Справа №1-11/08
ВИРОК

іменем України

22 лютого
2008 року.
Володимирецький районний суд Рівненської області під головуванням судді
Іванків О.В.

при
секретарі Басик Г.Т.

за участю
прокурора Брящея Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Володимирець справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя с.Біле Володимирецького району, українця,
громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, непрацюючого, раніше
не судимого;

за ч.1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в:

Органами досудового слідства ОСОБА_1.
обвинувачується в тому, що він вчинила злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України при наступних обставинах.

19 вересня 2007 року близько 14 години 30 хв. в
с.Біле Володимирецького району Рівненської області біля магазину ОСОБА_1. під
час бійки з ОСОБА_2 умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в щелепу
зліва, від чого ОСОБА_2 почав падати на землю. Під час падіння ОСОБА_1наніс
один удар лівою ногою в обличчя ОСОБА_2, спричинивши тілесні ушкодження у
вигляді перелому кута лівої щелепи зліва, який відноситься до категорії
середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

На досудовому слідстві підсудний ОСОБА_3 повністю
визнавав свою вину, будучи допитаним в судовому засіданні вину визнав частково,
пояснив, що 19 вересня 2007 року він поблизу магазину в с.Біле зустрів
ОСОБА_2., ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вживали спиртні напої. Між ним та ОСОБА_2.
виникла словесна перепалка, яка переросла в бійку. Зокрема, ОСОБА_2 долонею
вдарив його по обличчю (дав ляпаса), у відповідь на це ОСОБА_1вдарив його
кулаком в лице, а коли ОСОБА_2 почав падати,
ще раз вдарив його ногою і попав по обличчю. Розкаюється у вчиненому,
розуміє, що вчинив протиправні дії, просить пробачення у потерпілого і
запевняє, що більше подібного вчиняти не буде.

Незважаючи
на часткове визнання вини підсудним, суд приходить до висновку про те, що його
вина повністю доведена зібраними по справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2. пояснив, що 19 вересня
2007 року він разом зі своїми товаришами ОСОБА_6. та ОСОБА_5 біля магазину в
с.Біле святкували його день народження, при цьому розпили декілька пляшок вина.
Біля 14 години 30 хв. до них підійшов ОСОБА_1., який був в нетверезому стані,
він почав висловлюватись нецензурними словами. На неодноразові зауваження не
реагував. Тоді ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1. відійшов за магазин, де між ними
продовжилась сварка. В її ході ОСОБА_2 дав ляпаса ОСОБА_1, у відповідь на це
ОСОБА_1вдарив його кулаком в обличчя, і коли ОСОБА_2 від удару падав на землю,
ще один раз вдарив ногою по обличчю. Від цього удару ОСОБА_2 втратив
свідомість, коли прийшов до тями, то відчув сильний біль в щелепі. Коли
звернувся до лікарів, в нього виявили перелом щелепи, від кого він тривалий час
лікувався.

Свідок ОСОБА_6 дав аналогічні пояснення та пояснив
суду, що 19.09.2007 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 бля магазину в с.Біле
розпили дві пляшки вина в цесть дня народження ОСОБА_2 Приблизно біля 14 год.
30 хв. до них підійшов ОСОБА_1., який почав до них чіплятись, нецензурно
лаявся. Йому декілька разів зробили зауваження, однак він не припиняв своїх
дій. Тоді ОСОБА_2 вийшов з-за столу і разом з ОСОБА_1. зайшов за магазин. Через
деякий час ОСОБА_1вийшов з-за магазину і сказав, щоби вони забрали ОСОБА_2
додому. Коли він разом з ОСОБА_5. зайшов за магазин, то ОСОБА_2 піднімався з
землі, казав, що його сильно болить лице. Вони допомогли ОСОБА_2. дійти додому.

Аналогічними є покази свідка ОСОБА_5., які
оголошено в судовому засіданні.

В ході відтворення обстановки та обставин події
злочину (а.с.28-31) ОСОБА_1в присутності понятих показав по яких частинах тіла
і яким чином він наносив удари ОСОБА_2., і ці його показання об'єктивно
співпадають із сукупністю інших доказів.

З висновків судово-медичної експертизи №297 від
01.10.2007 року, та 297-Е від 11.10.2007 р. вбачається, що у потерпілого
ОСОБА_2. виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому кута нижньої щелепи
зліва. Вказане ушкодження утворилось від дії тупого твердого предмету, можливо
і від удару кулаком та ногою, по часу відповідають 19.09.2007 року, відносяться
до категорії середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого
розладу здоров'я. Отримання такого ушкодження внаслідок падіння з висоти
власного росту малоймовірне.

Таким чином, показами потерпілого, свідків,
протоколами огляду місця події, відтворення обставин та обстановки події, а
також і висновками судово-медичної експертизи доведено вину підсудного у
заподіянні потерпілому ОСОБА_2. тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку,
що вина підсудного повністю доведена в судовому засіданні і її дії вірно
кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки ОСОБА_1умисно заподіяв
потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує
ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, а також
пом'якшуючі та обтяжуючи обставини.

Так, з урахуванням того, що будь-яких об'єктивних
даних, які б свідчили про перебування підсудного в момент вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння в ході досудового слідства та судового розгляду
справи не здобуто, суд не враховує дану обставину як обтяжуючу.

До числа пом'якшуючих обставин суд відносить те,
що ОСОБА_1вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся
і попросив вибачення у потерпілого, сприяв розкриттю та розслідуванню злочину.

Враховуючи особу підсудного, який позитивно
характеризується за місцем проживання, є постраждалим від аварії на ЧАЕС, та
конкретні обставини справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1обвинувачується у
вчиненні злочину середньої тяжкості, суд приходить до висновку, що виправлення
підсудного можливе без ізоляції від суспільства, у зв'язку з чим є підстави для
його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а
с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити покарання: обмеження волі
строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити засудженого
від відбування покарання, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язки
передбачені пп.3, 4 ст.76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, періодично з'являтись в органи кримінально-виконавчої
системи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в
законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб
з моменту проголошення до апеляційного суду Рівненської області через районний
суд.

Головуюча: