АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/422/15 Справа № 705/702/14-к Категорія: ч. 1 ст. 191 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддів при секретарі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6

представник ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, українця, громадянина України, не одружений, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні був повернутий прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. ст. 110, 291 КПК України, для усунення недоліків.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України в частині викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в обвинувальному акті наведена правова кваліфікація кримінального правопорушення, а саме «привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні», не відповідає формулюванню диспозиції ч. 1 ст. 191 КК України. Відомості про те, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_9 щодо різних предметів злочину, як щодо майна, яке було йому ввірене, так і щодо майна, яке перебувало в його віданні, в обвинувальному акті відсутні.

Також в ухвалі суддя зазначив, що згідно з абзацом 5 арк. 2 обвинувального акта, обвинувачується « ОСОБА_10 », а не « ОСОБА_9 », вказаний в абзаці другому на аркуші 1 обвинувального акта без зазначення його процесуального становища як обвинуваченого, що на думку суду, не може вважатися формулюванням обвинувачення, від якого особа зможе захищатися і яке прокурор повинен доказувати під час судового розгляду, в розумінні ч. 4 ст. 110, п. 5 ч. 2 ст. 291. ч. 1 ст. 337 КПК України.

Формулюючи обвинувачення слідчий не врахував норми ст. 91 КПК України, якою визначені обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України. З тексту обвинувального акта вбачається, що слідчий замість формулювання обвинувачення, яке висувається ОСОБА_9 , повторно виклав зміст показань підозрюваного ОСОБА_9 , які він надав під час досудового розслідування, і які наведені вище на цій же сторінці 2 обвинувального акта.

Крім того, вказує суддя, виходячи зі змісту ст. 291 та ч. 1 ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК

України, наведення в обвинувальному акті змісту показань підозрюваного, наданих

слідчому, є очевидним порушенням засад кримінального процесу, а саме принципу безпосередності дослідження доказів судом і отримання судом усно показань учасників кримінального провадження. Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та наявність в ньому показань підозрюваного ОСОБА_9 , які він надавав слідчому, не можуть бути усунуті під час судового розгляду.

Не погодившись з ухвалою, прокурор, який приймав участь у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження Просить обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Вказує, що в обвинувальному акті повністю викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_9 , які він вважає доведеними. Суд вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого в підготовчому засіданні, що є порушенням норм діючого кримінального процесуального законодавства, оскільки суд лише після дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, яке відбувається в судовому засіданні, може ставити під сумнів кваліфікацію дій підсудного.

В обвинувальному акті згідно п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України зазначені посади слідчого та прокурора із зазначенням прізвищ, імен і по-батькові. Реєстр матеріалів досудового розслідування, який був наданий разом з обвинувальним актом, відповідає вимогам ст. 109 КПК України і містить всі процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування. Вказане питання суд може з`ясувати лише після отримання і наявності в нього матеріалів кримінального провадження, які знаходяться в прокуратурі міста Умані і знаходились на момент постановлення ухвали.

Всі анкетні дані підозрюваного були записані із оригіналу паспорту, виданого на ім`я ОСОБА_9 , а тому органом досудового розслідування було вжито всіх вичерпних заходів на встановлення його анкетних даних. Посилання суду, що в обвинувальному акті вписано ім`я « ОСОБА_11 », є технічною помилкою під час складання даного документу, та усунути дану описку можливо під час проведення підготовчого судового засідання і встановлення анкетних даних в ньому.

Також відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підстави повернення обвинувального акту прокурору на доопрацювання є вичерпними, й до таких підстав не входить неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання. Підстави, викладені в ухвалі, не є грубим порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України і не перешкоджають проведенню підготовчого засідання і призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Тому беручи до уваги викладене, прокурор вважає, що ухвала суду є незаконною і підлягає скасуванню.

У судовому засіданні прокурор не підтримав апеляційну скаргу, вбачаючи ухвалу суду першої інстанції законною.

Представник потерпілого поклався на розсуд суду.

ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, хоча йому було належно надіслана смс-повідомлення.

Заслухавши доповідача, прокурора, представника потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) будь-яких додатків до цього акту чи інших суміжних документів (реєстру, цивільного позову, розписок, доданих матеріалів кримінального провадження тощо). Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність вимогам ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову чи інших поданих суду додаткових матеріалів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності цього акту будь-яким іншим законам, підзаконним нормативно-правовим актам, відомчим документам, інструкціям, правилам діловодства тощо, крім самого КПК України. Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту будь-яким іншим нормативно-правовим актам чи загальноприйнятим нормам, крім норм самого КПК України, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Колегія суддів вбачає, що зазначений вище обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченому у вину. Цілком зрозумілою є інформація щодо кваліфікації діяння обвинуваченого.

Вказівка суду на помилку у написанні імені обвинуваченого, на думу колегії суддів, є очевидною технічною помилкою, усунути яку цілком можливо в ході судового провадження.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні був направлений прокурором до Уманського міськрайонного суду Черкаської області 03 лютого 2014 року, й отриманий судом 04 лютого 2014 року. 08 лютого 2014 року було вирішено призначити підготовче засідання на 25 лютого 2014 року.

Надалі підготовче засідання неодноразово протягом року вікладалося через неявку обвинуваченого, до якого неодноразово застосовувався примусовий привід.

Протягом року суд так і не зміг забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання. Даних про оголошення його в розшук у матеріалах кримінального провадження також немає.

Враховуючи це, колегія суддів вбачає, що повернення судом обвинувального акту прокурору через рік після його отримання з підстав, які були відомі суду зі змісту обвинувального акту відразу, насправді є ухиленням від труднощів, пов`язаних з неявкою обвинуваченого до суду.

Виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. 291 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року, якою прокурору повернутий обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :