Справа № 740/149/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/433/2015
Категорія - п.1, п.13 ч.2 ст.115 КК УкраїниДоповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю: прокурора - ОСОБА_7

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

обвинуваченого - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001477 за апеляційними скаргами: обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , освіта середня, не працює, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше судимий 17.03.1999 р. Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст.94 КК України (1960 р.) до 10 років позбавлення волі, звільнений 20.03.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 29 днів, на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 13.03.2007 року,

засуджений за п.п.1, 13 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання - 22 жовтня 2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишено без змін - у виді тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 2174,77 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Стягнуто із ОСОБА_11 на користь потерпілого ОСОБА_8 10000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_11 на користь потерпілої ОСОБА_9 7000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 21 жовтня 2014 року, близько 21-30 год., ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні будинку, за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою АДРЕСА_3 , де на той час перебував і ОСОБА_14 . Між ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, який переріс у бійку, під час якої ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_14 та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця, умисно почав завдавати удари кулаками та ногами в область голови останнього.

В цей час в їхню бійку втрутився ОСОБА_13 , в ході чого, ОСОБА_11 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті двом особам, підійшов до ОСОБА_13 та умисно наніс останньому близько трьох ударів кулаками в область голови. Від ударів потерпілий не втримався на ногах та упав на підлогу, після чого ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, підійшов до нього та наніс множинні удари ногою в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми з множинними переломами кісток склепіння та основи черепа і обмежені деформації черепа в лобно-скроневій області справа, множинні крововиливи в м`які тканини голови в різних областях, травматичний субарахноїдальний крововилив з проривом в шлуночки мозку, забій головного мозку, обширний крововилив навколо правого ока і на верхній повіці лівого ока, крововилив в слизову нижньої губи.

В подальшому, зрозумівши, що ОСОБА_13 не подає ознак життя, ОСОБА_11 , підійшов до ОСОБА_14 , який у цей час лежав на підлозі в сусідній кімнаті, та продовжуючи реалізацію злочинного умислу до кінця, спрямовану на протиправне заподіяння смерті двом особам, наніс близько десяти ударів ногами в область голови останнього, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: відкритої внутрішньочерепної травми з уламковим переломом основи черепа в області надглазниць, навколо півнячого гребня, і решітчастої кістки, з переломом кісток носа зі зміщенням і деформацією зовнішнього носа, з профузною носовою кровотечею і аспірацією рідкою кров`ю, відкритим двобічним переломом кісток нижньої щелепи; вогнищевий субарахноїдальний крововилив в м`які мозкові оболонки і крововилив в бокові шлуночки мозку і травматичний набряк головного мозку, множинні садна, крововиливи і забійні рани обличчя і волосяної частини голови, правої вушної раковини, а також у вигляді закритої тупої травми шиї з переломами лівої бокової пластинки щитоподібного хряща і перешийка, перелом обох ріжків їх середніх третинах та в місцях прикріплення до тіла під`язикової кістки, крововиливи і садна на шиї з крововиливом в підлегкі м`які тканини.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 померли на місці події.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив пом`якшити призначене йому покарання, змінивши його з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк. В обґрунтування скарги зазначає, що місцевим судом при призначенні йому покарання не було враховано його щире каяття, обставини, які пом`якшують відповідальність, а також, сімейний стан, зокрема, наявність у нього чотирьох неповнолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 також подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просив змінити вирок місцевого суду та призначити ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років. Зазначив, що суд необґрунтовано призначив покарання його підзахисному саме у виді довічного позбавлення волі, залишивши поза увагою ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, визнав цивільні позови потерпілих. Також суд не в повній мірі врахував особу ОСОБА_11 , стан його здоров`я, сімейний стан, перебування на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність вини, а також вид та розмір призначеного йому покарання, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, та направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Вказав, що при ухваленні вироку суд не зазначив та не надав оцінки доказам, що підтверджували вину ОСОБА_11 , які були надані державним обвинувачем на стадії дослідження доказів. При цьому суд не мотивував, чому було взято до уваги одні докази та відкинуті інші, чим порушив вимоги ч.3 ст.374 КПК України.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого потерпілий ОСОБА_8 просив залишити без зміни вирок суду першої інстанції, а також обрану ОСОБА_11 міру покарання. При цьому вказав на відсутність будь-яких підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення; обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника, які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, а апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення; потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які просили залишити вирок місцевого суду без змін, а подані скарги - без задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як зазначалось вище, в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати рішення суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, посилаючись на істотні порушення судом кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, як слідує зі змісту ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Суд дослідив всі обставини, які могли мати значення для правильного вирішення справи, і перевіривши зібрані докази, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 13 ч.2 ст.115 КК України.

Фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого, а також доказова база вироку суду ні обвинуваченим, ні його захисником не оспорюються.

Всі доводи, які викладені прокурором в апеляційній скарзі, не перешкодили місцевому суду ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а зазначені в скарзі докази непрямо вказують на вину ОСОБА_11 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1, 13, ч.2 ст.115 КК України, носять вірогідний характер і не містять у собі виключно стверджувальних висновків, а тому обґрунтовано і не були взяті до уваги судом.

Крім того, під час розгляду кримінального провадження в апеляційному суді прокурор послався на відсутність фонограми перебігу судового засідання від 28 січня 2015 року, в період часу з 10.17 год. по 11.18 год., та поставив під сумнів склад суду, який розглядав дане кримінальне провадження в місцевому суді, а також те, чи були роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_11 та потерпілому ОСОБА_8 їх процесуальні права та обов`язки, чи проводився допит обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції йому оголошувався склад суду ( ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ), який зазначений у вироку, роз`яснювалось право на відвід складу суду, також йому було роз`яснено його процесуальні права і обов`язки, та він надавав пояснення по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Так, допитаний в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_11 підтримав свої покази, дані ним в суді першої інстанції. При цьому пояснив, що 21 жовтня 2014 року, близько 19 год., на вулиці поблизу будинку ОСОБА_13 у с. Вертіївка Ніжинського району, між ним та ОСОБА_13 виник конфлікт. До них підійшов ОСОБА_14 і вони вирішили «випити» мирову. Коли прийшли до будинку ОСОБА_13 , там вже знаходився ОСОБА_18 і вони вчотирьох стали розпивати спиртні напої. Пізніше ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли спати. Під час вживання спиртного між ним та ОСОБА_14 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_14 його вдарив. Після цього він також вдарив ОСОБА_14 і той упав, а він наніс йому декілька ударів ногами по голові. В цей час до кімнати зайшов ОСОБА_13 , і обвинувачений також його вдарив. Коли останній впав, ОСОБА_11 наніс йому декілька ударів ногами по голові. Після чого пішов додому та вже вдома спалив одяг, оскільки він був в крові.

При цьому вказав, що від його ударів не могла настати смерть потерпілих, а це міг зробити той, хто залишався в будинку. В суді першої інстанції він спочатку не визнавав свою вину, а потім у судових дебатах визнав повністю, щоб йому призначили більш м`яке покарання.

Вказані обставини підтвердив захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , а також потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_8 зазначив, що він надав пояснення в судовому засіданні місцевого суду і йому також були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки.

За таких підстав, доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу, оскільки права обвинуваченого місцевим судом порушені не були, а посилання прокурора на відсутність фонограми перебігу судового засідання, було усунуто апеляційним судом шляхом допиту обвинуваченого.

Таким чином, відсутність незначної частини технічної фіксації судового засідання за 28.01.2015 року не порушує будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів та не вплинуло на правильність висновків місцевого суду про винуватість ОСОБА_11 та призначення йому міри покарання.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, так як істотних порушень судом першої інстанції кримінального процесуального закону колегію суддів не встановлено.

Стосовно доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, місцевий суд у відповідності до положень ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, особу обвинуваченого, його сімейний стан і стан здоров`я, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; обставини, які обтяжують покарання - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння; а також те, що ОСОБА_11 раніше судимий за аналогічний злочин, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, та прийшов до правильного висновку, що останній становить особливу небезпеку для суспільства і його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах постійної ізоляції від суспільства.

Таким чином, всі обставини, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_11 покарання враховані, а доводи про суворість призначеного покарання та його невідповідність особі обвинуваченого, не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним.

Призначене місцевим судом покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги: обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , прокурора залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року щодо ОСОБА_11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: