Єдиний унікальний номер 233/1602/15-к
Номер провадження 11-кп/775/117/2015

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2015 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області кримінальне провадження № 0000272 від 20.02.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2015 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Уфа Башкірія, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, працездатного, раніше судимого: 1) 23 листопада 2006 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 304, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 21 червня 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 24 лютого 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 309 ч.1, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місця реєстрації не має,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Зараховано в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 24 лютого 2015 року з 24 лютого 2015 року по 6 травня 2015 року включно. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дня ухвалення вироку - 7 травня 2015 року.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Наприкінці січня 2015 року у нічну годину, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 зайшов у під`їзд №2 будинку АДРЕСА_2 , де побачив на першому поверсі двері побутового приміщення, на яких був запірний пристрій у вигляді гвинтового замка і у нього виник злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна. Для реалізації свого наміру, він руками відкрив гвинтовий замок дверей побутового приміщення та, діючи повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрав велосипед Еverest вартістю 1941,33 грн., який належить потерпілій ОСОБА_6 , спричинивши їй матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого з місця скоєння злочину зник. Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на свій розсуд.

21 лютого 2015 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_5 зайшов у приміщення під`їзду №2 будинку АДРЕСА_3 , де побачив на сходовому майданчику між 5 і 6 поверхами двері побутового приміщення, на яких був запірний пристрій у вигляді гвинтового замка і у нього виник злочинний намір, спрямований па крадіжку чужого майна. Для реалізації свого наміру, він за допомогою викрутки, відкрив гвинтовий замок дверей побутового приміщення та, діючи повторно, таємно, умисно, із корисливих мотивів, викрав пилосос марки «Домотек 2000» вартістю 778,17 грн., який належить потерпілій ОСОБА_7 , спричинивши їй матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого з місця скоєння злочину зник. Викраденим ОСОБА_5 розпорядився на свій розсуд.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність своєї провини у скоєнні кримінального правопорушення та кваліфікацію дій, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2015 року щодо нього та призначити більш м`яку міру покарання. Вважає вирок суду першої інстанції несправедливим та занадто суворим. В обґрунтування апеляції зазначає, що при ухваленні вироку судом першої інстанції не були взяті до уваги данні, що характеризують його особу. Вказує, що в ході досудового слідства він співпрацював зі слідством, від потерпілих на його адресу претензій не надходило, спричинену потерпілим матеріальну шкоду ним було відшкодовано. Крім того, звертає увагу суду на той факт, що на момент затримання він проживав разом із своєю сестрою ОСОБА_8 , яка має на утриманні малолітню дитину та потребує його допомоги і підтримки.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомленій належним чином, в апеляційної скарзі просив слухати справу без його участі.

Від прокурора та надійшла заява про слухання справи без його участі, проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 заперечує, просить вирок суду першої інстанції залишити без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність відповідно до положень ст.405 УПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у сховище за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними в ньому доказами в сукупності, перевіреними судом.

За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України є правильною і ніким в цій частині не оскаржуються.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як убачається з вироку, ці вимоги кримінального закону судом враховані в повній мірі.

Міра покарання ОСОБА_5 судом першої інстанції призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, у межах, установлених у санкції статті, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії тяжких, конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується посередньо, місця постійної реєстрації не має, раніше неодноразово був засуджений за скоєння корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин.

Обвинувачений розкаявся у скоєному, що обґрунтовано визнано судом першої інстанції як пом`якшуючу обставину. Обтяжуючих обставин суд не встановив.

На думку колегії суддів, немає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого покарання. Призначене йому покарання є необхідним та достатнім.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегією суддів не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.05.2015 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3