ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2015 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шеубані Онського району республіки Грузія, громадянина України, що має незакінчену вищу освіту, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.12.1988 р. Московським р/с м.Харкова за ч.З ст.140 КК України до З років п/в, 13.03.2000 р. Дзержинським р/с м.Харкова за ч.2 ст.140 КК Українидо 2 років п/в, 05.06.2002 р. Київським р/с м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року п/в, звільненого умовно- достроково 16.12.2002 р. за ухвалою Харківського р/с Харківської області від 09.12.2002 р. на невідбутий строк 3 міс. 13 днів, 19.11.2003 р. Червонозаводським р/с м.Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 3 років п/в, звільнений від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, 17.08.2004р. Фрунзенським р/с м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 6 місяцям п/в, 10.03.2010 р. Комінтернівським р/с м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 2 міс обмеження волі, 21.03.2012 Червонозаводським р/с м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років п/в на підставі ст.75 КК України до 2 років випробувального терміну, 04.03.2013 р. Московським р/с м.Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяцям п/в, звільненого 17.11.2014 р. з Темнівської ВК Харківської області № 100 за ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2014 р. на підставі ст.. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 р. у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на викрадення чужого майна, 18.12.2014 р. приблизно о 09 годині, знаходячись у вагоні трамвая № 6, що рухався по вул. Салтівське шосе у м.Харкові, усвідомлюючи, що діє таємно, з корисних спонукань, скориставшись, що сумка потерпілої ОСОБА_5 була частково відкрита, шляхом вільного доступу, рукою, з сумки останньої таємно викрав гаманець, вартістю 320,00 гривень, в якому знаходилися гроші у сумі 527 гривень, 1 доллар США, що згідно курсу НБУ станом на 18.12.2014 р. складає 15,76 гривень, а також студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , пластикова картка банку «Меркурій», пластикова картка «Приватбанку», і пластикова картка «Укрсіббанку», що не представляють матеріальної цінності для потерпілої.
Таким чином, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 862, 76 гривень, а викраденим майном порядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доказом на підтвердження встановлених судом обставин є показання обвинуваченого, які надані ним у судовому засіданні, під час яких останній свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав у повному обсязі та показав про обставини злочину, як вони зазначені вище у вироку суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та встановленню об`єктивної істини по справі.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, які зазначені вище, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дійшов до висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у вигляді позбавлення волі. При цьому, суд, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, та похилий вік обвинуваченого, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим, звільняє від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України і покладає обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Судьбу речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази вважати повернутими власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя -