ВИРОК

Іменем України

22 грудня 2014 рокуБердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Мороки С.М.,

при секретарі
Писанець Н.О.,

за участі прокурора
Глянь Є.М.,

адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця с. Підгірне
Приморського району Запорізької
області,який має середню освіту, не
одружений, військово не зобов'язаний,
не працює, має на утриманні
малолітнього сина, мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2, раніше судимий:

1) 22.10.1997 р. Приморським районним судом
Запорізької області за ч.1 ст.229-6 КК
України до 1 року 6 місяців позбавлення
волі. На підставі ст. 45 КК України від
відбування покарання звільнений з
іспитовим строком на 2 роки;

2) 11.01.2000 р. Приморським районним судом
Запорізької області за ч. 2 ст.229-1, ч.2 ст.
229-6, ст.42, ст.43 КК України до 7 років
позбавлення волі з конфіскацією майна,
штраф на суму 170 гривень, ст.14 КК
лікування від наркоманії. Звільнений
10.02.2005 умовно-достроково на невідбутий
строк 1 рік 8 місяців;

3)16.01.2006 р. Приморським районним
судом Запорізької області за ч.1 ст.296 КК
України до штрафу 600 гривень;

4) 07.04.2006 р. Приморським районним
судом Запорізької області за ст.ст.395, 69
КК України до штрафу 510 гривень;

5) 04.06.2007 р. Приморським районним
судом Запорізької області за ч.1 ст.389 КК
України до 1 року обмеження волі. На
підставі ст.ст.75,76 КК України від
відбуття покарання звільнений з
іспитовим строком 1 рік. Покарання
відбув;

6) 22.07.2014 Бердянським
міськрайонним судом Запорізької
області за ч.1 ст.311, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, 69,
ч.1 ст.70, 75, 76 КК України до 5 років
позбавлення волі умовно з іспитовим
строком 3 роки. Покарання не відбув.

У вчиненні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 309 КК України,

В с т а н о в и в:

13.10.2014 приблизно о 13 годині 50 хвилин,
знаходячись в лісосмузі біля зупинки
громадського транспорту, розташованій
по вул. Пролетарській в с. Підгірне
Приморського району Запорізької
області у напрямку м. Бердянська,
ОСОБА_3 виявив два сухих кущі
дикорослої коноплі. Далі, ОСОБА_3, діючи
умисно, повторно, з метою незаконного
виготовлення наркотичного засобу для
подальшого його власного вживання, без
мети збуту, зірвав з даного куща листя
та верхівки, чим незаконно придбав
наркотичний засіб, після чого на місці
руками перетер їх, тим самим виготовив
наркотичний засіб, який для зручності
поклав до двох полімерних пакетів, які
були при ньому, один з яких поклав до
своєї барсетки, а інший - за ремінь
джинсових брюк, надітих на ньому, та
діючи з єдиним умислом, направленим на
незаконне зберігання наркотичних
засобів, незаконно зберігаючи при собі
без мети збуту, незаконно перевіз на
автобусі сполученням
«Запоріжжя-Бердянськ» до блок-посту,
розташованому по Мелітопольському
шосе в м.Бердянськ.

Того ж дня, 13.10.14 р. приблизно о 15 годині
05 хвилин з письмової згоди ОСОБА_3
працівниками міліції в барсетці було
виявлено та вилучено, згідно висновку
експерта №311 від 23.10.2014р. суху
подрібнену речовину сіро-зеленого
кольору рослинного походження, яка
містить тетрагідроканабінол і є
особливо небезпечним наркотичним
засобом - КАНАБІСОМ, масою 28,47 гр. (в
перерахунку на суху речовину).

Далі, знаходячись на лавочці біля
блок-посту, розташованого по
Мелітопольському шосе в м.Бердянськ,
ОСОБА_3, злякавшись відповідальності за
незаконне зберігання залишкової
частини наркотичного засобу, кинув
полімерний пакет, в якому знаходилась
згідно висновку експерта №311 від 23.10.2014
суха подрібнена речовина сіро-зеленого
кольору рослинного походження, яка
містить тетрагідроканабінол і є
особливо небезпечним наркотичним
засобом - КАНАБІСОМ, масою 26,83 гр. (в
перерахунку на суху речовину), яку
ОСОБА_3, діючи умисно, незаконно
зберігав без мети збуту, яка в
подальшому працівниками міліції була
виявлена та вилучена.

Загальна маса сухої подрібненої
речовини сіро-зеленого кольору
рослинного походження в двох
полімерних пакетах, які були вилучені у
ОСОБА_3, є особливо небезпечним
наркотичним засобом - КАНАБІСОМ,
складає 55,3 гр. (в перерахунку на суху
речовину).

В судовому засіданні ОСОБА_3 визнав
себе винним по пред'явленому йому
обвинуваченню, підтвердив, що 13.10.14 р.
при обставинах зазначених у вироку він
з метою особистого вживання з кущів
дикорослої коноплі зірвав верхівки та
листя, руками перетер їх, після чого
виготовлену марихуану зберігав при
собі до вилучення працівниками
міліції, заявив про каяття у скоєному.

Інші докази в судовому засіданні не
досліджувались відповідно вимог ст. 349
ч. 3 КПК України, так як суд визнав
недоцільним дослідження доказів щодо
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, обвинувачений вірно
розуміє зміст цих обставин, відсутні
будь - які сумніви у добровільності та
істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_3 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю,
його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.
309 КК України як незаконне придбання,
виготовлення, та зберігання без мети
збуту наркотичної сировини, вчинене
повторно.

Призначаючи покарання
обвинуваченому ОСОБА_3, керуючись ст. 65
КК України, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
скоєння злочину, особу винного, який
добре характеризується за місцем
мешкання, повністю визнав себе винним,
сприяв органам досудового слідства і
суду у встановленні обставин справи, що
судом розцінюється як обставини, що
пом'якшують його провину.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_3
раніше судимий, повторно вчинив
аналогічний злочин в період іспитового
строку за попереднім вироком, що
свідчить про необхідність
застосування до нього покарання у виді
позбавлення волі з частковим
приєднанням невідбутого покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_3 неодноразово
судимий за аналогічні злочини,
останній злочин скоїв під час
іспитового строку, суд вважає
існуючими передбаченні ст. 177 КПК
України ризики скоєння ним нових
злочинів і необхідним обрання
обвинуваченому до набрання вироком
законної сили міри запобіжного заходу
у виді тримання під вартою.

Долю речових доказів суд вирішує на
підставі вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для стягнення з
обвинуваченого вартості проведеної в
ході досудового слідства експертизи
суд не вбачає, оскільки відповідно до
ст.122 ч. 2 КПК України залучення стороною
обвинувачення експертів
спеціалізованих державних установ
здійснюється за рахунок коштів, які
цільовим призначенням виділяються цим
установам з Державного бюджету
України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373, 374 КПК
України, суд -

З а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК
України, призначивши йому покарання у
вигляді двох років позбавлення волі.

Керуючись ст.71 КК України до
призначеного покарання частково у виді
трьох років шести місяців позбавлення
волі приєднати невідбуте покарання за
вироком Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 22.07.14 року
і остаточно ОСОБА_3 до відбуття
призначити п'ять років шість місяців
позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до
набрання вироком чинності змінити на
утримання під вартою, арештувавши його
із зали суду.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати
з моменту його затримання - з 22.12.14 р.

Речові докази наркотичну сировину
знищити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом 30 діб з дня його проголошення,
а засудженим, який утримується під
вартою - в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.

Суддя Бердянського міськрайсуду
С.М.Морока.