Ухвала

іменем україни

25 вересня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_10
суддів ОСОБА_11 і ОСОБА_12
при секретарі судового засідання ОСОБА_13,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м. Донецька, громадянина України,

за участю прокурора ОСОБА_14
ВСТАНОВИЛА:

З касаційною скаргою до суду касаційної інстанції звернулась захисник ОСОБА_7 з вимогами про скасування судових рішень щодо ОСОБА_5

Вироком Пролетарського районного суду м. Донецька від 5 грудня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

На відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 постановлено стягнути відповідно 16 472,68 грн. та 10 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 6 березня 2014 року вирок залишено без зміни.

В касаційній скарзі захисник посилаючись на неправильну кваліфікацію дій засудженого, порушення його права на захист на досудовому слідстві та на призначення судом такого покарання, що не відповідає тяжкості вчиненого засудженим злочину та його особі, внаслідок суворості, просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Обґрунтовуючи скаргу захисник зазначає що засуджений завдав удари потерпілому захищаючись від дій останнього, який неодноразово погрожував ОСОБА_5 ножем. Також захисник наголошує на порушенні права на захист ОСОБА_5 оскільки на досудовому слідстві останньому не було призначено захисника. Також ОСОБА_7 вважає, що суд при призначенні покарання засудженому не врахував усіх обставин, що його помʼякшують, внаслідок чого призначив суворе покарання.

ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 5 квітня 2013 року приблизно о 16 годині, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_1, вживаючи алкогольні напої з ОСОБА_9, на ґрунті неприязних відносин, що виникли раптово, під час варки з останнім, наніс останньому кулаками обох рук шість ударів у область обличчя та голови, завдавши тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від чого потерпілий 25 квітня 2013 року помер у лікарні.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка не підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у заподіянні ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження від якого настала смерть останнього, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку, і є обґрунтованим.

Твердження захисника про неправильну кваліфікацію дій засудженого та порушення його права на захист є безпідставними.

Аналогічні твердження захисник висловлювала в апеляційному суді при розгляді її апеляційної скарги. З ухвали цього суду видно, що зазначені твердження ОСОБА_7 визнані такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи. Свої висновки, із якими погоджується колегія суддів, із цього питання суд належним чином мотивував. Вони підтверджені доказами, які суд апеляційної інстанції ретельно перевірив і належно оцінив. У касаційній скарзі захисника не наведено інші, не досліджені апеляційним судом докази, якими б спростовувались висновки суду апеляційної інстанції за обговорюваними твердженнями.

Доводи касаційної скарги захисника щодо суворості призначеного ОСОБА_5 покарання не є обґрунтованими.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Призначене особі покарання має бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як видно з матеріалів справи, призначене засудженому ОСОБА_5 покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України. При його обранні суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, а також обставини що помʼякшують та обтяжують покарання, а тому таке покарання не можна визнати надто суворим, як про це зазначено у скарзі захисника.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягли б скасування судових рішень, не вбачається.

З урахуванням наведеного підстав для задоволення касаційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень не встановлено.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Пролетарського районного суду м. Донецька від 5 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 6 березня 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12