Провадження №1-кп/761/138/2015
В И Р О К

іменем України

27 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005180 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зорон Комсомолобарського району, республіка Таджикистан, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, не працює, без місця реєстрації, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20 січня 1982 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ст. 46-1 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 2 роки; 15 березня 1983 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 81 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 3 роки; 25 серпня 1983 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 8 років; 22 жовтня 1992 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 2 роки; 04 травня 1998 року Мінським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 3 ст. 193, ст. 208 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк 13 років, згідно постанови Білоцерківського міського суду Київської області від 30 листопада 2001 року вважається засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 276, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст. 304, ч. 3 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 12 років; 05 липня 2002 року Ірпінським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 393, 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 9 місяців,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 приблизно на початку квітня 2014 року в невстановлений слідством час перебував в центральній частині міста Києва, а саме в невстановленому слідством місці по вул. Хрещатик. Проходячи по вказаній вулиці в одному із сміттєвих баків ОСОБА_4 помітив предмети в кількості десяти штук, які були ззовні схожі на патрони. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 підняв із сміттєвого баку вказані предмети ззовні схожі на патрони та помістив до кишені штанів, в які був одягнений, після чого почав їх незаконно зберігати при собі. Утримуючи вказані патрони ОСОБА_4 переніс їх до підвалу будинку в якому проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 22 травня 2014 року.

22 травня 2014 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_4 , утримуючи при собі предмети ззовні схожі на патрони, перебував поряд з будинком № 4-А по вул. Салютній у м. Києві, де був зупинений працівниками міліції, якими в подальшому було виявлено та вилучено у ОСОБА_4 10 предметів ззовні схожих на патрони, які останній незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № 432 від 26.05.2014 надані на дослідження 10 предметів ззовні схожі на патрони, що були вилучені 22.05.2014р. у ОСОБА_4 , є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме мисливськими патронами калібру 7,62x39, що споряджені оболонковими кулями. Надані для дослідження патрони придатні для стрільби. Надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом на Луганському патронному заводі у 1997 році.

Таким чином, ОСОБА_4 придбав, носив та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду надав показання, що дійсно, на початку квітня 2014 року він знайшов у центральній частині міста Києва патрони, які переніс до будинку де він проживав, з метою в подальшому їх здати як металобрухт, так як у нього було тяжке матеріальне становище. У травні 2014 року біля будинку його зупинили працівники міліції, які ці патрони у нього вилучили.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого, його вік, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, яке є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки у відповідності до п.2,3,4 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази - бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї, а саме мисливські патрони калібру 7,62 х 39, які передані на зберігання до камери схову УМЗ ГУМВС України в м. Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 393 грн. 12 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя