Справа №784/1350/13 30.04.2013 30.04.2013 30.04.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/47/13 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ст.185 ч.2,3 КК України Доповідач: Хомік І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Хоміка І.М.

суддів: Міняйла М.П., Рудяка А.В.,

при секретарі: Георгици Г.В.,

участі прокурора : Цибух Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Березанського району Миколаївської області від 05.03.2013 року на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 26.02.2013 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше не судимого,

повернуто прокурору Березанського району Миколаївської області.

Повертаючи вищезазначений обвинувальний акт прокурору, суддя Березанського районного суду Миколаївської області зазначив про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, встановивши невідповідність адреси фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_2 із вказаною адресою в обвинувальному акті, що унеможливило суд у встановленому законом порядку повідомити останнього про дату, місце і час підготовчого судового засідання, що в свою чергу, є перешкодою для призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вищезазначену ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 26.02.2013 року у звязку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що суд помилково дійшов висновку про невідповідність адреси фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_2 із вказаною адресою в обвинувальному акті, адже 29.01.2013 року в Березанському районному суді Миколаївської області під час розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання, останній особисто слідчому судді вказав адресу свого фактичного місця проживання. Тому відсутність ОСОБА_2 за вказаною адресою, на думку апелянта, лише свідчить про необхідність надання судом дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для вирішення питання про зміну раніше обраного запобіжного заходу на взяття під варту, проте не надають суду законні підстави для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Між тим, вимоги щодо форми і змісту обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України, пунктом « 2» ч. 2 якої передбачено, що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім'я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). При цьому вказаний в ст.291 КПК України перелік відомостей повинен бути перевірений судом при підготовчому судовому засіданні за обов'язкової участі обвинуваченого з точки зору можливості призначення судового розгляду.

З матеріалів провадження вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено місце реєстрації ОСОБА_2 за адресою, якою він особисто вказував під час розгляду слідчим суддею Березанського районного суду Миколаївської області клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання, а сама: АДРЕСА_1. За цією адресою судом був направлений судовий виклик. Проте, згідно з поштовим повідомленням, обвинувачений за зазначеною адресою не проживає. Більш того, апеляційним судом за вказаною адресою обвинуваченому надсилалася копія ухвали про призначення матеріалів кримінального провадження до розгляду, проте апеляційним судом також було отримано повідомлення про відсутність адресата за вказаною адресою, що надає колегії суддів підстави стверджувати, що адреса місця фактичного проживання ОСОБА_2 не відповідає тій адресі, що вказана в обвинувальному акті.

Виходячи з положень ст. 291 КПК України, яка включає вичерпний перелік відомостей, що повинні міститься в обвинувальному акті, і враховуючи, що вони є обов'язковими для їх виконання слідчим і прокурором, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий при складанні обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися, що є безсумнівною підставою для повернення такого обвинувального акту, адже вказані порушення вимог КПК України є істотними і таким, що перешкоджають суду першої інстанції провести підготовче судове засідання.

Посилання ж апелянта на те, що суд першої інстанції повинен був оголосити перерву в підготовчому судовому засіданні для надання можливості прокурору звернутися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_2 з метою приводу, то такий порядок не передбачений кримінальним процесуальним законодавством, адже ст.ст.314, 315 КПК України містять вичерпний перелік питань, які вирішує суд під час підготовчого судового засідання.

Крім зазначеного, колегія суддів звернула увагу, що хоча обвинувальний акт затверджений 31 січня 2013 року прокурором прокуратури Березанського району Миколаївської області Лук'яновою Г.О., але нею не підписаний, що не відповідає вимогам ч.3 ст. 291 КПК України, яка встановлює необхідність підписання обвинувального акту слідчим та прокурором, який його затвердив.

Також варто відзначити, що відповідно до вимог п.3 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту повинен додаватися оригінал розписки підозрюваного про отримання копій обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, проте матеріали кримінального провадження містять копію розписки ОСОБА_2.(а.с.10), що також є порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора за наведеними у ній доводами колегія суддів не вбачає, а тому ухвалу суду першої інстанції від 26 лютого 2013 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2013 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 повернуто прокурору Березанського району Миколаївської області, - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: