Справа № 510/1901/14-к

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
03.02.2015 Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плавні Ренійського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, -

Встановив:
08.09.2014 р. приблизно о 09.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 проник у будинок АДРЕСА_2 , де в одній з кімнат побачив та таємно викрав мобільний телефон «Асус Р-525» без сім-карти вартістю 360 грн.
Продовжуючи свої дії, обвинувачений вийшов на подвір`я цього ж будинку і біля сараю побачив та таємно викрав 2 металеві однодюймові труби довжиною 5 метрів кожна, загальною вартістю 84 грн., а всього таємно викрав майна, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 444 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України.
20.09.2014 р. приблизно о 21.30 год. обвинувачений ОСОБА_5 проник у гараж будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав 6 мішків із пшеницею загальною вагою 300 кг. вартістю по 2 грн. за 1 кг., а всього таємно викрав майна, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 600 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України.
За сукупністю заподіяного, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч.3 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав, не заперечував таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У содіянному розкаююється.
Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорював фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважав за можливе обмежитись допитом потерпілого ОСОБА_6 та дослідженням доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Від потерпілого ОСОБА_7 до судового розгляду надійшла заява, згідно якої, збиток йому відшкодовано у повному обсязі, будь-які претензії до обвинуваченого відсутні.
Так, окрім визнання вини обвинуваченим, його винуватість у скоєнні крадіжки майна підтверджується доказами, дослідженими у ході судового розгляду.
Викрадення обвинуваченим майна підтверджено показаннями потерпілого ОСОБА_8 у ході судового розгляду, не заперечувалось обвинуваченим на стадії досудового розслідування та в ході судового розгляду, було зафіксовано належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством засобами та документами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, вартість викраденого майна також підтверджено належним чином.
Визнання обвинуваченим вини, його показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Обвинувачений повторно вчинив таємне викрадення чужого майна із проникненням у житло та підлягає відповідальності за ч.3 ст. 185 КК України.
Як особа обвинувачений характеризується задовільно, про що свідчать характеристики та данні довідок.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, суму збитку, його повне відшкодування та відсутність матеріальних претензій у потерпілих, особу обвинуваченого, який є особою, що не має судимості, має постійне місце проживання, де характеризуються задовільно, його сімейний та матеріальний стан.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, як передбачену ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання скоєння кримінального правопорушення повторно.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого у даному випадку можливе без відбування ним покарання, та вважає можливим застосування положень ст. 75 КК України, звільнюючи від покарання з випробуванням.
Матеріальний збиток потерпілим відшкодовано у повному обсязі, цивільні позови не заявлялись.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Застосувати до засудженого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання із іспитовим строком на 2 (два) роки.
Запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Асус Р-525», 2 металеві однодюймові труби довжиною 5 метрів кожна та 6 мішків з пшеницею загальною вагою 300 кг., що знаходяться на зберіганні у потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити зберігачам.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення
Суддя ОСОБА_1