Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/194/2015 Справа № 641/2053/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, з середньою - технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 26.06.2002 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою апеляційного суду Луганської області вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 26.06.2002 року змінений, призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України до 7 років позбавлення волі без конфіскації майна; 16.06.2011 року Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі; 21.07.2011 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 25.01.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання,

що звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15,ч.2 ст.190 КК України.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, маючи злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступили між собою в злочинну змову, розробили злочинний план та розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, телефонувала потерпілим на міський номер телефону, і представлявся співробітником міліції та повідомляв потерпілому заздалегідь неправдиві дані про те, що його близькі родичі затримані співробітниками міліції і для вирішення питання про його звільнення необхідно заплатити грошові кошти. У разі отримання згоди потерпілого, ОСОБА_7 повинен був виї`зджати на обумовлену адресу та отримувати вказану суму грошових коштів.

Діючи за таким планом, 25.01.2015 року , близько 11 годин 00 хвилин, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 умисно, зателефонувала на міський номер телефону НОМЕР_1 потерпілій ОСОБА_4 , та почав розмовляти з нею як її онук, який сказав, що знаходиться у відділенні міліції, після чого таж сама невстановлена особа змінивши голос та представилась як слідчий Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та повідомив заздалегідь неправдиві дані про те, що її онук затриманий співробітниками міліції за вчинення ДТП і для вирішення питання про його звільнення необхідно заплатити грошові кошти в сумі 10000 гривень. Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що в неї є лише 6000 гривень, на що невстановлена особа матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, погодилась і сказала, щоб ОСОБА_4 чекала вдома на його помічника, на ім`я ОСОБА_8 , який приїде за грошима, після чого невстановлена особа запитала адресу за якою знаходиться ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_4 назвала адресу свого мешкання: АДРЕСА_2 . Невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, зазначила, що ОСОБА_8 приїде за грошима хвилин через 30-40, і попередив ОСОБА_4 , щоб вона не дзвонила до міліції, тому що після того, як вона віддасть 6000 гривень ОСОБА_8 , її онук приїде до дому і все буде влагоджено. ОСОБА_4 чекала вдома, і десь о 12 годині 00 хвилин їй у двері подзвонили і вона відчинила, після чого до її квартири зайшов ОСОБА_7 , ОСОБА_4 запитала його ім`я, на що ОСОБА_7 , відповів, що його звати ОСОБА_8 і він помічник слідчого, тим самим повідомивши неправдиві дані про свою особистість, які свідомо не відповідають дійсності, з метою спотворення дійсних інтересів потерпілої ОСОБА_4 , після чого вона передала йому 6000 гривень, що були в неї у карманах халату, а ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, і корисливий мотив - заволодіти грошима, у розмірі 6000 гривень, взяв у ОСОБА_4 гроші та почав їх перераховувати. Після цього, ОСОБА_7 сказав їй, що тепер з її онуком все буде гаразд і протягом години він повернеться до дому. Після чого, ОСОБА_7 забравши гроші нібито за не притягнення онука ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, покинув квартиру потерпілої ОСОБА_4 , чим спричинив останній матеріальну шкоду в розмірі 6000 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 та невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, виконали всі дії, які вважали необхідними зробити для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Також, 26.01.2015 року, близько 12 годин 00 хвилин, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 умисно, повторно, зателефонувала на міський номер телефону НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_5 , та представився як слідчий Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та повідомив заздалегідь неправдиві дані про те, що її син затриманий співробітниками міліції за вчинення ДТП і для вирішення питання про його звільнення необхідно заплатити грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що в неї є лише 2000 гривень, на що невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження погодилась і сказала, щоб ОСОБА_5 чекала вдома на його помічника, на ім`я ОСОБА_8 , який приїде за грошима, після чого невстановлена особа запитала адресу за якою знаходиться ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_5 назвала адресу свого мешкання: АДРЕСА_3 , та зазначила, що для того щоб потрапити у під`їзд треба набрати на домофоні АДРЕСА_4 . Невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, зазначила, що ОСОБА_8 приїде за грошима хвилин через 30, і попередив ОСОБА_5 , щоб вона не дзвонила до міліції, тому що після того, як вона віддасть 2000 гривень ОСОБА_8 , її син приїде до дому і все буде влагоджено. ОСОБА_5 чекала вдома, і десь о 13.00 їй у домофон подзвонили і вона відчинила під`їзд, після чого відкрила вхідні двері своєї квартири, і до неї зайшов ОСОБА_7 , ОСОБА_5 запитала його ім`я, на що ОСОБА_7 , відповів, що його звати ОСОБА_8 і він помічник слідчого, тим самим повідомивши неправдиві дані про свою особистість, які свідомо не відповідають дійсності, з метою спотворення дійсних інтересів потерпілої, тоді ОСОБА_7 маючи прямий умисел, і корисливий мотив - заволодіти грошима, взяв у ОСОБА_5 гроші в розмірі 2000 гривень, перерахував їх та сказав, що тепер з її сином все буде гаразд і скоро він повернеться до дому. Після чого, ОСОБА_7 забравши гроші нібито за не притягнення сина ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, покинув квартиру потерпілої ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду в розмірі 2000 гривень. Таким чином, ОСОБА_7 та невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, повторно, виконали всі дії, які вважали необхідними зробити для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Крім того, 31.01.2015 року, близько 08 годин 50 хвилин, невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 умисно, повторно, зателефонувала на міський номер по телефону НОМЕР_3 потерпілому ОСОБА_6 , та представився як майор міліції Московського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області ОСОБА_9 , та повідомив заздалегідь неправдиві дані про те, що його син затриманий співробітниками міліції за вчинення ДТП і для вирішення питання про його звільнення необхідно заплатити грошові кошти в сумі 3000 доларів США. Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в нього є лише 8000 гривень, на що невстановлена особа погодилась і сказала, щоб ОСОБА_6 чекав вдома на його помічника, який приїде за грошима. Однак потерпілий ОСОБА_6 в якого виник сумнів щодо правдивості вказаної інформації звернувся до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області з повідомленням про можливе вчинення відносно нього не правомірних дій з боку невстановленої особи. Біля 11 годин 00 хвилин цього дня, ОСОБА_6 на міський номер знову зателефонувала невстановлена особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та сказала щоб ОСОБА_6 виходив на кут біля свого дому з грошима, бо його помічник вже під`їжджає. ОСОБА_6 взяв жовтий пакет в якому була «лялька», в якій ніби то знаходились гроші в розмірі 8000 гривень та разом з прибувшими за його заявою працівниками Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області вийшов на вулицю. Коли потерпілий ОСОБА_6 чекав на куті свого будинку по АДРЕСА_5 , то ОСОБА_7 подав йому жест рукою, після котрого ОСОБА_6 підійшов до нього, тоді ОСОБА_7 сказав, що він від майора ОСОБА_10 , та реалізуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, узяв переданий йому пакет, узяв переданий йому пакет, в якому він вважав знаходяться гроші у розмірі 8000 гривень та почав уходити, але в цей момент з-за кута будинку АДРЕСА_5 вийшли співпрацівники Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, побачивши їх ОСОБА_7 , намагався втекти з місця скоєння кримінального правопорушення скинувши переданий йому жовтий пакет з «лялькою», але був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_7 діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб з невстановленою особою матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, виконали всі дії, які вважали необхідними зробити для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, не залежних від їх волі.

