Справа № 1
-127/2007 р. ВИРОК
29 березня 2007 року.
Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі:
судді Кобзія Б.І., при секретарі Сердюк Т.В.,
з участю прокурора Ландара Е.О., адвокатів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Кременчука, українця, громадянина України, з н/середньою освітою,
холостого, в силу ст.89 КК України не
судимого, не працюючого, проживаючого вАДРЕСА_1, в скоєннні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.2 КК України;
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Кременчука, українця, громадянина України, з
середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних стосунках, маючого на
утриманні неповнолітню дитину, в силу ст.89 КК України не судимого,
працюючого вантажником ПП ОСОБА_7, проживаючого вАДРЕСА_2,
злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України;
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.Кременчука, українця,
громадянина України, з середноью освітою, холостого, працюючого слюсарем
Кременчуцького автоскладального заводу, проживаючого вАДРЕСА_3
- в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 187 ч.2 КК України; суд -
травня 2005 року біля 24 години ночі ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, будучи в нетверезому
стані та знаходячись в барі «Парадіз» на вул.Першотравневій в м.Кременчуці,
побачивши у ОСОБА_6мобільний телефон, що знаходився в чохлі на паску та гроші,
якими він розраховувався, змовилися заволодіти ними. Вийшовши з бару, стали
травня 2005 року близько 00 годин 30 хвилин неподалік від
бару «Парадіз» біля зупинки громадського транспорту «Залізничний вокзал» по
вул.Халаменюка в м.Кременчуці ОСОБА_5 зупинив
ОСОБА_6ОСОБА_1 наніс ОСОБА_6 удар пляшкою з-під пива в обличчя, після чого ОСОБА_5, ОСОБА_1 і ОСОБА_4, збивши ОСОБА_6з ніг, стали наносити йому удари руками і
ногами в різні частини тіла, зірвали з паска чохол з мобільним телефоном
«Нокіа-6100» вартістю 1200 грн., витягай з кишені гроші в сумі 600 грн. та
продовжували бити. ОСОБА_6, розірвавши футболку, за яку його утримували,
вдалося втекти і добратися до готелю «Дніпровські зорі», звідки його каретою
швидкої медичної допомоги було доставлено до травматологічного пункту третьої
Згідно висновку судово-медичної експертизи №1285 від
06.07.2005 року вказаними діями ОСОБА_1,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ОСОБА_6 було завдано тілесні пошкодження у вигляді крововиливів м»яких тканин голови,
ушибленої рани лівої надбрівної області, струсу головного мозку, які по
ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних пошкоджень без короткочасного
Близько першої години ночі ОСОБА_1, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 були затримані працівниками міліції на вул.Суворова в
м.Кременчуці і в них було вилучено вказаний мобільний телефон, чохол до
Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного
ОСОБА_1 вину визнав повністю і пояснив, що ввечері 30.05.2006 року зі своїми
друзями ОСОБА_4 і ОСОБА_5 біля магазину «Піраміда» на вул.Суворова в
м.Кременчуці випили пива, після чого
центр міста пограти на гральних автоматах. До бару «Парадіз» потрапили
приблизно о 22 год.30 хв. В барі ОСОБА_1 грав на автоматі, програв 5 грн. Там
звернули увагу на ОСОБА_6, який знаходвся в барі з якоюсь дівчиною.
Адміністратор бару сповістила, що бар зачиняється і відмовилась включати
автомат. Він став вимагати у неї включити гральний автомат і продовжив гру.
ОСОБА_6 в його суперечку з адміністратором не втручався, але він, граючи,
бачив, що ОСОБА_6 про щось розмовляв з Стручаліним та ОСОБА_5. Мобільного телефона та грошей він у ОСОБА_6не бачив і зі своїми друзями не
змовлявся про те, щоб забрати у ОСОБА_6телефон та гроші.
Біля 24 години втрьох вийшли з бару і пішли в
напрямку до залізничного вокзалу. ОСОБА_6 вийшоі із бару з дівчиною, посадив її
в таксі і пішов у напрямку зупиники
«Залізничний вокзал». Вони втрьох знаходилися поблизу
вказаного таксі. Автомобіль не заводився, тому таксист попрохав їх попхати
автомобіль, щоб його завести. Автомобіль завели. ОСОБА_5 звернувся до таксиста, щоб той їх віддячив і таксист дав їм 2 грн. Потім ОСОБА_5 став розмовляти з дівчиною, яка була в автомобілі. В цей
час повернувся ОСОБА_6 і втрутився в їх розмову. Між ОСОБА_5 і ОСОБА_6 виникла
сварка. Таксі від»їхало. ОСОБА_1 і ОСОБА_4 залишили їх і пішли в магазин, що
знаходився неподалік від зупинки «Залізничний вокзал» купити пива. Коли вийшли
з магазину, то побачили, що ОСОБА_5і ОСОБА_6 знаходяться біля вказаної зупинки за кіоском
при вході в сквер і продовжують лаятися. Вони підійшли до останніх і коли ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_5, то ОСОБА_1 ударивОСОБА_6 в обличчя кулаком, в якому знаходилася бутилка пива. Бутилка при
цьому випала із руки і розбилася, тоді він другий раз ударив ОСОБА_6кулаком по
спині і ногою в область тазу. ОСОБА_5 наніс ударОСОБА_6 кулаком по
потилиці. ОСОБА_4 ударивОСОБА_6 ногою по нозі і той упав. Чи він упав від удару
по потилиці чи від удару по нозі сказати не може.
ОСОБА_4 став бити ОСОБА_6, який упав, руками. ОСОБА_5 також раз вдаривОСОБА_6. Сам ОСОБА_1, спостерігаючи це, відійшов
вбік і більше ОСОБА_6не бив. ОСОБА_6лежав приблизно секунд 30, після чого встав
і побіг. По карманах у нього ніхто не лазив і за ним не
гнався. Коли ОСОБА_6 втік, то він знайшов
там же біля кіоску мобільний телефон «Нокія» в
чохлі. Грошей при цьому не знаходив. ОСОБА_5 і ОСОБА_4бачили як він підняв
телефон. Пішли додому і по дорозі ОСОБА_4став просити, щоб телефон віддали
йому, а він за це віддячить ОСОБА_1 та ОСОБА_5. На вул Суворова пішли пішки. Подолали 4-5 км приблизно за 30 хвилин. Там
у кіоску біля магазину «Піраміда» купили літрову пляшку
пива і сіли на лавці за кіоском. Хвилин через 5 під»їхали працівники міліції, їх затримали і вилучили телефон, який ОСОБА_4
поклав на лавочку. ОСОБА_1 визнає себе винним в тому, що
вдаривОСОБА_6. Коли піднімав телефон, то розумів, що цей телефон належить ОСОБА_6, але що він буде робити з цим телефоном тоді не
думав і з друзями цього не обговорював.
Допитаний в судовому засідання в
якості підсудного ОСОБА_4 показав, що 30.05.2005
року на вул.Суворова з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 випили пива і поїхали в центр міста. Приблизно о 22 год.30 хв. опинилися в барі
«Парадіз», де ОСОБА_1 став грати на гральному автоматі.
Програвши 5 грн. він став вимагати, щоб адміністратор дала йому можливість продовжити гру, але остання відмовлялася, пояснюючи,
що бар закривається. В барі вже нікого із
відвідувачів не було окрім раніше незнайомого їм ОСОБА_6та дівчини, яка була з ним. ОСОБА_1 став сперечатися з адміністратором, грубити їй. В їх сварку втрутився
ОСОБА_6і зробив йому зауваження. Однак ніякого конфлікту
між ними не виникло і у них не було наміру чіпати ОСОБА_6Коли ОСОБА_1програв ще 5 грн., вони втрьох вийшли із бару і направились вбік залізничного вокзалу, щоб на автобусі
поїхати додому. Через деякий час з бару вийшов із дівчиною ОСОБА_6, посадив її
в таксі і пішов на вул.Халаменюка. Таксист попрохав їх
попхати машину, щоб завести її. Вони допомогли йому, після чого таксист дав їм 2 грн., а ОСОБА_5
став про щось розмовляти з дівчиною, яка сиділа в таксі. В цей час повернувся
ОСОБА_6і став сваритися з
ОСОБА_5. Таксі з дівчиною поїхало,
а ОСОБА_4з ОСОБА_1ом перешли на інший бік дороги, зайшли в магазин і купили
пляшку пива. Приблизно хвилини через три вийшли з магазину. Побачили, що ОСОБА_5 і
ОСОБА_6знаходилися за кіоском біля зупинки «Залізничний вокзал» і штовхали один
одного. ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_6і вдарив його кулаком , в якому була пляшка
з пивом, в обличчя. ОСОБА_4сам нанісОСОБА_6 3-4 удари по тулубу. ОСОБА_5 також став
битиОСОБА_6. Били всі втрьох, але хто
скільки наніс ударів і куди самеОСОБА_6 він не бачив, оскільки не дивився за
цим і було темно. Він лежачогоОСОБА_6 не бив, оскільки той упав, а потім зразу
підхопився і втік. Коли і з якого місця ОСОБА_1 підняв телефон він не бачив і
цей телефон ОСОБА_1 показав коли вони відійшли
до залізничного вокзалу. ОСОБА_4зрозумів, що цей телефон
належитьОСОБА_6, але запропонував ОСОБА_1 і ОСОБА_5, щоб вони віддали цей
телефон йому у користування, щоб він належав тільки ОСОБА_4, а він їх за це
віддячить. Запропонував їм це тому, що що вони завжди ділили все між собою на трьох. ОСОБА_1 і ОСОБА_5 погодилися і ОСОБА_1 віддав йому телефон. Вони дійшли до
купили пива і сіли на лавочці за кіоском, де і були затримані. Телефон він
поклав на лавку, звідки він і був вилучений працівниками міліції. Грошей
уОСОБА_6 не брали. Винним себе визнає в
тому, що приймав участь у побиттіОСОБА_6. Розуміє, що завдав останньому
шкоду, яку готовий відшкодувати.
Допитаний в судовому засідання в якості підсудного ОСОБА_5 показав, що
30.05.2005 року на вул.Суворова
з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 випили пива і поїхали в центр міста. Приблизно о 22
год.30 хв. зайшли до бару «Парадіз», де побачили раніше незнайомого ім
ОСОБА_6 ОСОБА_1 став грати на гральному
автоматі. Програвши 5 грн. став вимагати, щоб адміністратор дала йому
можливість продовжити гру, але остання відмовлялася, пояснюючи, що бар
закривається. В барі окрім ОСОБА_6, якоїсь дівчини та їх трьох вже нікого із
відвідувачів не було. У ОСОБА_6мобільного телефона
і грошей не бачив. ОСОБА_1 сперечався з адміністратором, грубив їй. ОСОБА_6
зробив йому зауваження. Однак, вони не мали наміру чіпати ОСОБА_6Коли
ОСОБА_1програв ще 5 грн., вони втрьох вийшли
із бару і направились вбік залізничного вокзалу, щоб на автобусі поїхати
додому. Через деякий час з бару вийшов із дівчиною ОСОБА_6, посадив її в
таксі і пішов на вул.Халаменюка. Таксист попрохав їх попхати машину, щоб
завести її. Вони допомогли йому, після чого таксист дав їм 2 грн.. ОСОБА_5 став пропонувати
дівчині, яка сиділа в автомобілі, познайомитися. В цей
час повернувся ОСОБА_6і став сваритися з ОСОБА_5 через те, що той зачепив
дівчину. Таксі з дівчиною поїхало, а ОСОБА_4з ОСОБА_1ом перешли на інший бік
вулиці і зайшли в магазин. Сприйнявши словаОСОБА_6 як образу, ОСОБА_5 продовжував
лаятися з ним, відійшли до входу в парк за зупинкою громадського транспорту
«Залізничний вокзал», де стали штовхати один одного. В цей час ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 вийшли з магазину і направилися до них. ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_6і
першим вдарив його кулаком , в якому була пляшка з пивом, в обличчя. Потім ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6
декілька ударів кулаками, після чого удари йому став наносити ОСОБА_4, який
особисто нанісОСОБА_6 3-4 удари по тулубу. ОСОБА_4 також став битиОСОБА_6. Били
всі втрьох, але хто скільки наніс ударів і куди самеОСОБА_6 він не бачив,
оскільки не дивився за цим і було темно. Він лежачогоОСОБА_6 не бив, оскільки
той упав, а потім зразу підхопився і втік. Коли і з якого місця ОСОБА_1 підняв
телефон він не бачив, і цей телефон ОСОБА_1 показав коли вони відійшли до залізничного
вокзалу. ОСОБА_4зрозумів, що телефон належитьОСОБА_6, але запропонував ОСОБА_1
і ОСОБА_5, щоб вони віддали цей телефон йому у
користування, щоб він належав тільки ОСОБА_4, а він їх за це віддячить.
Запропонував їм так тому, що що вони завжди ділили все між собою на
трьох. ОСОБА_1 і Винокурорв погодилися і ОСОБА_1 віддав йому телефон. Вони
дійшли до вул. Суворова,
де купили пива і сіли на лавці за кіоском, де і були затримані. Телефон він
поклав на лавку, звідки телефон і був у їх присутності вилучений працівниками
міліції. Грошей уОСОБА_6
не брали. Винним себе визнає в тому, що
приймав участь у побиттіОСОБА_6. Розуміє, що
завдав останньому шкоду, яку готовий відшкодувати.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що є мешканцем міста Полтави і працює водієм Полтавського
відділення АКБ «Аваль».
З підсудними до 30.05.2005 року ніколи не зустрічався. В цей день він, як
водій, з працівниками Полтавського відділення АКБ «Аваль» приїхав у М.Кременчук у
відрядження, де поселилися в готелі «Дніпровські зорі». Біля 21 години
він вирішив прогулятися по місту. При собі у задній кишені брюк мав гроші в
сумі 650 грн., які отримав на відрядження, та мобільний телефон «Нокія-6100», який знаходився у чохлі на паску брюк. Прямуючи
від готелю в бік залізничного вокзалу і побачивши афішу гральних
автоматів, він зайшов у бар «Парадіз». Було вже пізно і у приміщенні бару
нікого не було.Він став грати на гральному автоматі .Коли в бар зайшли підсудні
уваги не звернув, але пам»ятає, що в барі, коли він грав, знаходилися якісь
хлопці. З ними ніякої розмови і тим більше конфлікту не мав. Адміністратор
сказав йому, що гральні автомати закриваються. Він, діставши гроші із кишені,
розрахувався за гру і вийшов із бару. Де в цей час були підсудні не звернув
уваги. В барі він був один. Ніякої дівчини
з ним не було і взагалі знайомих дівчат в М.Кременчуці він не мав. Прямуючи до готелю,
вирішив перейти на протилежний бік вулиці до кіоску, що знаходився на зупинці
громадського транспорту «Залізничний вокзал» ,та купити там пляшку пива. На
зупинці нікого не було, але коли підійшов до кіоску, то побачив біля кіоску
трьох незнайомих йому хлопців. Один із них ОСОБА_5 спитав хто він такий і звідкіля приїхав. Він не встиг
нічого відповісти, тільки почув, що один із хлопців, що знаходилися поруч з
ОСОБА_5, сказав «чего ты
с ним разговариваешь» і вдарив його пляшкою в обличчя в ділянку лівого ока, від
чого він втратив свідомість. Коли прийшов до тями і намагався піднятися з
землі, то не міг цього зробити, так як було темно, йому було боляче і в цей час
всі троє хлопців били його руками і ногами. Удари приходилися по всіх частинах
тіла, в тому числі і по голові. Потім він почув як хтось із них зірвав у
нього з пояса чохол з телефоном. Коли
він виривався, то його утримували за футболку, яка розірвалася і йому вдалося
втекти. Він став бігти в напрямку готелю. В готелі адміністратор та охоронник
надали йому допомогу та викликали бригаду швидкої допомоги і міліцію. Там він
виявив, що разом з телефоном у нього пропали і гроші в сумі 600 грн. В подальшому
підсудні ОСОБА_1 і ОСОБА_5
йому відшкодували збитки, в ОСОБА_4 завдану шкоду відшкодував частково,
залишивши невідшкодованими 1000 грн.
Крім показів вказаних осіб вина
підсудних підтверджується :
потерпілого ОСОБА_6(а.с.8), із якої вбачається, що він звернувся в
31.05.2005 року, вказавши, шо його побили троє незнайомих йому осіб і
нього мобільний телефон «Нокія-6100» та гроші в сумі 600 грн;
- Протоколом огляду місця події (а.с.20), із якого
вбачається, що місце вчинення злочину
знаходиться за кіосками, які розташовані за зупинкою громадського транспорту «Залізничний
вокзал» в районі паркової зони. На землі виявлено скалки скла різного кольору;
- Протоколом огляду від 31.05.2005 року (а.с.9), відповідно до
кіоском по вул.Суворова було вилучено
належачі потерпілому телефон «Нокія-6100» та
На землі біля кіоску було знайдено сім-карту та мікросхему до неї;
огляду від 31.05.2005 року (а.с.10), із якої вбачається, що при затриманні та
огляді ОСОБА_4, останній був вдягнений у футболку, на якій в області грудей та
черева знаходилися плями бурого кольору, схожі на плями крові. Як пояснив
ОСОБА_4, ці плями утворилися під час того, коли його знайомі ОСОБА_1 і ОСОБА_5 били чоловіка
біля залізничного вокзалу;
Копією гарантійного свідоцтва № АА 004628, наданого
потерпілим, яким підтверджується належність мобільного телефону «Нокія-6100»,
вилученого при огляді місця події на вул.Суворова у підсудних потерпілому
- Протоколом пред»явлення речей
на впізнання (а.с.31), із якого вбачається, що
потерпілий ОСОБА_6 впізнав телефон, який у нього
відкрито викрали біля
зупинки «Залізничний вокзал» та який був вилучений при огляді біля кіоску
вул.Суворова при затриманні підсудних;
допиту ОСОБА_1 (а.с .37) в якості підозрюваного, із якого вбачається, що в ході
досудового слідства ОСОБА_1 пояснив, що в барі «Парадіз» вони побачили хлопця, у якого був мобільний телефон «Нокія»
темно-синього кольору. Він запропонував ОСОБА_4і ОСОБА_5 забрати у того
хлопця телефон. Втрьох побили того хлопця і забрали телефон. Біля магазину
«Піраміда» були затримані працівниками міліції і при них був викрадений
.56) в якості підозрюваного, написаним ним власноручно, із якого вбачається, що
в ході досудового слідства ОСОБА_5
стверджував, що в барі «Парадіз» вони побачили хлопця, у якого був
мобільний телефон «Нокія» моделі 6100 темно-синього кольору. ОСОБА_4В.
запропонував йому і ОСОБА_1 С
забрати у того хлопця телефон і вони погодилися. Втрьох побили хлопця на
зупинці і забрали телефон. По дорозі додому були затримані з телефоном
працівниками міліції;
Висновками судово-медичної експертизи №1285 від
06.07.2005 року та № 1377 від 14.07.2005 року, згідно яких потерпілому діями підсудних було завдано
тілесні ушкодження у вигляді крововиливів м»яких тканин голови, ушибленої рани
лівої надбровної області, струсу головного мозку, які утворилися від дії тупих предметів,
можливо від ударів ногами сторонньої людини в указаний строк і при указаних обставинах, і відносяться до легких тілесних
пошкоджень з короткочасним розладом здоров»я. Пошкодження у вигляді
ушибленої рани лівої надбрівної області та струс головного мозку могли
утворитися від дії тупого предмета, а саме від удару скляною пляшкою в указаний
строк і при вищеприведених обставинах;
- Протоколами зводин віч-на-віч між ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 (а.с.78), між
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.80) та між ОСОБА_1 і ОСОБА_5
яких вказані особи підтвердили те, що кожен із них приймав участь в
наносив удари руками і ногами, а ОСОБА_1 ще й скляною пляшкою
ОСОБА_6, після чого заволоділи мобільним телефоном
яким і були затримані;
- Протоколом відтворення обстановки та обставин події
злочину з участю ОСОБА_1 (а.с.102-106), в ході якого ОСОБА_1 добровільно на
місці показав де саме в барі «Парадіз» і за яким гральним автоматом знаходився
потерпілий ОСОБА_6 коли вони звернули на нього увагу. Далі в районі зупинки
«Залізничний вокзал» ОСОБА_1 показав місце, де він разом з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 побили потерпілого ОСОБА_6;
- Протоколом відтворення обстановки
та обставин події злочину з участю ОСОБА_4 (а.с.107-109), в ході якого ОСОБА_4
добровільно на місці показав де саме в барі «Парадіз» і за яким гральним
автоматом знаходився потерпілий ОСОБА_6 коли вони звернули на нього увагу, на
якому автоматі грав ОСОБА_1 та де знаходилися вони з ОСОБА_5 Далі в районі
зупинки «Залізничний вокзал» ОСОБА_4 показав місце, де він разом з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 побили потерпілого ОСОБА_6;
- Протоколом відтворення обстановки
та обставин події злочину з участю ОСОБА_5 (а.с.110-112), в ході якого ОСОБА_5 добровільно на
місці показав де саме в барі «Парадіз» і за
яким гральним автоматом знаходився потерпілий ОСОБА_6 коли вони звернули
на нього увагу, на якому автоматі грав ОСОБА_1 та де знаходилися вони з ОСОБА_5
Далі в районі зупинки «Залізничний вокзал» ОСОБА_5 показав місце, де вони втрьох побили потерпілого.
