У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка
С.М.,

суддів

Школярова В.Ф. і
Кармазіна Ю.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 18 грудня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Березанського
міського суду Київської області від 27 вересня 2006 року і ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської
області від 29 листопада 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк двісті
годин.

Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 188 грн 78
коп. на відшкодування майнової шкоди та 1000 грн моральної шкоди.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області від
29 листопада 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 5000 грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті вирок залишено без
зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1
засуджено за те, що він 23 лютого 2006 року приблизно о 18-ій год. 30 хв. на
вул. Леніна в м. Березані Київської області умисно завдав ОСОБА_2 декілька
ударів руками в голову, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд. Вказує на невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи, однобічність і неповноту судового розгляду. Стверджує, що
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не заподіював. Вважає недоведеним встановлений судом
розмір майнової шкоди та завищеною суму стягнення з нього моральної шкоди.

Заслухавши доповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що в її задоволенні необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_1 в умисному заподіянні ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я, підтверджується дослідженими і
належно оціненими судом доказами.

Доводи в касаційній скарзі
засудженого ОСОБА_1 про його непричетність до заподіяння потерпілій тілесних
ушкоджень є безпідставними.

У суді ОСОБА_1, не визнаючи
вини у вчинені даного злочину, підтвердив, що 23 лютого 2006 року завдав
ОСОБА_2 навідмаш удар рукою в обличчя, оскільки потерпіла порушила Правила
дорожнього руху при переході проїжджої частини дороги та створила аварійну
ситуацію для нього при керуванні автомобілем.

Суд наведені показання ОСОБА_1 належно дослідив і
обгрунтовано визнав, що його вина підтверджується показаннями потерпілої
ОСОБА_2 про те, що 23 лютого 2006 року, коли вона переходила вулицю, зупинився
автомобіль і чоловік, який з нього вийшов, - ОСОБА_1ударив її двічі рукою в
обличчя, свідка ОСОБА_3, яка підтвердила цю обставину. Такі показання
узгоджуються з даними висновку судово-медичної експертизи про те, що в ОСОБА_2
виявлено травматичний набряк м'яких тканин лівої вилиці та щоки, струс
головного мозку, які віднесено до легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, та характерні для дії тупих твердих предметів і
могли виникнути як від одного, так і двох ударів в ліву половину обличчя, за давністю
можуть виникнути 23.02.2006 року.

Безпідставними колегія суддів вважає також доводи ОСОБА_1
про те, що потерпіла могла отримати такі тілесні ушкодження до зазначеного нею
числа та за інших обставин.

Із даних акту судово-медичного обстеження ОСОБА_2
вбачається, що в ньому помилково зазначено дату звернення потерпілої до
судово-медичного експерта, оскільки дослідження, згідно даних цього ж акту,
було розпочато і закінчено 24 лютого 2006 року (а.с. 71).

Крім того, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 о 19-ій
год. 40 хв. 24 лютого 2006 року поступила в неврологічне відділення
Березанської міської лікарні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, забій м'яких тканин обличчя, та знаходилась на денному
стаціонарі до 07 березня того ж року.

За таких обставин об'єктивних даних, які б ставили під
сумнів дані судово-медичного освідування стосовно давності і характеру
виявлених у ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень, не встановлено.

Дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 125
КК України кваліфіковані правильно, покарання йому призначено з дотриманням
вимог ст. 65 КК України.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Цивільний позов вирішено
судами першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог закону, а тому
підстав для зменшення встановлених судом сум грошових стягнень, про що
ставиться питання в касаційній скарзі засудженим Козинцем Л., колегія суддів не
вбачає.

Таким чином, підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим
повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної
скарги засудженого ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

С.М. Міщенко В.Ф. Школяров Ю.М. Кармазін