Скоєний ОСОБА_7 злочин суд кваліфікує: по епізоду від 25.01.2015 року за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб; по епізоду від 26.01.2015 року за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; по епізоду від 31.01.2015 року за ч. 2 ст.15 ч.2 ст.190 КК України як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

25 лютого 2015 року між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_7 повністю визнав вину у зазначеному діянні і погодився з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі, а потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 погодились з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їм в повному обсязі.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України до року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190КК до 2 років позбавлені волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, яке буде визначено судом відповідно до ч.4 ст.75,76 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілими та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.190, ч.2 ст.15 ст.190 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілі повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб; вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України, та за 2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Час досудового тримання під вартою ОСОБА_7 , в період з 31.01.2015 року до моменту фактичного виконання вироку слід зарахувати в строк покарання.

До набрання вироком законної сили суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання від вартою в Харківському СІЗО ( №27).

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 25 лютого 2015 року про примирення по кримінальному провадженню № 0000214, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст. 15,ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 ( одного) року позбавлення волі

за ч.2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 (двох)років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох)років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засудженого.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до відповідальності, встановленої законом.

Строк покарання обчислювати з 31.01. 2015 року.

Час досудового тримання під вартою ОСОБА_7 в період з 31 січня 2015 р. до моменту фактичного виконання вироку зарахувати в строк покарання.

Міру запобіжного заходу до набранням вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою у Харківському СІЗО № 27, після набрання вироком законної сили ОСОБА_7 з-під варти звільнити.

Речові докази:

· квитанцію про сплату КП « Жилкомсервіс» на ім`я ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_6 ; дві квитанції про сплату АК « Харківобленерго» на ім`я ОСОБА_11 ; квитанція про сплату КП « Харківські теплові мережі на ім`я ОСОБА_11 ; дві квитанції про сплату ПАТ « Укртелеком» на ім`я ОСОБА_11 - вважати повернутими власникові ОСОБА_11 ;

· мобільний телефон «Samsung Duos» сірого кольору, імей: НОМЕР_4 ; імей: НОМЕР_5 ; s/n НОМЕР_6 ,модель GT-E1202 i (sek), з двома картками мобільного оператора « Київстар», сім-карта № 1 з номером НОМЕР_7 ; сім-карта № 2 з номером НОМЕР_8 повернутими ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя - ОСОБА_1