Справа № 526/838/15-к
Провадження № 1-кп/526/77/2015
В И Р О К
іменем України

01 липня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000205 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого в Римарівській АЗПСМ - водієм, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України,-

встановив:
в період з 13.03.2015 року по 15.03.2015 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконну порубку дерев в полезахисній лісовій смузі, що розташована на території Римарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області за межами села Максимівка Римарівка Гадяцького району, а саме між полями № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які знаходяться в користуванні ПрАТ «Райз Максимко» та яка згідно форми 6-ЗЕМ значиться за Римарівською сільською радою, з метою подальшого використання для опалення свого будинку, в порушення норм ст. 69 Лісового кодексу України, без відповідного на те дозволу ( лісорубного квитка) вчинив незаконну вирубку 37 сироростучих дерев породи дуб та клен, різними діаметрами на пнях, загальною вартістю 45 066,65 грн., чим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року за № 665 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної лісу», завдав матеріальної шкоди державі на загальну суму 45 066 грн. 65 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в незаконній порубці дерев в полезахисній лісовій смузі, що заподіяла істотну шкоду державі, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України.

27 квітня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та зобов`язався відшкодувати решту заподіяних збитків в сумі 37 872,65 грн. протягом одного року з моменту укладення угоди.

Окрім того, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 246 КК України - у вигляді штрафу в сумі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1020 гривень з конфіскацією незаконно добутого.

У судовому засіданні обвинувачений, підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, від так просить затвердити угоду.

Вислухавши думку прокурора та захисника, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

За змістом даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання вказаної угоди, передбаченими ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам,

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.437 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому, узгодженого сторонами покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474,475 КПК України, - засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2015 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в сумі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 1020 гривень з конфіскацією незаконно добутого.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1