У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Паневіна В.О.,

суддів

Кліменко М.Р. і Косарєва В.І.,

за участю прокурора а також

Опанасюка О.В., ОСОБА_1. та ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 27 лютого
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 9 грудня 2005 року
про закриття кримінальної справи щодо них за ст. 356 КК України на підставі
ст.6 ч.1 п. 7 КПК України за відсутністю скарги потерпілого та на ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Луганської області від 21 лютого 2006 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 обвинувачувались у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. За цим обвинуваченням справа
надійшла на розгляд до Ленінського районного суду м. Луганська з обвинувальним
висновком.

Під час розгляду справи судом першої інстанції
прокурор, який брав участь у розгляді справи, своїми постановами від 7 грудня
2005 року змінив обвинувачення ОСОБА_1. та ОСОБА_2, перекваліфікувавши їх дії з
ч.2 ст. 185 КК України на ст. 356 КК України.

Згідно із зазначеними постановами прокурора
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 обвинувачено у самоправстві, тобто самовільному, всупереч
установленому законом порядку вчиненні дій, правомірність яких оспорюється
підприємством - ТОВ “Облремпобуттехніка”, із заподіянням підприємству значної
шкоди. Ці дії полягали у тому, що 25.02.2004 року в денний час
вони, перебуваючи в приміщенні ВАТ “Облремпобуттехніка” по вул. Котельникова,
14 у м. Луганську, самовільно вивезли майно цього товариства, а саме: 3 стола,
2 металеві шафи та шафу для документів, залишкова вартість яких становить 607
грн. 25 коп., вважаючи, що це майно
належить їм і вони мають право на
нього.

Постановою Ленінського районного
суду м. Луганська від 9 грудня 2005року кримінальну справу щодо ОСОБА_1
та ОСОБА_2 за ст.356 КК України закрито на підставі ч.1 п. 7 ст. 6 КПК України
за відсутністю скарги потерпілого. Закриваючи справу, суд послався на те,
що представник цивільного позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ВАТ “Облремпобуттехніка”
ОСОБА_3. відмовився подавати скаргу про притягнення ОСОБА_1. та ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності, що згідно зі ст. 27 і ст. 6 ч.1 п. 7 КПК України
виключає провадження у кримінальній справі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Луганської області від 21 лютого 2006 року постанову Ленінського районного
суду м. Луганська від 09.12.2005 року щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2 залишено без
зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просять судові рішення про закриття кримінальної
справи щодо них на підставі ч.1 п.7 ст.6 КПК України скасувати, а кримінальну
справу щодо них закрити на підставі ч.1 п. 1 ст.6 КПК України і ч.1 п. 2 ст. 6
КПК України як за відсутністю події, так і відсутністю складу злочину в їх
діях. Стверджують, що досудове слідство
проведено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, вони
не ознайомленні з матеріалами справи, яка безпідставно закрита судом з
нереабілітуючих їх підстав.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 на підтримання касаційної скарги, думку прокурора про відсутність
підстав для задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної
справи та обговоривши доводи, викладені у
скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно з п.7 ч.1 ст. 6 КПК України кримінальна справа підлягає закриттю за
відсутністю скарги потерпілого, якщо справу може бути порушено не інакше як за
скаргою потерпілого.

Відповідно
до ч.1 ст.27 КПК України не інакше як за скаргою потерпілого порушується справа
про злочин, передбачений ст. 356 КК України, тільки у тому випадку, коли самоправними діями заподіяно
шкоду правам та інтересам окремих громадян.

Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. обвинувачувались у
заподіянні шкоди правам та інтересам не окремих громадян, а підприємства - ВАТ
“Облремпобуттехніка”, а тому при зміні обвинувачення прокурором на ст.356 КК
України суд не мав права
закривати справу щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2 за відсутністю скарги підприємства на підставі п.7 ч.1 ст.6
КПК України.

Згідно зі ст.356 КК України кримінальна
відповідальність настає за самовільне всупереч установленому законом порядку
вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або
підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна
значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або
інтересам власника.

Як визнали ОСОБА_1. та ОСОБА_2., вони дійсно вивезли з приміщення ВАТ
“Облремпобуттехніка” майно, але вважали, що воно є списаним і належить їм,
оскільки вони, тривалий час працюючи в ВАТ, витрачали свої кошти на ремонт і
утримання цього майна.

Органами досудового слідства і прокурором у постанові про зміну
обвинувачення встановлено, що вартість цього майна, що було вивезене ОСОБА_1.
та ОСОБА_2., становить 607 грн. 25 коп., і саме в цьому розмірі ВАТ “Облремпобуттехніка” заподіяно значну
шкоду.

Однак, колегія суддів вважає, що зазначена шкода в сумі 607 грн. 25
коп. не є значною для ВАТ
“Облремпобуттехніка”, оскільки, як видно зі справи і пояснень цивільного
позивача у суді, меблі знаходились у підприємства і обліковувались ним при інвентаризаціях з 1987 року, після
вивезення були виявлені й повернуті підприємству, яке не зазнало значних втрат,
внаслідок чого представник цивільного позивача відмовився подавати цивільний
позов.

Відсутність такої обов'язкової ознаки об'єктивної сторони злочину як
заподіяння самоправними діями значної шкоди підприємству виключає наявність в
діях ОСОБА_1. та ОСОБА_2 складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

За таких обставин кримінальна справа щодо них за ст. 356 КК України
підлягає закриттю з підстави, передбаченої
ч.1 п. 2 ст. 6 КПК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним змінити судові
рішення щодо ОСОБА_1. і ОСОБА_2 в частині підстави закриття щодо них
кримінальної справи.

Керуючись ст.ст.
395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

касаційну скаргу ОСОБА_1. і ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 9
грудня 2005 року про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за ст.356 КК України на підставі ч.1 п. 7 ст. 6 КПК України та
ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Луганської області від 21 лютого 2006 року, якою зазначену постанову залишено
без зміни, змінити: кримінальну справу
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.356 КК України вважати закритою на
підставі ч.1 п. 2 ст. 6 КПК України - за відсутністю в їх діях складу злочину,
а не ч.1 ст.6 п.7 КПК України.

СУДДІ:

Паневін В.О. Кліменко М.Р. Косарєв В.І.