Справа № 1-298/12
Провадження № 1/727/25/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2013 року Шевченківський районний суд міста Чернівці в складі :

головуючого-судді Літвіновій О.Г.

при секретарі Чубрей А.В.

з участю прокурора Кукурудзяк В.С.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована приватним підприємцем, має на утриманні неповнолітню та повнолітню дитину, раніше не судиму,

в скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 190 ч. 4, 357 ч.3, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудна ОСОБА_3, на початку жовтня 2011 року, знаходячись в приміщенні готельного комплексу Преміум за адресою м.Чернівці, вул. Головна, 124-Б, де на той час працювала, умисно, таємно, з метою подальшого використання з сейфа викрала паспорт громадянина України на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, серія КР № 406904 виданий 09.03.1999 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області. Після цього, шляхом вклеювання своєї фотокартки замість фотокартки ОСОБА_4 на 1 та 3 сторінку вказаного вище паспорту, підробила паспорт громадянина України на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, серія КР № 406904 виданий 09.03.1999 року Першотравневим РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Далі, 17.10.2011 року ОСОБА_3 прийшла до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу за адресою м.Чернівці. вул. Головна, 6/12 та надала приватному нотаріусу ОСОБА_5 підроблений паспорт громадянина України на імя ОСОБА_4 з метою отримання довіреності. Після цього, замовила виготовлення довіреності від імені ОСОБА_4, якою уповноважила себе ОСОБА_3 бути представником ОСОБА_4 у всіх без винятку установах, організація та розпоряджатись всім руховим та нерухомими майном, яке належить ОСОБА_4, поставивши підпис та рукописний текст, а саме Феденець Тетяна Миколаївна в довіреності серії ВРН 892914 від 17.10.2011 року зареєстрованому в реєстрі за №5053, який згідно висновку експерта №0281-К,285-К від 14.03.2012 року виконаний ОСОБА_3

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 свою вину визнала частково, саме ст. 358 ч.1 та 358 ч.4 КК України, в решті предявленого обвинувачення не визнала та пояснила, що вона протягом тривалого часу працювала в готельному комплексі Преміум адміністратором. При цьому, з власником даного комплексу Преміум ОСОБА_6 вони перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання народився син ОСОБА_6 Приблизно в 2011 році, без будь-яких пояснень ОСОБА_6 звільнив її з роботи, при цьому посадив у свою машину, надав паспорт громадянина України ОСОБА_4, яка є його рідною сестрою, з вклеюванною фотокарткою ОСОБА_3 та відвіз до приватного нотаріуса ОСОБА_5 ОСОБА_1, погрожуючи тим, що він викрав їхнього сина та застосовуючи фізичне насильство примусив піти до нотаріуса та оформити довіреність від імені ОСОБА_4 ( його сестри) на неї ( ОСОБА_3М). Вона перебуваючи у сильному стресі та побоюючись за своє життя та за життя сина звернулась до нотаріуса ОСОБА_5 та оформила довіреність від імені ОСОБА_4 та своє імя на право бути представником та розпоряджатись усім майном, належним ОСОБА_4 При цьому вона знала, що готельно-оздоровчий комплекс Преміум оформлений саме на ОСОБА_4 та знаходиться у заставі в банку. Вона дійсно розуміє. Що вчинила злочин взявши підроблений паспорт та оформивши довіреність, однак вважає, що таким чином ОСОБА_6 помстився їй за те, що вона вимагала повернення їй боргу в сумі 20000 доларів США та за те. Що в іншому суді вона доводе батьківство ОСОБА_6 по відношенню до їхнього сина ОСОБА_6 Максимільяна. Просила виправдати по решті предявленого обвинувачення.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини підсудною ОСОБА_3, її вина в скоєнні злочинів, передбачений ст.357 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.4, 358 ч.3 КК України підтверджується належно дослідженими доказами по справі, зокрема, показами - потерпілої, свідків, письмовими матеріалами справи.

Зокрема, вина підсудної підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка в судовому засіданні показала, що 31.05.2006 року нею було надано довіреність строком на 10 років, якою уповноважила свого брата ОСОБА_6 розпоряджатись всім рухомими та нерухомим майном. Також вона являється власницею готельно-оздоровчого комплексу Преміум. Всі документи, що стосуються даного комплексу, її паспорт громадянина України, ідентифікаційний код знаходились в приміщенні комплексу Преміум. Приблизно в листопаді 2011 року до неї подзвонив брат та запитав чи не давала вона довіреності ОСОБА_3 на право розпоряджатись її майном. Вона відповіла, що ні. Тоді брат приїхав до неї та показав копію довіреності, якою вона ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_3, яка працювала адміністратором комплексу, представляти її інтереси та розпоряджатись всім належним їй майном. Для зясування всіх обставин справи вони з братом ОСОБА_6 поїхали до іншого нотаріуса, якого саме вона не памятає та анулювали довіреність. Паспорт привіз їй брат ОСОБА_6 Після цього звернулись в міліцію, оскільки вважає, що ОСОБА_3 намагалась причинити їй шкоду на 17601600 гривень. В міліції виявили сліди клею у її паспорті. Вона неодноразово бувала в комплексі Преміум та знає, що у ОСОБА_3 вільний доступ до всіх приміщень та сейфів і вона могла взяти її паспорт та підробити його. Цивільний позов заявлений в судовому засіданні підтримує в повному обсязі посилаючись на те, що їй необхідно було замінити в установленому законом порядку паспорт громадянина України, за який вона заплатила 500 грн. Крім цього вчинення щодо неї злочину погано сказалось на її самопочутті, стосунках в сімї, вона зазнала душевних страждань. Тому оцінює матеріальну шкоду в розмірі 200000 гривень, яку просить стягнути з підсудної.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що його сестрі ОСОБА_4 належить на праві власності готельно-оздоровчий комплекс Преміум. Між ним та ОСОБА_4 був укладений договір позички приміщення і в звязку з тим, що він займається всіма справами, сестра 31.05.2005 року оформила на його імя довіреність на право представляти її інтереси та розпоряджатись усім майном. Він прийняв на роботу на посаду адміністратора Савко Т.М. Паспорт сестри та документи на комплекс знаходились в сейфі в комплексі. Даний комплекс знаходиться в заставі у банку. У ОСОБА_3 знаходились всі ключі від сейфів та приміщень комплексу. На початку листопада він в компютері на роботі побачив копію довіреності від імені ОСОБА_4 на право представляти інтереси сестри та на право розпоряджатись усім майном ОСОБА_3 Він зателефонував сестрі та спитав чи вона надавала довіреність ОСОБА_3 Сестра відповіла, що ні. Тоді він взяв з сейфу паспорт сестри, заїхав за нею та вони поїхали та анулювали довіреність на імя ОСОБА_3 Після чого звернулись до органів міліції і там виявили, що в паспорті сестри на фотокартці є сліди клею.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що 17 жовтня 2011 року до неї звернулася підсудна посвідчити довіреність на розпорядженням майном від імені ОСОБА_4. Вона посвідчила, оскільки у неї ніяких сумнівів не виникло. Вона встановила особу ОСОБА_4 на підставі наданого паспорту. В паспорті була вклеєна фотокартка ОСОБА_3 На даний час вона знає, що до неї зверталась ні ОСОБА_4, а ОСОБА_3 Через деякий час до неї подзвонили з міліції, оскільки з даного приводу була скарга. Нічого підозрілого в її поведінці не помітила.

Вина підсудної крім наведеного, також підтверджується, належним чином дослідженими письмовими доказами, зокрема:

- заявою ОСОБА_4 від 11.11.2011 р. (т.1. а.с. 8);

- протоколом виїмки від 24.11.2011 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 було вилучено паспорт громадянина України ( т.1 а.с.67),

- протоколом обшуку від 15.12.2011 року, згідно якого у нотаріуса ОСОБА_5 вилучено примірник довіреності (т.1. а.с. 79).

- протоколами огляду та постановою про визнання речовими доказами від 20.03.2012 року ( т.1 а.с. 140, 202);

- висновком експерта № 1485-К від 08.02.2012 року, відповідно до якого, в паспорті ОСОБА_4 серія КР № 406904 наявні ознаки переклейки фотокарток( т.1 а.с. 132),

- висновком експерта № 0281-К від 14.03.2012 року, відповідно до якого, рукописний текс, а саме: Феденець Тетяна Миколаївна в довіреності ВРН 892914 від 17.10.2011 року, зареєстрованою в реєстрі за № 5053 виконаний ОСОБА_3 ( т.1 а.с. 147),

- протоколом предявлення осіб для впізнання від 13.03.2012 року, відповідно до якого, ОСОБА_5 впізнала ОСОБА_3, як особу, яка 17.10.2011 року зверталась до неї для посвідчення довіреності ( т.2 а.с.15).

Що стосується показів підсудної ОСОБА_3 в частині невизнання своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених статтями 357 ч.3, 358 ч.3 КК України, то суд вважає, що зазначеним показам підсудної слід дати критичну оцінку, розцінивши їх як обраний метод захисту підсудної, з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними по справі доказами.

У суду немає підстав не довіряти показанням, як потерпілої, так і свідків, допитаних в судовому засіданні, оскільки вони здобуті у встановленому законом порядку; підстав обмовляти останню не мали, послідовно давали показання, як під час досудового слідства так і в судовому засіданні.

Суд відкидає доводи підсудної про те, свідок ОСОБА_6 примусив її до вчинення предявлених злочинів, оскільки логічного пояснення причин цього надати суду не змогла. Окрім цього, підсудна ОСОБА_3 на протязі судового розгляду справи неодноразово змінювала свої покази та позицію щодо предявленого обвинувачення, сама пояснила про те, що у неї з ОСОБА_6 склались неприязні відносини з приводу її позову про встановлення батьківства ОСОБА_6 та інше, оскільки досліджені судом докази свідчать про спланованість і методичність дій підсудної.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені докази по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 357 ч.3, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України доведена повністю та знайшла своє обєктивне підтвердження на досудовому слідстві та в судовому засіданні та її дії вірно кваліфіковані за даними статтями, а саме за ст. 357 ч.3 КК України оскільки ОСОБА_3 вчинила незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом, за ст. 358 ч.1 КК України як підроблення офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, за ст. 358 ч.3 КК України, як підроблення офіційного документу, який видається приватним нотаріусом, який має право видавати такі документи, і надає права вчинений повторно, за ст. 358 ч.4 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується у замаху на придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою ( шахрайство) за кваліфікуючою ознакою вчинене в особливо великих розмірах.

Відповідно до ст. 22 КПК України ( в ред. 1960 року), прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобовязані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи, виявляти як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 25.12.1992 року Про судову практику в справах про корисливі злочини проти власності субєктивною стороною шахрайства є прямий умисел, корисливі мотив та мета.

Особливості шахрайства полягають в тому, що потерпілий будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобовязаний це зробити. Тому обман чи зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі. Отже, обман чи зловживання довірою виступають як спосіб зовні законного, за згодою потерпілого отримання майна або придбання такого права на майно.

Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільності його дій є обовязковими ознаками шахрайства.

В судовому засіданні було встановлено згідно показів підсудної ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, свідка ОСОБА_6, що готельно-оздоровчий комплекс Преміум перебуває у закладі банку, в звязку з чим на цей обєкт нерухомості була накладена заборона на вчинення будь-які дії щодо нього без погодження банку. Органом досудового слідства та в судовому засіданні не було встановлено умислу ОСОБА_3 саме на придбання права на розпорядження чи володіння даним комплексом. Підроблення довіреності ОСОБА_3 не тягне за собою обовязкових наслідків на отримання права володіння чи розпорядження саме готельно-оздоровчим комплексом Преміум. Твердження потерпілої, свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_3 могла отримати кредит в іншому банку, є припущеннями, які орган досудового слідства поклав в основу обвинувачення за ст. 15 ч.2 ст. 190 ч.4 КК України. Крім цього, сама потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що з підсудною майже не спілкувалась, не відвідувала комплекс, оскільки всім займався її брат. Таким чином, ні під час досудового слідства, а ні судового засідання не було встановлено способи вчинення шахрайства ОСОБА_3, а саме в чому полягав обман чи зловживання довірою по відношенню до потерпілої ОСОБА_4 та корисливий умисел підсудної на щодо предмету шахрайства - готельно-оздоровчого комплексу Преміум.

Відповідно до ст. 62 Конституції України,обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім цього, органом досудового слідства взагалі не досліджувались обставини щодо вчинення ОСОБА_3 будь-яких інших дій (придбання, отримання тощо) від імені та на користь ОСОБА_4

Суд вважає, що обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч.2, 190 ч.4 КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а тому за цими статтями ОСОБА_3 слід виправдати.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що скоєні підсудною злочини належить до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, всі обставин справи, ступінь суспільної небезпечності злочинів, дані про особу ОСОБА_3, яка позитивно характеризується, частково визнала вину, має на утриманні малолітню та повнолітню дитину, матір похилого віку, стан її здоровя та те, що знаходиться на 4 тижні вагітності, суд вважає, що до підсудної можливо застосувати до ст. 358 ч.3 КК України вимоги ст. 69 КК України та призначити інше більш мяке покарання ніж передбачено санкцією ст. 358 ч.3 КК України у вигляді штрафу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 суд вважає на необхідне залишити без розгляду, оскільки потерпілою на неодноразові пропозиції надати докази спричинення підсудною матеріальної шкоди, будь-яких доказів суду не надані. Крім цього, суду не надані докази того, що потерпілій було спричинено моральну шкоду.

В ході судового слідства встановлено, що НДЕКЦ УМВС України в Чернівецькій області проведено експертиз на загальну суму 2890,56 грн. Вказана сума підлягає стягненню з підсудної ОСОБА_3, оскільки у відповідності до вимог ст. 124 КПК України судові витрати покладаються на підсудного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною за ст.ст. 357 ч.3, 358 ч.1, 358 ч.3, 358 ч.4 КК України і призначити покарання :

- за ст. 357 ч.3 КК України у вигляду штрафу в розмірі 1000 ( одну тисячу) гривень 00 коп.;

- за ст. 358 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот пятдесят) гривень 00 коп.;

- за ст. 358 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 ( однієї тисячі) гривень 00 коп.;

- за ст. 358 ч.4 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 ( вісімсот пятдесят) гривень 00 коп.

- за ст. 15 ч.2 ст. 190 ч.4 КК України виправдати.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 2500 ( дві тисячі пятсот) гривень;

Міру запобіжного заходу, обрану у вигляді підписки про невиїзд ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі: паспорт громадянина України на імя ОСОБА_4 Миколаївни КР 406904. який зберігається при матеріалах справи залишити при матеріалах справи; довіреність ВРН №892914 від 17.10.2011 року залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ УМВС України в Чернівецькій області 2890 грн. 56 коп. судових витрат за проведені експертизи.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, залишити без розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Літвінова О.Г.