки 10 місяців.

Як вбачається з матеріалів подання та матеріалів особової справи, під час перебування в Кіровоградському СІЗО засуджений характеризувався посередньо, потребував психологічного супроводу, як схильний до членоушкодження.

Під час перебування в Божківській ВК № 16 лише за останній період відбування покарання мав одне заохочення , стягнень не мав.. Згідно характеристики засудженого від 12.10.2013 року, від 28.03.2014 року, яка міститься в матеріалах особової справи ( особова справа а.69 , 74 ) засуджений характеризується посередньо, у відношенні до представників адміністрації установи ставиться посередньо, у відношенні до інших засуджених корисливий, егоїстичний; слабовільний, боягузливий, на заходи виховного характеру реагує повільно, активної участі у суспільному житті відділення не приймає., не став на шлях виправлення. Тобто вищезазначене свідчить, що відбувши строку покарання фактично два роки засуджений на шлях виправлення не став.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 у зв`язку із недосягненням ступеню виправлення за час відбування покарання неодноразово відмовляли в застосуванні пільг у вигляді переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегши ними умовами тримання та в заміні невідбутої частини покарання на більш м`яке . Згідно психологічних характеристик на засудженого, в тому числі і з останньої ( особова справа а.89) ОСОБА_10 потребує постійного і надмірного контролю, необхідно стимулювати активність, у відношеннях - конфліктний, з ним потрібно бути надмірно вимогливим.

Із наступної характеристики на засудженого, яка була надана 4.03.2015 року фактично перед направленням до суду матеріалів про умовно - дострокове звільнення особи, вбачається, що засуджений характеризується позитивно .

Встановлено, що засуджений був учасником диференційованого виховного впливу « Правова просвіта», « Духовне відродження», « Фізкультура і спорт» . Отримав повну середню освіту в Божківському навчально-виховному комплексі. Згідно додатку до атестату про повну середню освіту ОСОБА_5 закінчив Божківський навчально-виховний комплекс з середнім балом - 4,7, більшість отриманих балів - 4 ( за 12-ти бальною системою оцінювання знань), що свідчить про посереднє відношення до навчання.

Докази в підтвердження того факту, що засуджений приймав активну участі в громадській діяльності та самодіяльних організаціях колективу засуджених в матеріалах особової справи відсутні.

Не привів переконливих доводів про твердий намір засудженого стати на шлях виправлення і представник адміністрації ВК в судовому засіданні та зазначив, що відносно засудженого було застосовано лише одне заохочення у вигляді подяки у зв`язку із його належною поведінкою , фактів сумлінної поведінки та ставлення до праці в період , що передував до застосування заохочення відносно засудженого адміністрацією ВК № 16 встановлено не було, вважає, що саме з цього часу ОСОБА_11 і став на шлях виправлення..

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, той факт, що відбувши половину призначеного строку покарання засуджений мав лише одне заохочення, застосоване незадовго перед направленням матеріалів до суду та виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.

Таким чином, суд вважає, що наведені обставини не можуть свідчити про виправлення засудженого, його сумлінну поведінку та чесне ставлення до праці та навчання, за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст..539 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання Божківської виправна колонія УДПтСУ в Полтавській області (№ 16) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1