ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2013 Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого судді - Заверюхи
В.О.,

при секретарі - Червинській
І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Білгород-Дністровському
скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
слідчого Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області Горщака С.І. про відмову у
порушенні кримінальної справи
відносно голови Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 за відсутністю
складу злочину передбаченого ч.2 ст. 382
КК України від 26.05.2011 року, визнання
незаконними дій
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора та зобов'язання вчинити
певні дії -

В С Т А Н О В И В:

10.07.2012 року ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
зі скаргою на постанову старшого
слідчого Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області Горщака С.І. про відмову у
порушенні кримінальної справи
відносно голови Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 за відсутністю
складу злочину передбаченого ч.2 ст. 382
КК України від 26.05.2011 року із вказівкою
при цьому на наявність ознак складу
злочину передбаченого ч.2 ст. 382 КК
України в діях ОСОБА_3. Також заявник
просить визнати незаконними дії
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури щодо невидачі їй копії
постанови на підставі її заяви від
08.06.2012 року та зобов'язати
Білгород-Дністровську міжрайонну
прокуратуру видати їй зазначену
постанову.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1
зазначає, що 08.06.2012 року вона звернулася
до Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури із завою про порушення
кримінальної справи відносно
посадових осіб ДВС
Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській
області та голови Бритівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області у зв'язку з
невиконанням ними судового рішення, що
набрало законної сили, однак до
теперішнього часу, як вказує ОСОБА_1,
ніякої відповіді щодо її заяви з
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури так і не надійшло. При
цьому 27.06.2012 року з
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури їй було направлено
повідомлення про те, що старшим слідчим
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Горщаком С.І. 26.05.2011 року
відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно голови Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 за відсутністю
складу злочину передбаченого ч.2 ст. 382
КК України. Заявник вважає, що слідчий,
приймаючи оскаржувану нею постанову
про відмову в порушенні кримінальної
справи не надав належну оцінку всім
доказам та обставинами, які були
встановлені в ході перевірки її заяви,
у зв'язку з чим вважає, що вона має бути
скасована.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилася, при цьому
надала суду заяву, в якій просить
справу розглядати без її участі.
(а.с.92-93)

Прокурор належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, про що
в матеріалах справи міститься
відповідна розписка, в судове
засідання не з'явився, матеріали на
підставі яких було відмовлено в
порушенні кримінальної справи не
надав.(а.с.94)

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що скарга
має бути задоволена частково, виходячи
з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 08.06.2012 року
ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури із завою про порушення
кримінальної справи відносно
посадових осіб ДВС
Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській
області та голови Бритівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області у зв'язку з
невиконанням ними судового рішення, що
набрало законної сили.(а.с.3)

Листом Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури від 27.06.2013 року
ОСОБА_1 було повідомлено, що за
результатами проведеної перевірки по
її заяві 26.05.2012 року в порушенні
кримінальної справи відмовлено. До
листа була додана копія відповідної
постанови (а.с.7,8)

Відмовляючи у в порушенні кримінальної
справи відносно голови Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 старший
слідчий Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Горщак С.І.
посилався на відсутність в діях
вказаної посадової особи складу
злочину передбаченого ч.2 ст. 382 КК
України, та зазначив, що рішення суду,
яке набрало чинності не може бути
виконано боржником, у зв'язку з тим, що
Мологівська сільська рада є дотаційною
та в місцевому бюджеті не передбачені
кошти на виготовлення державних актів,
а також те, що зазначена сільська рада
не має ліцензії на виконання робіт по
виготовленню державних актів на землю.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України
прокурор, слідчий і особа, яка
проводить дізнання, зобов'язані вжити
всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити
як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдовують.

Відповідно до положень ст. 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування,

підприємств, установ, організацій,
посадових чи службових осіб та
громадян і підлягають виконанню на
всій території України, а у випадках,
встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України,-і
за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Аналіз зазначених вище норм та
оскаржуваної постанови, дає підстави
вважати, що перевірка обставин, які б
могли бути підставою для порушення
кримінальної справи за заявою ОСОБА_1
була проведена слідчим не в повному
обсязі, поверхнево, що призвело до
передчасного висновку слідчого про
відсутність в діях голови Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 складу злочину
передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

А саме на думку суду слідчим не надано
жодної оцінки, тому, які саме дії
боржником були здійснено, задля
виконання рішення суду, що набрало
чинності, у зв'язку з чим оскаржувана
постанова підлягає скасуванню.

Одночасно суд звертає увагу, що
відповідно до вимог ч. 3 ст. 236-2 КПК
України розглянувши скаргу, суддя
залежно від того, чи були при відмові у
порушенні справи виконані вимоги
статті 99 цього Кодексу, приймає одне з
таких рішень: скасовує постанову про
відмову в порушенні справи і повертає
матеріали для проведення додаткової
перевірки; залишає скаргу без
задоволення, що в свою чергу виключає
можливість вказівки судом слідчому при
вирішення вказаного питання на
наявність в діях будь-якої особи складу
злочину. У зв'язку з чим, вимоги ОСОБА_1
про те, що б суд вказав на наявність в
діях голови Мологівської сільської
ради Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 складу злочину
передбаченого ч.2 ст. 382 КК України не
можуть бути задоволені, адже таке
рішення, відповідно до кримінального
процесуального законодавства може
прийняти лише посадова особа органу
досудового розслідування.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання
незаконними дії
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури щодо невидачі їй копії
постанови на підставі її заяви від
08.06.2012 року та зобов'язання
Білгород-Дністровську міжрайонну
прокуратуру видати їй зазначену
постанову суд вважає, що вказані вимоги
також не можуть бути задоволені,
виходячи з наступних підстав.

Згідно п.1 резолютивної частини рішення
Конституційного Суду України у справі«
№ 1-29/2011 від 14.12.2011 року за
конституційним зверненням громадянина
ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення
положень частини другої статті 55
Конституції України, частини другої
статті 2, пункту 2 частини третьої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, частини третьої
статті 110, частини другої статті 236
Кримінально-процесуального кодексу
України та конституційним поданням
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ щодо офіційного тлумачення
положень статей 97, 110, 234, 236
Кримінально-процесуального кодексу
України,статей 3, 4, 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
в аспекті статті 55 Конституції України
(справа про оскарження бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
заяв про злочини)», положення частини
другої статті 55 Конституції України
необхідно розуміти так, що
конституційне право на оскарження в
суді будь-яких рішень, дій чи
бездіяльності всіх органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб гарантовано кожному. Реалізація
цього права забезпечується у
відповідному виді судочинства і в
порядку, визначеному процесуальним
законом.

Таким чином Конституційний Суд України
визначив, що механізм реалізації права
кожного на оскарження в суді будь-яких
рішень, дій чи бездіяльності всіх
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб визначається
відповідним процесуальним законом.

Правовідносини, що склалися між
заявником та Білгород-Дністровською
міжрайонною прокуратурою регулюються
відповідним положеннями КПК України (в
редакції Закону 1963 року).

Згідно ст. 236 КПК України скарга на дії
прокурора при проведенні ним
досудового слідства або окремих
слідчих дій у справі подається
вищестоящому прокуророві, який її
розв'язує в порядку і в строки, що
передбачені статтями 234 і 235 цього
Кодексу.

Дії прокурора можуть бути оскаржені до
суду.

Скарги на дії прокурора розглядаються
судом першої інстанції при передньому
розгляді справи або при розгляді її по
суті, якщо інше не передбачено цим
Кодексом.

Аналізуючи вказану норму суд приходить
до висновку, що судом першої інстанції
скарги на дії прокурора розглядаються
лише при попередньому розгляді судом
кримінальної справи, або при розгляді
кримінальної справи по суті.

На думку суду слід звернути увагу, на
те, що дійсно цитована норма передбачає
можливість оскарження дій прокурора і
розгляд їх судом першої інстанції в
період провадження досудового
слідства по кримінальній справі, у
випадках передбачених Кримінально -
процесуальним Кодексом України

Так Кримінально - процесуальним
Кодексом України (в редакції закону 1963
року) статтями 236-1, 236-5, 236-7, передбачено
вичерпаний перелік процесуальних дій,
у тому числі прокурора, при провадженні
ним досудового слідства у кримінальній
справі, скарги на які, можуть бути
розглянуті судом першої інстанції до
попереднього розгляду судом
кримінальної справи або розгляду її по
суті, а саме: постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи,
постанову про порушення кримінальної
справи, постанову про закриття
кримінальної справи.

Окрім того згідно до підпункту 1.2
пункту 1 та пункту 2 резолютивної
частини рішення Конституційного Суду
України у справі « № 1-12/2003 від 30.01.2003
року за конституційним поданням
Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень частини
третьої статті 120, частини шостої
статті 234, частини третьої статті 236
Кримінально-процесуального кодексу
України (справа про розгляд судом
окремих постанов слідчого і прокурора),
визнано такими, що не відпадають
Конституції України частина шостої
статті 234 КПК України, частина третьої
статті 236 КПК України, згідно з якими
скарги на постанови слідчого,
прокурора про притягнення як
обвинуваченого розглядаються судом
першої інстанції при попередньому
розгляді справи або при розгляді її по
суті та положення частини шостої
статті 234 КПК України, частини третьої
статті 236 КПК України, які
унеможливлюють розгляд судом на стадії
досудового слідства скарг на постанови
слідчого, прокурора стосовно приводів,
підстав і порядку порушення
кримінальної справи щодо певної особи.

Отже системний аналіз зазначених вище
норм Кримінально-процесуального
Кодексу України, а також рішень
Конституційного Суду України дає
підстави вважати, що звернення ОСОБА_1
до Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
із скаргою на неправомірні дії
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури та зобов'язання вчинити
певні дії є передчасним, що
унеможливлює його розгляд судом до
попереднього розгляду конкретної
кримінальної справи або розгляду її по
суті, і дає в свою чергу підстави суду
відмовити у її задоволенні.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку, щ скарга підлягає
задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 236, 236-1, 236-2 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого
слідчого Білгород-Дністровської
міжрайонної прокуратури Одеської
області Горщака С.І. про відмову у
порушенні кримінальної справи
відносно голови Мологівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 за відсутністю
складу злочину передбаченого ч.2 ст. 382
КК України від 26.05.2011 року, визнання
незаконними дій
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого
Білгород-Дністровської міжрайонної
прокуратури Одеської області Горщака
С.І. про відмову у порушенні
кримінальної справи відносно голови
Мологівської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області ОСОБА_3 за відсутністю
складу злочину передбаченого ч.2 ст. 382
КК України від 26.05.2011 року - скасувати.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
протягом семі діб зі дня проголошення.

Суддя