Справа № 1305/474/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11/783/72/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 13 лютого 2015 року про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру,

В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 13.02.2015 року застосовано відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, а також зупинено провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України до виходу підсудного з хворобливого стану.

Зазначене рішення суд мотивував наступними доказами, а саме: поясненнями лікаря судово-психіатричного експерта, даними ним в судовому засіданні, висновками судових експертних комісій №38 від 15.02.2012 року, №210 від 05.09.2012 року та №19 від 04.02.2015 року, та прийшов до переконання про неможливість продовжувати розгляд справи у звичному порядку через виявлену у ОСОБА_7 психічну хворобу, через яку він і надалі не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На вказану постанову суду прокурор, який брав участь в розгляді справи в суді першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, та постановити нову постанову, якою застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що суд не в повній мірі дотримався вимог ст.94 КК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України щодо застосування примусових заходів медичного характеру, а також не врахував характер вчиненого підсуднім суспільно небезпечного діяння, а саме вчинення умисного вбивства, яке за характером вчинення та своєю суспільною небезпекою дає підстави вважати, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Дослідивши доводи апеляції, матеріали кримінальної справи, думку прокурора, який підтримав апеляцію, захисника, потерпілих, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК ) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Відповідно висновку судово-психіатричної експертизи №19 від 04.02.2015 року ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді органічного шизофреноподібного розладу. За психічним станом в даний час він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вимоги кримінального закону та роз`яснень Верховного Суду України щодо застосування примусових заходів медичного характеру дотримався в повному обсязі, при цьому судом враховано суспільну небезпеку вчиненого діяння, суспільну небезпеку особи підсудного ОСОБА_7 , його психічний стан, думку лікаря експерта з цього приводу.

За таких обставин постанова суду про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.366, 377, 379 КПК України 1960 року, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Постанову Городоцького районного суду Львівської області від 13.02.2015 року про застосовання відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру залишити без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції без задоволення.

Головуючий:
Судді: