Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України
суддів
Глоса Л.Ф. і Паневіна В.О.,
за участю прокурора захисників
Кривов”яза Я.І., ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
в судовому засіданні в м. Києві 10 липня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами
захисників ОСОБА_4, ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_5 в
інтересах засудженого ОСОБА_3, захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого
ОСОБА_2 та засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року щодо засуджених.
Вироком суду

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя м. Дніпропетровська,
раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України на 12 років
позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та жителя м. Дніпропетровська, в
силу ст. 89 КК України не судимого,

засуджено за ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України на 10 років
позбавлення волі.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
народження, уродженця та жителя м.
Дніпропетровська, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 п. 12 ст. 115 КК України на 12 років
позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано
винуватими та засуджено за те, що вони 28 квітня 2003 року близько 21 години,
будучи у стані алкогольного сп'яніння, в АДРЕСА_1, за попередньою змовою між
собою на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_8, з метою його вбивства
умисно нанесли останньому численні удари ногами та руками в голову і тулуб, а
ОСОБА_3 декілька разів вдарив
потерпілого головою об стіну та підлогу. Внаслідок заподіяної ОСОБА_8.
черепно-мозкової травми з супроводом численних переломів кісток склепіння і
основи черепа й крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку
потерпілий невдовзі помер. Потім засуджені винесли ОСОБА_8 з квартири та
залишили його у під'їзді цього ж
будинку.

У касаційних скаргах:

- захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_1
вважає, що
досудове слідство та судовий розгляд справи проведено
неповно, необ'єктивно, однобічно, висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а вирок суду ґрунтується на показаннях, даних засудженими
під час досудового слідства, від яких вони відмовилися. З достовірністю не
встановлено час та місце настання смерті потерпілого. Посилається на те, що потерпілий ОСОБА_8 сам
спровокував сварку і першим наніс удар ОСОБА_1, а останній діяв в межах необхідної
оборони. Смерть потерпілого не могла настати від дій засудженого. Просить вирок
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину;

- захисник ОСОБА_6 та
засуджений ОСОБА_1 висловили аналогічні доводи та прохання;

- захисник ОСОБА_5 в інтересах
засудженого ОСОБА_3 також посилається на неповноту, необ'єктивність й однобічність досудового
слідства та судового розгляду справи, не відповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. Вважає, що не
встановлено мотиву вчинення вбивства та відсутні докази його вчинення засудженими за попередньою
змовою. Вказує на те, що висновок суду ґрунтується на суперечливих показаннях
свідкаОСОБА_9 та протиріччях щодо часу та місця скоєння злочину. Стверджує,
що дії ОСОБА_3 не могли спричинити
смерть ОСОБА_8. Просить вирок щодо
ОСОБА_3 скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину;

- засуджений ОСОБА_2 також
посилаючись на не відповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та проведення досудового слідства й
судового розгляду справи однобічно, з обвинувальним ухилом, вказує на те, що ОСОБА_8 першим наніс удар
ОСОБА_1, а особисто він не завдавав
удари потерпілому. На його думку, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 свідчать про те, що потерпілого
могли вбити інші особи, або він міг отримати несумісні з життям травми,
скотившись по східцям з 6 на 5 поверх. Також
зазначає, що визнавав свою вину
під час досудового слідства під примусом з боку слідчих органів. Просить вирок
щодо нього скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу
злочину;

- захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_2
висловлює аналогічні доводи та прохання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, захисників ОСОБА_4 й
ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтримали доводи скарг,
думку прокурора Кривов”яза Я.І. про залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що вони не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2 й ОСОБА_3 у
вчиненні за попередньою змовою між собою умисного вбивства ОСОБА_8 за
зазначених у вироку обставин, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у
встановленому законом порядку, ретельно досліджених у судовому засіданні та
належно оцінених судом, і є правильним.

Як убачається з матеріалів справи, засуджені на початку досудового слідства
давали показання, що під час спільного
вживання спиртних напоїв в квартирі ОСОБА_13 у них виник конфлікт з ОСОБА_8 і з
цієї причини вони його побили ,
наносячи потерпілому численні
удари руками й ногами в різні частини тіла, в тому числі і по голові, після
чого винесли його з квартири та залишили у під'їзді будинку, де він і був
знайдений мертвим.

Характерною особливістю цих показань ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, на яку
послався й суд у вироку, є те, що кожен з них, відтворюючи сумісне заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень, намагався применшити свою роль в цьому.

Так, з показань ОСОБА_1 убачається, що він наніс ОСОБА_8. удари долонею по
обличчю, кулаком в груди і ногами в живіт, а ОСОБА_2, викрикуючи, що
потерпілого “потрібно добити”, наносив йому ногами удари в голову. При цьому і ОСОБА_3 вдаряв ОСОБА_8 головою об підлогу щонайменше п'ять
разів .

За показаннями ОСОБА_3 потерпілого побили руками і ногами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, а він, у відповідь на завданий йому ОСОБА_8 удар , тільки двічі вдарив
потерпілого в обличчя й головою об
підлогу.

Згідно з показаннями ОСОБА_2, які він дав на допиті як підозрюваний та при
відтворенні обстановки і обставин події, в побитті потерпілого приймали участь
всі разом. Під час наступних допитів дав показання про нанесення численних
ударів потерпілому ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
змальовуючи свої дії в цьому другорядними, такими, що не могли призвести до
настання смерті ОСОБА_8

Оскільки показання засуджених про спільне побиття ними ОСОБА_8
підтверджуються й іншими, дослідженими у судовому засіданні доказами, суд
обґрунтовано поклав їх в основу
вироку .

Так, з показань свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15,ОСОБА_9 убачається, що під час сварки, яка виникла в квартирі
ОСОБА_13 між потерпілим і засудженими, саме останні побили ОСОБА_8

Проведеним в установленому законом
порядку оглядом місця події виявлено в
зазначеній квартирі численні сліди крові.

За висновком судово-імунологічної експертизи ця кров
могла виникнути від ОСОБА_8

Його труп з ознаками насильницької смерті виявлено в
під'їзді будинку, в якому знаходиться квартира ОСОБА_13

Згідно з даними, що містяться у висновках судово-медичних
експертиз, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми,
що супроводжувалася численними переломами склепіння та основи черепа,
крововиливами в речовину та під оболонки
головного мозку. Ці ушкодження виникли незадовго до настання смерті внаслідок
від дії щонайменше 8-10 ударів в голову. Механізм їх заподіяння,
вказаний ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на початку досудового слідства, узгоджується
з судово-медичними даними та суперечить показанням останніх, які кожен з них
дав при відтворенні обстановки й обставин події 22. 07. 2003 року (щодо нанесення
потерпілому не значних за силою та кількістю ударів). Правильність цих
висновків експерт підтвердив в судовому засіданні.

Зазначені докази в їх сукупності з іншими, перевіреними в судовому засіданні та
змістовно наведеними у вироку, підтверджують висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в заподіянні потерпілому несумісних з життям тілесних
ушкоджень їх спільними, об'єднаними єдиним умислом діями, що супроводжувалися
закликами ОСОБА_2 позбавити ОСОБА_8 життя, й цього результату було досягнуто,
тобто у вчиненні за попередньою змовою групою осіб умисного вбивства потерпілого,
спростовують доводи касаційних скарг про невідповідність висновків суду,
викладених у вироку, фактичним обставинам справи та касаційної скарги захисника
ОСОБА_5щодо відсутності доказів вчинення
засудженими цього злочину за попередньою змовою.

