АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
24 червня 2015 року м. Полтава

Я, суддя-доповідач колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2015 року відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_4 визнано невинуватою та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 190 КК України..

На судове рішення прокурором подана апеляційна скарга.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам, статті 396 КПК України, приходжу до висновку про необхідність залишити їх без руху, виходячи з наступного.

Приписами ст.396 КПК України визначені вимоги до апеляційної скарги. Зокрема, передбачено, що в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу про дослідження доказів.
Суд апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони встановлені судом першої інстанції не повністю або з порушенням , та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового розгляду заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Апеляційний розгляд згідно з ч. 1 ст. 405 КПК України здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції, з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З наведеного слідує, що апеляційний суд без проведення безпосереднього дослідження доказів під час апеляційного розгляду кримінального провадження позбавлений процесуальної можливості дати іншу оцінку доказам, ніж її дав суд першої інстанції.
У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку суду та просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_4 винною за ч. 4 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому прокурор, обґрунтовуючи апеляційні вимоги , вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, зокрема, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на висновки суду, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; показання потерпілих, свідків та письмові матеріали кримінального провадження досліджені неповно, однобічно.
Однак клопотання про дослідження доказів, з посиланням , які саме докази , на думку прокурора, судом не досліджені чи досліджені не повністю, враховуючи його твердження про неповноту судового розгляду, апеляційна скарга не містить.
Така апеляційна скарга не відповідає вимогам закону.
Враховуючи наведене, апелянту необхідно усунути недоліки апеляційної скарги, а саме вказати які саме докази,на думку прокурора, на підтвердження його апеляційних вимог, необхідно дослідити в апеляційній інстанції.

В зв`язку з цим апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.399 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 15 квітня 2015 року відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 190 КК України залишити без руху та встановити 10-ти денний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_2