У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Нікітіна Ю.І., Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Гладкого О.Є.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві 20 травня 2008 року матеріали
справи за касаційною скаргою МП «Милосердя» в особі його представника Павленка
В.С. на ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних справах
Апеляційного Суду Одеської області від 5 вересня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

вказаною ухвалою апеляційного суду скасована постанова
Білгород-Дністровського міськрайоного суду від 30 березня 2006 року про
скасування постанови слідчого від 27 жовтня 2005 року про закриття кримінальної
справи стосовно ОСОБА_1 за фактом незаконного продажу нею металевого
кіоску на підставі ст. 6 п. 2 КПК України.

Згідно з матеріалами кримінальна
справа стосовно ОСОБА_1 була
порушена у зв'язку з тим, що вона, будучи головою
Білгород-Дністровського об'єднання інвалідів, 3 лютого 2001 року без належних на те повноважень,
тобто зловживаючи службовим становищем, уклала з приватним підприємцем ОСОБА_2
(далі - ПП) на 3 роки договір оренди кіоску, розташованого по вул.
Первомайській, 75 у м. Білгород-Дністровському з подальшою його реалізацією. Окрім
того, 27 квітня 2001 року вказаний договір оренди за підписом ОСОБА_1 було
змінено у зв'язку із зменшенням орендної плати з 384 грн. до 84 грн. на рік.
Зважаючи на виплату усіх орендних платежів, право власності на кіоск перейшло
до ПП. 27 жовтня 2005 року кримінальна справа стосовно ОСОБА_1 у частині
наведеного обвинувачення закрита на підставі ст. 6 п. 2 КПК України у зв'язку з
тим, що слідчий дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 вказаних дій у межах її
службових повноважень.

Місцевий суд, скасовуючи постанову слідчого, у постанові
від 30 березня 2006 року вказав, що
слідчий не дослідив усебічно, повно та об'єктивно
факт розпорядження ОСОБА_1 кіоском та зловживання нею своїми повноваженнями,
оскільки мали місце дані про те, що власником кіоску є МП «Милосердя».

У касаційній скарзі представник МП «Милосердя» ставить
питання про зміну ухвали апеляційного
суду, посилаючись на її
необгрунтованість, оскільки у матеріалах справи відсутні документи, які
б свідчили про правомочність розпорядження кіоском ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора, який просить залишити скаргу без задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов'язані
вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що виправдовують обвинуваченого,
а також обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Закриття кримінальної справи можливе лише на підставах,
визначених у ст. 213 КПК України:

1) при наявності підстав, зазначених у ст. 6 КПК України,

2) при недоведеності участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Як убачається з матеріалів справи, 27 жовтня 2005 року
слідчий виніс постанову про її закриття на підставі ст. 6 п. 2 КПК України,
тобто за відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу злочину.

Однак, як свідчать матеріали справи, 5 січня 2000 року
Білгород-Дністровське міське товариство інвалідів уклало з МП «Милосердя»
договір дарування, предметом якого є торгівельний металевий кіоск № 80 площею 8
кв.м, розташований на території міського ринку по вул. Первомайській, 75, м.
Бєлгород-Дністровського Одеської обл. (а.с. 9). На початку лютого 2000 р.
органами МВС України та Державного пожежного нагляду на МП «Милосердя» видавалися дозволи на роботу вказаного кіоску (а.с. 4, 5).

Відтак викликає сумнів, що при вирішенні справи
Апеляційний суд Одеської області, обґрунтовуючи незаконність постанови
місцевого суду про скасування постанови слідчого про закриття кримінальної
справи, послався тільки на рішення Одеського апеляційного господарського суду
від 15 листопада 2005 року. У даному рішенні МП «Милосердя» відмовлено про
перегляд рішення господарського суду Одеської області від 9 листопада 2004
року. Копія рішення місцевого господарського суду у матеріалах справи відсутня,
хоча ним, як зазначено у вказаній постанові апеляційного господарського суду,
право власності на кіоск визнається за ПП ОСОБА_2

Водночас, як свідчать матеріали справи, має місце й інша
постанова Одеського апеляційного господарського суду від 26 січня 2005 року, у
якій вказано, що власником кіоску з 5 січня 2000 року є МП «Милосердя», а договори оренди цього кіоску з наступним його
відчуженням, укладені керівником Білгород-Дністровського міського товариства
інвалідів з ПП ОСОБА_2, є недійсними (а.с. 32-35). Даній постанові оцінка апеляційним
судом надана не була.

Касаційному суду також представлено наказ від 6 лютого
2005 року про примусове виконання вказаної
постанови
Одеського апеляційного господарського суду від 26 січня 2005 року, який як
слідчим, так і апеляційним судом не був взятий до уваги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення
апеляційного суду про скасування постанови місцевого суду, яким підтверджена
обгрунтованість закриття слідчим кримінальної справи, є передчасним. Викликає
сумніви той факт, що слідчий здійснив всебічне повне і об'єктивне дослідження
обставин справи.

Отже, ухвала колегії суддів Судової палати у кримінальних
справах Апеляційного Суду Одеської області від 5 вересня 2006 року підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого
серед іншого належить врахувати вищенаведене

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

касаційну скаргу МП «Милосердя» в особі його представника Павленка
В.С. задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів Судової палати у кримінальних
справах Апеляційного Суду Одеської області від 5 вересня 2006 року про
скасування постанови Білгород-Дністровського міськрайоного суду від 30 березня
2006 року про скасування постанови слідчого від 27 жовтня 2005 року про
закриття кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 за фактом незаконного
продажу нею металевого кіоску на підставі ст. 6 п. 2 КПК України, скасувати, а
справу направити на новий апеляційний розгляд у той же суд у іншому складі
суду.

С У Д Д І:

Присяжнюк Т.І. Нікітін Ю.І.
Школяров В.Ф.