Справа № 357/7949/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/759/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 08.07.2015

УХВАЛА
Іменем України
08 липня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 001177 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд першої інстанції мотивував тим, що у обвинувальному акті в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, міститься виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та правову кваліфікацію його дій, однак обвинувачення ОСОБА_7 не висунуте.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд обвинувального акта в суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказане рішення суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. У обвинувальному акті після викладу фактичних обставин зазначено «Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_9 вчинив…». Зазначене свідчить про наявність у обвинувальному акті висунутого ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні злочину. Окрім того, підтвердженням відповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.13 про проведення підготовчого засідання у даному кримінальному провадженні, яка не була скасована, та в якій зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Однак судом дані факти залишено поза увагою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, думку обвинуваченого, який покладався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до ч. 2 ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, зокрема, обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення. Обвинувальний акт містить лише виклад фактичних обставин, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та правову кваліфікацію його дії.

Доводи апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті після викладу фактичних обставин справи міститься формулювання обвинувачення висунутого ОСОБА_7 є необґрунтованими. Оскільки, як вбачається з обвинувального акту, після викладу фактичним обставин, зазначено кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України, однак саме формулювання обвинувачення відсутнє.

Також, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України підтверджується ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 05.06.13 року про проведення підготовчого судового засідання, в зв`язку з наступним.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2015 року було скасовано вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 та призначено у кримінальному провадженні новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Однією з підстав скасування вироку була невідповідність обвинувального акту відносно ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України, зокрема відсутність належним чином сформульованого обвинувачення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованими та звертає увагу на ту обставину, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні старшого прокурора прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/
Копія вірна: суддя Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_2