Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Мороза М.А., Шевченко Т.В.
у судовому засіданні 27 листопада 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постановлені щодо засудженого
ОСОБА_2 судові рішення.
Вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 2 квітня 2008 року

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця

м. Стебника Львівської області, не судимого,

засуджено
за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 119 КК України на 5 років
позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
остаточно визначено 8 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області від 8 липня 2008 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 21 травня 2005 року біля
приміщення народного дому у м. Стебнику Львівської області, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті
особистих неприязних відносин із
ОСОБА_3, із метою позбавлення його життя, намагався нанести йому удар
ножем у спину, однак ОСОБА_3 від удару ухилився. В результаті ОСОБА_2,
діючи необережно, вдарив ножем у грудну клітку ОСОБА_4, який стояв поряд. Від
отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 помер на місці.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, неповноту й однобічність досудового та судового слідства.
Зазначає, що вирок базується на припущеннях, дії ОСОБА_2 як замах на вбивство
кваліфіковані неправильно, оскільки він не мав умислу на вбивство ОСОБА_3, не здобуті докази його вини й у
необережному убивстві ОСОБА_4 Стверджує, що судом істотно порушено
кримінально-процесуальний закон, не вжито всіх заходів щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження обставин справи. Просить скасувати судові рішення
та закрити справу на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у її
задоволенні слід відмовити.

З матеріалів справи убачається, що висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зазначених злочинів ґрунтується на сукупності
зібраних у справі доказів і є правильним.

Зокрема, винність засудженого підтверджується показаннями
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_5, свідків ОСОБА_6,ОСОБА_7., ОСОБА_8 Їх показання
узгоджуються між собою та іншими доказами у справі, зокрема, даними протоколів
огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події, очних ставок,
висновків комплексної судово-медико-криміналістичної, судово-медичних експертиз
та іншими матеріалами справи.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність
наведених у вироку доказів, не встановлено.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_2 за
ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 119 КК України кваліфіковано правильно.

Даних, які б свідчили, що стосовно ОСОБА_2
неправильно застосовано кримінальний закон,
не
виявлено.

Вивченням матеріалів справи порушень кримінально-процесуального закону, які
тягнуть скасування постановлених у справі судових рішень, у тому числі ст. 322
КПК України, не виявлено.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону. Усі наведені засудженим та його захисником в
апеляціях доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги,
належним чином перевірено й спростовано.

Отже, передбачені ч. 1 ст. 398 КПК
України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_2 до касаційного розгляду
відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги захисника ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

К.Т. Кравченко М.А. Мороз Т.В. Шевченко