Справа № 191/1713/13-к
Провадження № 1-кп/191/5/15
У Х В А Л А

27 квітня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Синельникове заяву обвинуваченого ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000122 відносно : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,- про роз`яснення ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року
за участю прокурора- ОСОБА_4 ,
потерпілого- ОСОБА_5
обвинуваченого- ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_6
встановив:
В ході судового засідання, 24.04.2015 року обвинуваченим ОСОБА_3 була подана заява про роз`яснення ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року , в якій обвинувачений зазначив, що зміст зазначеної ухвали йому не зрозумілий, оскільки « В абзаці 19 встановлювальної частини ухвали Синельниківського міськрайсуду від 22.12.2014 р. зазначено, що рішення Васильківського районного суду у справі № 2-79/12 від 03 травня 2012 року про зобов`язання ОСОБА_3 прибрати землю, глину та будівельне сміття з земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 набрало законної сили 14.06.2012 року і на момент розгляду кримінальної справи не оскаржено в апеляційному порядку.

А в абзаці 20 цієї ж ухвали вказано, що цим рішенням суду встановлені певні факти та обставини, які в установленому законом порядку не оспорені.»

Обвинувачений вказав, що « можливо тому ( якісь) певні факти і обставини не зрозумілі йому привели суд до висновку , що прибирання 30м3 глини і 40 м3 сміття це приблизно 2,5 залізнодорожних вагонів , які якимось чином зникли з присадибної ділянки по АДРЕСА_2 не є предметом доказування , як зазначено в абзаці 21 ухвали.».
У зв`язку з викладеним обвинувачений ОСОБА_3 просить суд роз`яснити ухвалене рішення суду від 22 грудня 2014 року , так як ніхто із службовців ВДВС і представників обвинувачення не можуть вказати місця навезеного ним 40 м3 будівельного сміття і 30м3 глини , щоб обвинувачений зміг до призначення покарання по ст.382 КК України прибрати з земельної ділянки по АДРЕСА_2 , як зазначено у рішенні Васильківського районного суду у справах №2-603/11 і 2-79/12.
У зв`язку з відсутністю потерпілого в судовому засіданні 24.04.2015 року вирішення цієї заяви було судом відкладено.
В судовому засіданні 27.04.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свою заяву від 24.04.2015 року про роз`яснення ухвали суду. Захисник ОСОБА_7 просив вирішити заяву на розсуд суду .
Сторона обвинувачення заперечувала проти задоволення заяви.
Суд вислухав сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідив заяву від 24.04.2015 року, ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року та встановив наступне:
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду у справі №191/1713 від 22.12.2014 року судом були вирішені клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про призначення експертної оцінки документів від 13.05.2014 р. та додаткове клопотання від 23.06.2014 року про виїзд на місцевість в присутності адвоката і Державного інспектора з контролю за використанням і охороною земель ; в задоволенні клопотань було відмовлено.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України- якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Текст ухвали суду від 22.12.2014 року є повним та зрозумілим, а тому не вимагає роз`яснення.
Із тексту заяви від 24.04.2015 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 по суті просить роз`яснити рішення Васильківського районного суду у справах №2-603/11 і 2-79/12 щодо місця розташування 40 м3 будівельного сміття і 30м3 глини , на земельній ділянці по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 124 Конституції України - судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Рішення Васильківського районного суду у справі № 2-79/12 від 03 травня 2012 року про зобов`язання ОСОБА_3 прибрати землю, глину та будівельне сміття з земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_2 набрало законної сили 14.06.2012 року і на момент розгляду кримінальної справи не оскаржено в апеляційному порядку.

Роз`яснення цього рішення не входить до повноважень Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області при розгляді кримінальної справи №191/1713 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч..1 ст.382 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 380 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 24.04.2015 року про роз`яснення ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року- відмовити.
Згідно до вимог ст. 395 КПК України, ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1