Необґрунтованими є і доводи касаційних скарг, що ОСОБА_1
діяв в межах необхідної оборони, та про те, що завдані ним чи іншими
засудженими удари потерпілому не могли призвести до настання його смерті. Судом
правильно встановлено, з наведенням відповідних доказів, що кожен із
засуджених, діючи узгоджено для досягнення спільної мети, завдав руками й
ногами чисельні удари зі значеною силою в життєво важливі органи, зокрема
і голову потерпілого. Такі дії вони
продовжували і після того, як ОСОБА_8 уже безсилим лежав на підлозі і не міг
чинити їм будь-якого опору, а через короткий проміжок часу помер.

Твердження про те, що ОСОБА_8 могли вбити інші
особи, були ретельно
перевірені судом першої інстанції й обґрунтовано визнані неспроможними. Цей висновок належним
чином умотивований дослідженими у судовому засіданні й наведеними у вироку
доказами, достовірність яких сумніву не викликає.

Не заслуговують на увагу й доводи скарг, що про вбивство
потерпілого іншими особами свідчать
показання свідків ОСОБА_10., ОСОБА_11 та ОСОБА_12, оскільки таких
показань зазначених свідків в матеріалах справи немає. З показань свідка
ОСОБА_11 убачається тільки те, що вона з квартири ОСОБА_10 повернулася в свою квартиру близько 21 години
і невдовзі почула сильний грюкіт з квартири ОСОБА_13, який тривав принаймні 20
хвилин. Зі своєї квартири вона більше не виходила, про виявлення в їх під'їзді
трупу довідалась від працівників
міліції. ОСОБА_10 також вказала на те, що в зазначений час, проводжаючи
ОСОБА_11, вона чула в під'їзді будинку тільки голоси молодих чоловіків, а труп побачила близько
1-ї години ночі. ОСОБА_12 самої події не бачила, а тільки чула шум на 6-му
поверсі.

Надуманими є і доводи скарг, що потерпілий міг отримати
тілесні ушкодження, від яких помер, скотившись вниз по східцях з 6-го поверху на 5-й. Оскільки показаннями
свідка ОСОБА_16, які він давав упродовж всього досудового слідства та в
судовому засіданні, що відбулося в жовтні 2003 року, стверджується, що після
того, як ОСОБА_8 винесли з квартири
ОСОБА_13 на східці, він разом з ОСОБА_2
далі знесли його вниз та
залишили на сходовій площадці між 4-м і 5-м поверхами. Саме в
цьому місці потерпілий був виявлений мертвим. Зазначені показання свідка, на
які послався суд, узгоджуються і з висновком судово-медичної експертизи,
відповідно до якого смерть ОСОБА_8
настала через короткий проміжок часу
після заподіяння йому тілесних ушкоджень й відсутні судово-медичні дані
про переміщення трупу.

Доводи засуджених, що відносно них застосовувалися
незаконні методи слідства, внаслідок чого вони обмовили себе та один одного,
були ретельно перевірені в судовому засіданні і не знайшли свого підтвердження.

Неспроможними є і посилання в касаційних скаргах на те,
що не встановлено мотиву, часу та місця вчинення злочину, оскільки, як
убачається з вироку, його мотивувальна частина відповідає вимогам ст. 334 КПК
України та містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з
зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і
мотивів злочину. В цій частині вироку наведені переконливі докази, які
були перевірені судом, на обґрунтування свого висновку про
доведеність вини усіх засуджених у тому, що вони 28.04.2003 року близько 21
години в квартирі ОСОБА_13 за попередньою змовою, з неприязні умисно вчинили
вбивство ОСОБА_8 шляхом заподіяння останньому тілесних ушкоджень, несумісних з
життям.

За таких обставин
дії ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3
за п.12 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.

Міра покарання всім засудженим призначена у відповідності
з вимогами ст. 65 КК України - з
урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу кожного з них,
обставин, які обтяжують та пом'якшують покарання. Підстав для його пом'якшення
колегія суддів не знаходить.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б могли
бути підставою для скасування чи зміни вироку, по справі не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги захисників ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 та засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 березня 2007 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 без зміни.

Судді:

Міщенко С.М. Паневін В.О. Глос Л.Ф.

.