АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/923/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/140/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - скарга на ухвалу слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2015р. про арешт майна у кримінальному провадженні №0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2015 року, про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.240 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2015 року клопотання слідчого СВ Бучацького РВ УМВС України в Тернопільській області задоволено та накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , подрібнені плитки каменю різними граничними розмірами обємом 1,5 метрів кубічних, які знаходяться на арештмайданчику Бучацького РВ УМВС України в Тернопільській області, екскаватор моделі Атлас 1304, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 і яким на підставі доручення користується ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про те, що існує необхідність у накладенні арешту на майно, яке вилучене під час огляду місця події 12 травня 2015 р., з метою збереження речового доказу, який міг зберегти на собі сліди злочину, що можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення злочину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, вважає, що дана ухвала слідчого судді винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на відсутність правових підстав для накладення арешту, оскільки майно, на яке накладено арешт, належить на праві власності їй. Належний їй екскаватор не використовувався для видобутку корисних копалин. Зокрема, він знаходився на території недіючого карєру с. Беремяни Бучацького району, тому, що громада села домовилась з нею про допомогу з використанням даного екскаватора спорудити ставок. Однак, у звязку з тимчасовою відсутністю у громади дозволу на спорудження ставка, екскаватор до роботи залучений не був.

Крім того, як зазначено в скарзі, ч.1 ст.240 КК України не передбачає конфіскації, а тому не було підстав накладати арешт на її майно.

Суд не звернув увагу і на те, що вказаний екскаватор є єдиним джерелом її доходу, який вона має намір здавати в оренду, оскільки ніде не працює.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора, який просить залишити ухвалу слідчого судді без змін, оскільки вважає її законною і обґрунтованою, ознайомившись з матеріалами провадження та доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя встановив, що в провадженні слідчого відділу Бучацького РВ УМВС України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 12 травня 2015 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.240 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12 травня 2015 р. біля 08 год 30 хв. на спецлінію «102» надійшло повідомлення про вчинення злочину на території недіючого карєру с. Беремяни Бучацького району. По прибуттю слідчо-оперативної групи за вищезгаданою адресою в порядку ст.237 КПК України було проведено огляд недіючого карєру, в процесі якого виявлено екскаватор моделі Атлас 1304 д.н.з. НОМЕР_2 в робочому стані, який належить ОСОБА_7 і на який вже неодноразово накладався арешт за використання для незаконного видобутку корисних копалин, який в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя врахував вищезазначені обставини кримінального провадження, те, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, та дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого з метою недопущення його втрати, знищення чи пошкодження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що в ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170 -174 КПК України, а згідно ч. 2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст.167 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що даний автомобіль міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення - він міг зберегти на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення злочину, та більше того, вони можуть бути знищені чи пошкоджені.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому доводи апелянта, що у слідчого судді не було правових підстав для накладення арешту на її майно, оскільки вона не є підозрюваною у кримінальному провадженні, є безпідставними.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_7 обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Враховуючи вищевикладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131,132,170,173,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 травня 2015 року про накладення арешту на екскаватор моделі Атлас 1304 д.н.з. НОМЕР_2 , автомобіль марки ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та подрібнені плитки каменю різними граничними розмірами обємом 1,5 метра кубічних - без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2