Справа № 464/6589/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/485/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
та засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 15 липня 2014 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений вироком Франківського районного суду м.Львова від 15.07.2014 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 15 липня 2014 року відмовлено в задоволенні спільного подання адміністрації Львівської виправної колонії № 48 УДПС у Львівській області та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
На ухвалу суду засуджений ОСОБА_8 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 покликається на те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки розглянута судом однобічно. Під час судового розгляду не заслухано його пояснень, не враховано позитивних характеристик з колонії, того, що на утриманні в нього є неповнолітня дитина, а сам він хворіє на туберкульоз легень та знаходиться на лікуванні в туберкульозному відділенні, що підтверджується виписками та копіями медичних довідок. Адміністрацією колонії заохочувався за сумлінну поведінку та працю, порушень режиму не допускав, під час відбування покарання робив ремонти відділення, має довідку, що в разі звільнення його беруть на роботу та довідку про постійне місце проживання. Просить врахувати всі наведені ним обставини та застосувати щодо нього ст.81 КК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 покликається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права. Вважає, що засуджений за час відбування покарання в колонії довів своє виправлення, оскільки не допускав порушень режиму утримання, стягнення щодо нього не застосовувалися, надає допомогу в роботі ради колективу засуджених відділення, до праці ставиться сумлінно, безконфліктний та своєю поведінкою подає позитивний приклад іншим засудженим, заохочувався адміністрацією колонії. Крім того, просить врахувати, що засуджений має на утриманні неповнолітню дитину, суттєві вади здоров`я, а перебуваючи на волі зможе проходити необхідний курс лікування, а також має можливість працевлаштуватися. Просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову, якою задоволити подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора про законність ухвали суду, дослідивши матеріали подання, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Необхідною умовою застосування положень ст. 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що може свідчити, зокрема, дотримання засудженим правил розпорядку дня колонії, відсутність порушень встановленого порядку відбування покарання, виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, заняття суспільно корисною працею. Умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України, виправленню засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_8 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, за два з яких звільнявся умовно-достроково, однак до зняття чи погашення судимості знову вчиняв злочини, а отже на шлях виправлення не став.
За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
Відмовляючи в задоволенні подання щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання та дійшов правильного висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, хоча один раз за весь час відбування покарання заохочувався, однак таке заохочення не вказує на його виправлення, як на підставу застосування умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст.81 КК України. Крім того, засудженому ОСОБА_8 двічі відмовляли у застосуванні пільги, передбаченої ст.81 КПК України.
Покликання засудженого ОСОБА_8 на погане здоров`я колегія суддів не бере до уваги, оскільки це не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, і таке враховується при вирішенні питання про звільнення від покарання за хворобою.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою, й підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 15 липня 2014 року про відмову у застосуванні щодо ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишити без змін, апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: