Справа № 461/2617/13 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/6/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року,колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора державного обвинувача ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2014 року, -

за участю прокурора : - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком :
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, безпартійного, з середньою спеціальною освітою, вдівця, не працюючого, раніше неодноразово судимого, -

визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 384 ч. 2, 395, 185 ч. 1, 185 ч. 2, 289 ч. 2, 186 ч. 2 КК України та обрати покарання:

- за ст. 384 ч. 2 КК України - 2 роки позбавлення волі;

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2006 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрано ОСОБА_7 6 років 6 місяців позбавлення волі, та зараховано у строк відбуття покарання відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2006 року з 13.03.2006 року по 24.09.2010 року;

- за ст. 395 КК України - 6 місяців арешту;

- за ст. 185 ч. 1 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 2 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ст. 289 ч. 2 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;

- за ст. 186 ч. 2 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрано ОСОБА_7 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.03.2013 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрано ОСОБА_7 5 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, а вирок від 16.12.2013 року Шевченківського районного суду м. Львова виконувати самостійно.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_7 частково приєднано невідбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2006 року та за сукупністю вироків, обрано покарання - 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.03.2013 року з 09.08.2013 року по 09.09.2013 рік.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбуття покарання перебування під вартою з 25.05.2011 року по 14.05.2012 рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з моменту вступу вироку в законну силу.

По справі вирішено питання судових витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_7 , своїми умисними діями вчинив завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового слідства, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, а саме: в ході проведення слідчих дій по кримінальній справі №182-0489 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_7 маючи умисел на завідомо неправдиве показання з обвинуваченням у тяжкому злочині, вказав на причетність до скоєного злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . За результатами розслідування кримінальної справи, на підставі ствердних обвинувальних показів ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , наданих в ході допиту та проведення слідчих дій, 13.07.2005 року слідчою СЧ СУ ЛМУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_13 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 189 КК України, яким, в подальшому, пред`явлено обвинувачення у скоєнні цього злочину. 21.11.2005 року кримінальна справа № 182-0489 про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прокуратурою міста Львова в порядку ст. 232 КПК України скерована до Личаківського районного суду м. Львова для розгляду по суті. В ході судового розгляду зазначеної кримінальної справи, потерпілий ОСОБА_7 категорично відмовився від своїх показів, наданих під час досудового слідства, та заперечив факт причетності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вчиненого відносно нього злочину. Як вбачається із вироку Личаківського районного суду м. Львова від 30.06.2010 року, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 189 КК України виправдано оскільки потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , категорично відмовились від показів стовно причетності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до вчиненого злочину, а й заперечили подію злочину загалом.

Крім того ОСОБА_7 , в період часу з 27.09.2010 року по 26.02.2011 року, який перебуває на обліку у Личаківському РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, самовільно залишив визначене місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 та не виконав обмеження, встановлені постановою Сихівського районного суду м. Львова від 17.09.2010 року, а саме: в період часу з 27.09.2010 року по 26.02.2011 року проживав за межами визначеного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_3 . чим порушив правила адміністративного нагляду. Крім того, в період часу з 27.09.2010 року по 26.02.2011 року ОСОБА_7 жодного разу не з`явився для реєстрації в Личаківський РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

Крім того засуджений ОСОБА_7 , 14.02.2011 року о 14.30 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), знаходячись в маршрутному таксі № 29а, яке рухалось по вул. Коперника у м. Львові, поруч із потерпілою ОСОБА_14 , розщібнув замок сумки та побачив два гаманці. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 переконавшись що потерпіла ОСОБА_14 не звертає на нього уваги, своєю правою рукою витягнув із сумки гаманець коричневого кольору вартість якого згідно висновку експерта №9/269 від 24.06.2011 року становить 66,00 грн., в якому знаходились гроші в сумі 60,00 грн., студентський квиток на її прізвище, який матеріальної цінності не становить, гаманець коричневого кольору вартість якого, згідно висновку експерта №9/269 від 24.06.2011 року становить 63,00 грн., в якому знаходились гроші в сумі 100,00 грн. В подальшому ОСОБА_7 викрадені гаманці заховав у шафі в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , а гроші в сумі 160,00 грн. витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 289,00 грн.

Крім того ОСОБА_7 , повторно, на початку березня 2011 року о 15.00 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) знаходячись в маршрутному таксі № 34, яке рухалось на пр. В.Чорновола у м. Львові, поруч із потерпілою ОСОБА_15 , розщібнув замок сумки, де у внутрішній кишені побачив гаманець. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 своєю правою рукою витягнув із сумки потерпілої ОСОБА_15 гаманець синього кольору вартість якого, згідно висновку експерта № 9/270 від 24.06.2011 року, становить 45,00 грн., в якому знаходились гроші в сумі 50,00 грн., студентський квиток на її прізвище, читацький квиток виданий на її прізвище, які матеріальної цінності не становлять, карта - пам`яті об`ємом 8Гб вартістю 350,00 грн., банківська картка «Кредобанк», дві банківські картки «Приватбанк», які матеріальної цінності не становлять. В подальшому ОСОБА_7 викрадений гаманець заховав у шафі в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , а гроші в сумі 50,00 грн. витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 445,00 грн.

Крім того ОСОБА_7 , повторно, 21.05.2011 року о 00.30 год. перебуваючи на вул. Палія, 3 у м. Львові, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою та наміром для тимчасового користування, незаконно заволодів транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_17 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 8000,00 грн.

Крім того ОСОБА_7 , повторно, 25.05.2011 року о 00.30 год. маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в сквері, на вул. Б.Хмельницького у м. Львові, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив на лавці потерпілого ОСОБА_18 та свідка ОСОБА_19 , які вживали спиртні напої. Підійшовши до них, побачив, що на лавці лежить мобільний телефон. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 почав вживати разом із потерпілим ОСОБА_18 та свідком ОСОБА_19 спиртні напої, а коли йому вдалося увійти до них в довіру, схопив мобільний телефон марки «Нокія 6700» у металевому корпусі вартістю 1500,00 грн. в якому знаходилась сім-карта оператора «ДіДжус» вартістю 25,00 грн. на рахунку якої були гроші в суму 20,00 грн. та карта пам`яті об`ємом 2Гб вартістю 70,00 грн., який належав потерпілому ОСОБА_18 та втік. 25.05.2011 року о 16.00 год. ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції на вул. Театральній, 3 в м. Львові, в якого був вилучений мобільний телефоном марки «Нокія 6700». Сума завданої шкоди становить 1615,00 грн.

На вирок суду прокурор державний обвинувач ОСОБА_6 , подав апеляцію в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 384 КК України 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2006 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_7 6 років 6 місяців позбавлення волі, та зарахувати у строк відбуття покарання відбуте покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29.06.2006 року з 13.03.2006 року по 24.09.2010 року, за ст. 395 КК України 6 місяців арешту, за ч.1 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_7 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Згідно ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 20.03.2013 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_7 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна, а вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 16.12.2013 року виконувати самостійно. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за сукупністю вироків, обрати покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна. Мотивує це тим, що вирок суду незаконний у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого. Зазначає, що при призначенні покарання засудженому, судом не в повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, суд першої інстанції не врахував і ту обставину, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, судимості не погашені у встановленому законом порядку.

На вирок суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок із застосуванням ст. 71 КК України шляхом складання вироків з вироком Пустомитівського районного суду від 23.04.2014 року. Мотивує це тим, що вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та заперечив апеляцію засудженого ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінальної справи та дослідивши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора державного обвинувача та засудженого ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, колегія суддів не розглядаючи правильність кваліфікації дій у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_7 досудовим слідством та судом, а також висновкам суду щодо цього обвинувачення, вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Колегія суддів встановила, що постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 судом допущені порушення вимог ст. 335 КПК України та ст.ст. 70, 71 КК України в частині призначення підсудному ОСОБА_7 покарання по кожному з обвинувачень, які були визнані судом доведеними та при обранні остаточної міри покарання.

Зокрема, у резолютивній частині вироку суд визнав винним ОСОБА_7 за ст.ст. 384 ч.2, 395, 185 ч.1, 185 ч.2, 289 ч. 2, 186 ч.2 КК України і обрав покарання за ст. 384 ч.2 КК України, після чого застосовує правила ч.4 ст. 70 КК України та продовжив обирати покарання за ст.ст. 395, 185 ч.1, 185 ч.2, 289 ч.2, 186 ч.2 КК України.

На підставі ст. 70 КК України обирає покарання та знову повторно застосовує вимоги ч.4 ст. 70 КК України обираючи покарання, однак менше ніж раніше обране за цією статтею.

Водночас, суд застосовує вимоги ст. 71 КК України і обирає покарання, яке за розміром є меншим, ніж обране за ч.4 ст. 70 КК України.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_7 зазначає про наведені порушення судом першої інстанції при призначенні йому покарання, а також вказує на те, що суд не врахував вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2014 року при призначенні йому покарання за правилами ст. 71 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду в силі залишатись не може, підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 370 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
апеляції прокурора державного обвинувача ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 24 квітня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати, а кримінальну справу повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суддів.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4