Номер провадження: 11-кп/785/631/15
Номер справи місцевого суду: 518/1944/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2015 року м. Одеса

Коллегія суддів судової палаты у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 18.02.2015 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України,

встановила:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , гр-нин України, українець, що не працює, не одружений, раніше судимий:
22.12.2009 року за ст.ст. 309 ч.2. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 роки;
24.12.2010 року за ст.ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
28.11.2014 року за ст.ст. 358 ч.3,190 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік,
засуджений за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, призначене вироком Любашівського районного суду Одеської області від 20.11.2014 року в виді позбавлення волі на 6 місяців та остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
____________________
Справа № 11-кп/785/631/15 Категорія: ст. 309 ч.2 УК України
Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2 .
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави 491 грн. за проведення експертизи.

ОСОБА_7 засуджений за те, що він 25.09.2014 року, перебуваючи в смт. Ширяєве Одеської області, на узбіччі вул. Леніна незаконно придбав верхню частину дикоростучого кущу коноплі, якій заніс до місця свого проживання у кв. АДРЕСА_2 де шляхом подрібнення незаконно виготовив з нього особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у висушеному стану становила 11,32 гр., та почав незаконно зберігати його у паперовому пакеті без мети збуту для особистого вживання.

В подальшому, 02.10.2014 року, ОСОБА_7 помістив вказаний паперовий пакет з незаконно виготовленим особливо небезпечним засобом до кишені своєї куртки та пішов відпочивати до бару ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований по вул. Коробченка,5 в смт. Ширяєве Одеської області, де вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб був виявлений та вилучений у ОСОБА_7 працівниками міліції.
В апеляційній скарзі прокурор, не заперечуючи проти доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, стверджує, вирок є незаконним, оскільки суд, при призначенні обвинуваченому покарання порушив вимоги кримінального закону.
Так, прокурор стверджує, що призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке йому належить відбувати реально, суд незаконно на підставі ст. 70 ч.4 КК України приєднав до призначеного покарання, покарання, яке йому було призначене вироком Любашівського районного суду Одеської області від 20.11.2014 року та звільнив обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи викладене прокурора в апеляційній скарзі просить змінити вирок та призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ст. 309 ч.2 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців, після чого застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 70 ч.4 КК України і призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати з кримінальних справ приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового слідства обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчиненому злочину та надав докладні пояснення щодо обставин вчинення ним цього злочину.
В ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_7 також визнав себе винним у вчиненому злочині та надав свідчення щодо його вчинення які не суперечили свідченням, наданим ним в ході досудового слідства (Т2 а.с. 35-38, диск аудіозапису судового засідання).
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у повному обсязі встановлена судом як на підставі свідчень самого обвинуваченого, у яких він повністю визнав себе винними, так і на підставі інших доказів, які були досліджені у судовому засіданні.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за 309 ч.2 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, судом першої інстанції кваліфіковані правильно.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та прийшов до правильного висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України про що вказав у мотивувальної частині вироку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 28.11.2014 року був засуджений Любашівським районним судом Одеської області до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік.

Таким чином, як вбачається з вироку, дійшовши до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 дії ст. 75 КК України, про що вказав у мотивувальної частині вироку, суд першої інстанції повинен був застосувати її при призначенні покарання визначеному за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а вже потім призначити обвинуваченому ОСОБА_7 остаточне покарання за правилами ст. 70 ч.4 КК України.

Але суд першої інстанції ці вимоги порушив, вказавши в мотивувальній частині вироку про застосування дії ст. 75 КК України, а в резолютивній частині фактично призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без вказівки про ст. 75 КК України.

Таким чином, твердження прокурора в апеляції про те, що суд необґрунтовано застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 правила ст. 70 ч.4 КК України, оскільки призначив обвинуваченому покарання, яке тому належить відбувати реально, засновані на матеріалах справи.

Також обґрунтованими є доводи апеляції прокурора стосовно строку випробувального терміну, якій обвинуваченому ОСОБА_7 , на думку прокурора, за вчинення злочину, передбаченому ст.309 ч.2 КК України, слід встановити в 1 рік 6 місяців а потім, керуючись вимогами ст. 70 ч.4 КК України, шляхом часткового складання остаточно визначити в 2 роки, оскільки ст. 70 ч.4 КК України встановлює правила призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів.

На підставі вищевказаного судова колегія вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає зміненню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити задовольнити.
Вирок Фрунзівського районного суду Одеської області від 18.02.2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 / двох / років 6 / шести / місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 / один / рік 6 / шість / місяців.
Відповідно до ст. 76 КК України забов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 28.11.2014 року у вигляді 2 / двох / років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України 1 рік іспитового строку, остаточно призначити покарання у вигляді 3 / трьох / років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 / два / роки.
Відповідно до ст. 76 КК України забов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у Вищій Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у встановлений законом строк.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2
ОСОБА_3

ОСОБА_4
Копія вірна: