Справа № Провадження №10с-60/12 10/1090/2840/12 Головуючий у І інстанціїЛисенко ОСОБА_1
КатегоріяДоповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

09 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Ігнатюка О.В.

суддів - Колокольнікової Н.М., Димарецького В.М.

прокурора - Олєйнікова О.В.

захисника - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляцію захисника ОСОБА_2 на постанову Києво Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2012 року, якою скарга захисника ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у Києво- Святошинському районі Київської області про порушення кримінальної справи від 13.01.2012 року відносно ОСОБА_3, за ч. 3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України - залишена без задоволення.

Згідно постанови суду, 23.01.2012 року захисник ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 зі скаргою на постанову від 13 січня 2012 року старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у Києво- Святошинському районі про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України та обєднано в одне провадження з кримінальною справою № 13-8373, в якій просив її скасувати, оскільки вважає, що висновок слідчого про те, що ОСОБА_3 вчинив розкрадання чужого майна, за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах є помилковим. В постанові про порушення кримінальної справи не вказаний причинно наслідковий характер між діями ОСОБА_3 по зняттю арешту з банківських рахунків та злочинними наслідками у вигляді розтрати чужого майна. Крім того, звертає увагу, що в постанові слідчого не вказується, хто, крім ОСОБА_3, входив до злочинної групи.

Суд, прийшов до висновку, що дана скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України, при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю кримінального закону, за ознаками якого порушується справа, а також подальше її спрямування.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

Суд встановив, що постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області від 13.01.2012 року порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за фактом розтрати чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч 3 ст. 27, ч 5 ст. 191 КК України та обєднано в одне провадження з кримінальною справою № 13-8373.

Як вбачається з вказаної постанови, приводом до порушення кримінальної справи є безпосереднє виявлення слідчим ознак злочину, підставами до порушення кримінальної справи є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, що містяться в показах ОСОБА_4, ОСОБА_5, показах ОСОБА_3, інших матеріалах кримінальної справи в їх сукупності, тобто вказав приводи та підстави порушення кримінальної справи згідно з вимогами ст. 94 КПК України.

Посилання заявника, що слідчий в своїй постанові не вказав причинно наслідковий характер між діями ОСОБА_3 та злочинними наслідками, а також не вказав, хто, крім ОСОБА_3, входив до злочинної групи, суд не може розглядати як підстави для скасування постанови про порушення кримінальної справи, оскільки суд не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті, а саме: давати оцінку доказам, вирішувати питання про наявність в діях підсудного ознак злочину.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування постанови старшого слідчого, оскільки вона є законною.

В апеляції захисник ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та постановити свою постанову, якою скасувати постанову про порушення кримінальної справи та обєднання кримінальних справ, винесену старшим слідчим СВ ПМ ДПІ у Києво Святошинському районі від 13.01.2012 року щодо ОСОБА_3, оскільки вважає, що суд проігнорував вимоги ст. 236-8 КПК України та п.8 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України, від 04.06.2010 року, а також відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, чим допустив невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним матеріалам справи та допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону.

Також вказує, що старший слідчий СВ ПМ ДПІ у Києво Святошинському районі під час винесення постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_3 порушив вимоги ст. 94 КПК України, а також не врахував того, що на момент її порушення були відсутні дані того: що ОСОБА_3 вступив у попередню змову з ОСОБА_6 та іншими не встановленими слідством особами з приводу незаконного скасування накладеного арешту на грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ГОВ «БК»Араміс»та ТОВ «Міріс»; що ОСОБА_3 склав від імені Києво Святошинського районного суду постанову від 18.07.2011 року про скасування накладеного арешту на грошові кошти, які належать ТОВ «БК «Арміє»і ТОВ «Міріс»; та інше. Крім того, відсутні дані, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 являються суб'єктами злочину, відповідальність за який передбачена ст. 191 КК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції захисту, захисника ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисту не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 236-8 КПК України, суд, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів та підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

Висновок суду про те, що в постанові про порушення кримінальної справи старший слідчий СВ ПМ ДПІ у Києво Святошинському районі Київської області вказав приводи та підстави порушення кримінальної справи, згідно з вимогами ст.ст. 94, 98 КПК України, належним чином, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, мотивоваваний. В постанові суду детально та обґрунтовано наведені доводи з приводу вказаного рішення, з якими апеляційний суд погоджується. Тому, твердження апелянта, що суд проігнорував вимоги ст. 236-8 КПК України та п.8 постанови № 6 Пленуму Верховного Суду України, від 04.06.2010 року, а також відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду, чим допустив невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним матеріалам справи та істотне порушення вимог кримінально процесуального закону є безпідставними.

При цьому, судом перевірені, надані слідчим матеріали, на підставі яких було винесено постанову слідчого, тобто суд перевірив наявність приводів і підстав для прийняття зазначеної постанови та обґрунтовано прийшов до висновку про залишення скарги захисника ОСОБА_2 без задоволення.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що постанову суду слід залишити без зміни, апеляцію захисту без задоволення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а :

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Києво Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2012 року, якою скарга захисника ОСОБА_2 на постанову про порушення кримінальної справи від 13.01.2012 року відносно ОСОБА_3, за ч. 3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України залишена без задоволення залишити без зміни.

Головуючий

Судді