В ході судового слідства по справі
підсудні стали заперечувати факт наявності між ними змови на
вчинення нападу на потерпілого з метою
заволодіння його майном, посилаючись на те,
що свої покази в якості підсуних вони давали під пимусом працівників міліції,
які застосовували відносно них недозволені методи дізнання і слідства.
м.Кременчука було проведено перевірку заяви підсудних, стосовно застосування до
них незаконних методів дізнання та слідства і постановою від 26.10.2005 року
відносно слідчого СЧ СВ Кременчуцького МУ Прогрущенка М.В., оперуповноважених ВКР Кременчуцького МУ Білова
А.В. та Горяного І.О., які займалися розкриттям даного злочину та його
розслідуванням було відмовлено в порушенні кримінального переслідування у
зв»язку з відсутністю у їх діях складу злочину.
При таких обставинах суд приходить
до переконання, що вина підсудних у скоєнні розбійного нападу на ОСОБА_6з метою
заволодіння його майном зібраними в ході попереднього та судового слідства
доказами доведена повністю.
Кваліфікацію дій підсудних по ст.187 ч.2 КК України суд
визнає вірною, так як ОСОБА_1,
ОСОБА_5 і ОСОБА_4 скоїли навмисні дії, що виразилися в нападі на
потерпілого з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством,
небезпечним для життя чи здоров»я особи, яка зазнала нападу, вчиненим за
попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, особу підсудних, які вину визнали частково,
розкаялися, ОСОБА_5 судиться
вперше, ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину, і суд визнає ці обставини
пом»якшуючими відповідальність.
Обтяжуючими відповідальність
обставинами для ОСОБА_1 і ОСОБА_4 суд визнає скоєння злочину особами, які
раніше скоювали злочини і, враховуючи обставини скоєного та роль кожного із
трьох підсудних в скоєнні даного злочину, приходить до переконання про
необхідність обрання відносно кожного із підсудних міри покарання, пов»язаної з ізоляцією від суспільства, оскільки
обрання стосовно них більш м»якої міри покарання, не пов»язаної з
позбавленням волі, не зможе забезпечити іх виправлення і перевоховання.
Цивільний позов потерпілого , з урахуванням відшкодованої
підсудними шкоди, підлягає частковому задовільненню, оскільки, як стверджував
поткрпілий, ОСОБА_1 і ОСОБА_5 збитки йому відшкодовано в повному обсязі, а
ОСОБА_4 залишився йому винним 1000 грн.
Вилучений в ході розслідування мобільний телефон був
переданий потерпілому на збереження до
прийняття рішення судом і в подальшому підлягає поверненню власнику.
ст.ст.323,324 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним і призначити йому покарання по ст.
187 ч.2 КК України у вигляді 7 (семи)
років позбавлення волі з конфіскацією
1/2 частини особисто належачого йому майна.
ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.187 ч.2 КК України у вигляді 7(семи) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини
особисто належачого йому майна.
винним і призначити йому поварання по
ст.187 ч.2 КК України у вигляді 7 (семи) років
позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини особисто належачого
запобіжного заходу засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до вступу
вироку в законну силу змінити на утримання під вартою та заарештувати кожного в
залі суду.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 29 березня
2007 року, тобто з дня винесення вироку. Зарахувати в строк відбуття покарання
час знаходження під вартою ОСОБА_1 з
31.05.2005 року по 15.06.2005 року та з 15.06.2005 року по 17.06.2005 року,

7

ОСОБА_4 з
31.05.2005 року по 15.06.2005 року, ОСОБА_5 з 31.05.2005 року по
15.06.2005 року.

Позов потрепілого
ОСОБА_6задовільнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користьОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої
злочином шкоди 1000 грн.

Речовий доказ
- мобільний телефон «Нокія-6100» повернути по належності потерпілому
ОСОБА_6

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного суду Полтаської області на протязі 15 діб з дня його проголошення, а засудженими в той же
строк з дня вручення їм копій вироку.