Справа №592/2475/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Сидоренко
Номер провадження 11-кп/788/26/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2014 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року залишена без задоволення, -

ВСТАНОВИЛА:
11 березня 2014 р. до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_6 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 р., за яким він був засуджений за ч.1 ст.115 КК України.

Свої вимоги засуджений ОСОБА_6 обґрунтовував тим, що при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження він виявив обставини, які не були відомі ні йому, ні суду під час досудового розслідування і судового провадження, та які вплинули на встановлення фактичних обставин справи, а саме штучне створення та підроблення доказів, яке виразилося у невідповідності складеного слідчим протоколу встановленим обставинам під час проведення відеозапису слідчого експерименту, при цьому сам ОСОБА_6 його не підписував і даний протокол був взятий за основу при проведенні експертизи, що призвело до помилкових висновків та неправильного встановлення фактичних обставин кримінального провадження. Також зазначав про зловживання слідчого та суду, зокрема йому не було вручено протокол про його затримання та повідомлення про підозру, крім того суд спотворив докази та не всі докази дослідив.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30 травня 2014 р. кримінальне провадження за вказаною заявою засудженого було передано на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2014 р. зазначена заява ОСОБА_6 була залишена без задоволення у зв`язку з тим, що аналізуючи у своїй заяві показання свідків та докази, ОСОБА_6 фактично висловлював свою незгоду з ухваленим відносно нього вироком, а тому районний суд не знайшов законних підстав для задоволення його заяви.

В поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, задовольнити його заяву та призначити перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року зі стадії підготовчого судового засідання.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- судом першої інстанції не були спростовані його доводи щодо фальсифікації протоколу слідчого експерименту, помилкове відображення подій у якому зумовило дійти досудовому слідству і суду неправильних висновків;

- не була дана належна оцінка висновкам наявних у матеріалах кримінального провадження експертиз, в основу вироку покладені неналежні докази, а також не було доведено нанесення ним потерпілому тілесних ушкоджень палицею, яка була виявлена 07 червня 2013 року, що підтверджується відповідними доказами;

- вказує, що при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування йому не було надано доступ до протоколу слідчого експерименту від 05.06.2013 року, до висновків експертиз №503 від 05.07.2013 року, №1070 від 12.06.2013 року, №718 від 13.08.2013 року, №502 від 05.07.2013 року,№203 від 05.07.2013 року,№201 від 16.07.2013 року та перегляду і прослуховування дисків, а також слідчим «замасковано» експертизу №718 в реєстрі матеріалів досудового розслідування під другим номером та назвою;

- зазначає, що судом не була надана об`єктивна оцінка показам свідка ОСОБА_7 , які були покладені в основу вироку і які є завідомо неправдивими;

- суд також належним чином не з`ясував мотиви нанесення ним потерпілому тілесних ушкоджень, помилково зазначивши, що все сталося на грунті ревнощів, хоча він про це не заявляв; а насправді його мотивом було припинення ОСОБА_8 побиття ОСОБА_9 ;

- вказує на те, що ним не був підписаний протокол затримання, оскільки він вважав його незаконним, проте суд в ухвалі від 26 вересня 2014 року вказав на те, що незаконність даного протоколу не впливає на висновки суду щодо встановлення його вини; його пояснення відносно відтворення відеозапису слідчого експерименту від 05 червня 2013 року щодо розбіжностей обставин, викладених слідчим в протоколі, не були зачитані та досліджені;

- заявлені ним клопотання про дослідження доказів та обставин, з`ясування яких могло мати істотне значення для правильності судових рішень, були відхилені;

- зазначає, що повідомлення про підозру він не отримував і воно відсутнє в матеріалах кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду, захисника, яка також просила задовольнити його заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, думку прокурора ОСОБА_10 про залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи поданої доповненої апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що вказана вище апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

При цьому, згідно з ч.3 цієї статті обставини, передбачені у п.п.2 і 3, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Зі змісту положень п.4 ч.2 ст.462 КПК України вбачається, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинні бути зазначені обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Про те, ОСОБА_6 , подаючи заяву щодо перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами (т.3 а.п.30-33), обґрунтовує свої вимоги тим, що, отримавши копію вироку, при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та журналом судового засідання в січні 2014 року, ним були виявлені істотні порушення законодавства, невідомі йому і суду під час судового і досудового провадження, і просить фактично переоцінити докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, які досліджувались судом першої інстанції або могли бути дослідженими, при наявності відповідних клопотань.

Саме посилання ОСОБА_6 на те, що він виявив зазначені істотні порушення саме при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та журналом судового засідання, свідчить про те, що він, при бажанні, мав можливість виявити зазначене і раніше.

Так, ОСОБА_6 фактично просить надати оцінку та переоцінку:

1) протоколу слідчого експерименту від 05.06.2013 року з його участю та відеозапису цього слідчого експерименту, посилаючись на їх невідповідність та на те, що підпис в протоколі йому не належить;

2) показанням свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні 23.10.2013 року та змісту його показань зазначених у вироку;

3) висновку експертизи №718 від 13.08.2013 року, який не досліджувався під час розгляду справи по суті (хоча був в матеріалах кримінального провадження);

4) підставам його затримання та того, що копія протоколу і повідомлення про підозру йому не вручались;

5) його показанням, зазначеним у вироку та його показанням, наданим під час розгляду справи в суді, в частині мотиву нанесення ОСОБА_8 йому ножового поранення.

Підстави на які посилається ОСОБА_6 , фактично були відомі або, при наявності відповідних клопотань, могли бути відомими на час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому, ОСОБА_6 належним чином не вмотивовано, яким чином зазначені обставини могли вплинути на вирок суду відносно нього.

Крім того, колегією суддів приймається до уваги, що ОСОБА_6 не був позбавлений можливості:

- у порядку, передбаченому п.14 ч.3 ст.42 КПК України ознайомитись з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 221 цього Кодексу та вимагати відкриття матеріалів згідно зі ст.290 цього Кодексу;

- відповідно до п.2,4,5 ч.4 ст.42 КПК України збирати і подавати суду докази; виступати в судових дебатах; ознайомлюватись з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження.

У зв`язку з цим є обґрунтовані підстави для висновку про те, що ОСОБА_6 могли бути відомі всі ті обставини на які він посилається.

Колегією суддів також приймається до уваги, що всі зазначені у даній апеляційній скарзі ОСОБА_6 доводи були предметом дослідження під час перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України в суді апеляційної інстанції. При винесенні ухвали Апеляційним судом Сумської області від 27 лютого 2014 року зазначеним питанням була надана належна оцінка, що вбачається зі змісту ухвали (т.2 а.п.219-222). Також розглядалось клопотання щодо долучення до судового провадження та дослідження висновків експерта №№ 203,502,503,718,1070. Зазначена ухвала апеляційного суду набрала законної сили. При цьому у даній ухвалі вказано, що експертизи № 203,502,503,718,1070 дійсно проводилась під час досудового розслідування і були включені слідчим до реєстру матеріалів досудового розслідування з послідуючим відкриттям їх та наданням доступу для ознайомлення з ними стороні захисту. На стадії судового розгляду зазначені висновки прокурором суду не надавалися, а стороною захисту теж не заявлялось клопотання про долучення до судового провадження та дослідження вказаних доказів, про існування яких їй було відомо. Що в черговий раз свідчить про відсутність нововиявлених обставин та відсутність підстав для задоволення клопотань ОСОБА_6 та дослідження даних експертиз як нововиявлених.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи те, що зазначені обставини не є ново виявленими, відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотань ОСОБА_6 щодо переоцінки доказів, а саме: показань свідка ОСОБА_7 , слідчого експерименту від 07 червня 2013 року; слідчого експерименту від 05 червня 2013 року та огляду місця події від 05 червня 2013 року; довідки з лікарні №5 та експертизи №438-2.

При цьому, інші клопотання ОСОБА_6 щодо дослідження висновків експертиз №№ 209, 503 не були зазначені ним у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (т.3 а.п. 30-33) та не досліджувались судом першої інстанції при перегляді вироку суду за нововиявленими обставинами. ОСОБА_6 також не вказав, яким чином вказані висновки експертиз могли вплинути на судове рішення, а тому відсутні обґрунтовані підстави для їх розгляду в суді апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції при винесенні ухвали було належним чином вмотивовано рішення про залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 . При цьому, під час розгляду справи були досліджені докази на які посилався ОСОБА_6 та обґрунтовано зроблено висновок про те, що обставини, на які посилається в своїй заяві ОСОБА_6 не можна вважати нововиявленими, оскільки він аналізуючи показання свідків та докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, фактично висловлює свою незгоду з постановленим відносно нього вироком суду та просить зробити їх переоцінку.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, на думку колегії суддів, ОСОБА_6 не навів жодних обґрунтувань з посиланням на обставини, що б підтверджували наявність нововиявлених обставин.

При цьому, суд першої інстанції залишаючи заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами без задоволення, навів переконливі, належні та достатні мотиви, а також підстави для ухвалення такого рішення, з зазначенням встановлених судом обставин із посиланням на докази та мотиви неврахування окремих доказів.

Такі висновки районного суду, на думку колегії суддів, належним чином вмотивовані, відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Так, під час судового розгляду судом першої інстанції досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 05 червня 2013 року з участю підозрюваного ОСОБА_6 (т. І а.с. 54-57), а також відтворено відеозапис вказаного слідчого експерименту (т.І а.с.58), та виявлено неточності у відображенні слідчим у протоколі слідчого експерименту пояснень наданих підозрюваним ОСОБА_6 щодо палиці, обмотаної проволокою. Про те, зазначеним обставинам судом першої інстанції надано належну оцінку та враховано, що відомості, які повідомлялись підозрюваним ОСОБА_6 слідчим зафіксовано у загальному вигляді, що в цілому відображає зміст проведеної процесуальної дії. При цьому першочергове значення має саме відеозапис вказаної процесуальної дії, а не протокол слідчого експерименту, який відображає суть вчинених дій.

Судом першої інстанції також спростовано доводи заяви ОСОБА_6 про те, що обставини, які відображені у протоколі слідчого експерименту, були взяті за основу при проведенні експертизи № 438-2 від 28 липня 2013 року, яка встановлювала механізм заподіяння тілесних ушкоджень, - оскільки судмедексперт ОСОБА_11 безпосередньо приймав участь під час проведення слідчого експерименту з підозрюваним, що він підтвердив під час його допиту під час судового розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми, а тому підстави вважати, що при наданні висновку експертом було досліджено лише протокол слідчого експерименту, відсутні.

Суд також обґрунтовано не врахував як нововиявлену обставину твердження засудженого про те, що в протоколі слідчого експерименту зазначений не його підпис, оскільки зазначене не спростовує обставини продемонстровані ним як підозрюваним механізму нанесення тілесних ушкоджень під час проведення слідчого експерименту 05 червня 2013 року, який був зафіксований на відеозаписі. При цьому, засудженим не заперечувалась достовірність та відповідність дослідженого в судовому засіданні відеозапису фактичним обставинам проведення цієї слідчої дії за його участю.

В суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження доводи заяви ОСОБА_6 щодо зловживання слідчого, прокурора чи суду під час кримінального провадження. До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК України вказані обставини щодо зловживання слідчого, прокурора чи суду повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування, відомостей щодо наявності яких суду не надано.

Також, при дослідженні пояснень ОСОБА_7 , наданих ним під час судового засідання 23 жовтня 2013 року, розбіжностей з показаннями зазначеним у тексті вироку, постановленого відносно ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Доводи заяви ОСОБА_6 про відсутність висновку № 718 від 13 серпня 2013 року, який не досліджувався при постановленні вироку, також обґрунтовано не були визнані нововиявленими. При цьому, судом враховано те, що про наявність такого висновку було відомо суду, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування, засуджений в суді підтвердив, що слідчим йому був наданий доступ до матеріалів досудового розслідування, в тому числі і до вказаної експертизи, проте під час судового розгляду він не скористався правом ініціювати питання про дослідження вказаного доказу.

Поряд з цим, дослідивши висновок судово-медичної експертизи топорища сокири № 718 від 13 серпня 2013 року, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що вказаний доказ не впливає на висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 , оскільки лише допускає можливість походження виявлених слідів поту як від засудженого, так і від потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Також суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи заяви щодо відсутності підстав для затримання ОСОБА_6 , невручення йому копії протоколу та повідомлення про підозру, оскільки такі доводи не є нововиявленими обставинами, так як вони не впливають на висновок суду та не є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженню відповідно до ст. 91 КПК України. Такі обставини лише свідчать про те, що ОСОБА_6 не погоджується з діями слідчого під час здійснення розслідування. В той же час ОСОБА_6 не скористався своїм правом на оскарження дій слідчого під час проведення підготовчого судового засідання Ковпаківським районним судом м. Суми.

Крім того, що стосується доводів ОСОБА_6 про те, що він не отримував повідомлення про підозру і воно відсутнє в матеріалах кримінального провадження, то в судовому засіданні прокурором надано зазначений документ з підписом ОСОБА_6 про його отримання, що спростовує доводи ОСОБА_6 та фактично не є нововиявленою обставиною.

Щодо невірного зазначення показань засудженого, наданих в судовому засіданні, показанням відображених у вироку суду, то судом першої інстанції також враховано, що мотив вчинення кримінального правопорушення судом визначався не лише з урахуванням показань ОСОБА_6 , а й у сукупності з іншими доказами, зокрема довідки КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 5» від 31 липня 2013 року про перебування ОСОБА_6 на лікуванні з діагнозом: інфікована непроникаюча колото-різана передньої черевної стінки, флегмона передньої черевної стінки. Та враховано, що засудженим не наведено нових доказів, які не були відомі при судовому розгляді та винесенні судового рішення та спростовують наявність встановленого вироком суду про вчинення злочину на ґрунті ревнощів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ті обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві та апеляційній скарзі як на підстави для скасування ухвали суду та перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами (в тому числі і те, що йому не було надано доступ до всіх матеріалів кримінального провадження та «замасковано» експертизу в реєстрі матеріалів досудового розслідування під другим номером та назвою), не підтверджуються жодними доказами та фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні та вимоги їх переоцінки щодо події кримінального правопорушення, винуватості у вчиненні інкримінованого злочину та правової кваліфікації, що суперечить принципу законності. Так, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

На підставі викладеного, враховуючи, що зазначені обставини не могли вплинути на судове рішення, були відомі або ж могли бути відомими суду та ОСОБА_6 під час судового розгляду, також були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції під час перегляду вироку в апеляційному порядку, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для задоволення заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами та не вбачає підстав для скасування ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 26.09.2014 року, яка є належно вмотивованою та обґрунтованою.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст.405, 407, 418, 419, 459, 467 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 вересня 2014 року щодо залишення без задоволення заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_1