№ 336/5463/15-к
Пр. № 1-кс/336/607/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора прокуратури Шевченківського району міста Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), учня першого курсу Запорізького професійного ліцею № 2, неодруженого, непрацюючого, що мешкає в АДРЕСА_1 , судимого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2014 року за ст. 289 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням тривалістю в два роки; вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002156 від 21.05.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 21 травня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002156 внесено відомості про досудове розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України за фактом таємного заволодіння належним публічному акціонерному товариству «Укртелеком» мідним кабелем довжиною 145 метрів вартістю 5073 грн., яке мало місце о 02-00 годині 13 травня 2015 року між будинками №/№ 55-67 по вул. Липовецькій в м. Запоріжжі.

Аналогічні епізоди кримінально караних діянь мали місце о 00-00 годині 4 червня 2015 року між будинками №/№ 154-188 по вул. Панфьорова в м. Запоріжжі, о 00-00 годині 8 червня 2015 року між будинками №/№ 7-11 по вул. Юнатова в м. Запоріжжі, о 03-30 годині 8 червня 2015 року між будинками №/№ 35-43 по вул. Паторжинського в м. Запоріжжі і спричинили публічному акціонерному товариству «Укртелеком» майнову шкоду на суму відповідно 2405 грн. 37 коп., 192 грн. 62 коп., 443 грн. 50 коп.

6 липня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у таємному заволодінні чужим майном за вказаних обставин за ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що ОСОБА_5 , який має судимості за вчинення злочинів проти чужої власності, підозрюється у скоєнні злочинів як до його засудження вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2015 року, так і після засудження, тому перебуваючи на волі, може продовжити заняття протиправною діяльністю. Крім того, на думку слідчого, наявний ще один ризик невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а саме: незаконний вплив на свідків та потерпілих від кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий підтримала доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Захисник заперечує проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених слідчим. Крім того, зазначає, що застосування найбільш суворого запобіжного заходу до особи, яка не досягла повноліття, за вчинення правопорушень, які не є тяжкими або особливо тяжкими, є таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

У зв`язку з викладеним просить застосувати до неповнолітнього підозрюваного передання його під нагляд батькам як це передбачено ст. 493 КПК України.

Підозрюваний заперечує проти задоволення клопотання, заявивши, що в умовах нагляду з боку батьків він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, як зазначено, підставою для обрання запобіжного заходу в силу закону є лише сукупність обґрунтованої підозри з ризиками вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи.

Між тим суд не вбачає в зазначеній ситуації жодного з цих ризиків не лише тому, що слідчий і прокурор не довели їхньої наявності, а й враховуючи фактичні обставини справи, відповідно до яких на момент вирішення цього клопотання підозрюваний відбуває покарання у вигляді позбавлення волі відповідно до вироку суду від 02.06.2015 року і перебуває в установі попереднього тримання Запорізькому слідчому ізоляторі.

Наведене виключає виправдання побоювань слідчого і прокурора про продовження підозрюваним протиправної діяльності, а також незаконного впливу на учасників кримінального провадження і перешкоджання руху кримінального провадження, а само по собі перебування підозрюваного під наглядом установи попереднього тримання є належною гарантією забезпечення процесуальної дисципліни ОСОБА_5 .

Крім наведених міркувань, при розв`язанні клопотання суд виходить з положень статті 492 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою щодо неповнолітнього може застосовуватись навіть за умови доведення, що інший запобіжний захід не забезпечить запобігання зазначеним в статті 177 КПК ризикам, лише за наявності підозри у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Оскільки злочини, про підозру у яких повідомлено ОСОБА_5 , є злочинами середньої тяжкості, суддя не вбачає процесуальних підстав для задоволення клопотання.

Відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього, суддя між тим не вбачає підстав для задоволення клопотання захисту про передання неповнолітнього під нагляд батьків в силу ст. 493 КПК України, оскільки за умови відбування покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком в умовах ізоляції від суспільства така дія є позбавленою будь-якого процесуального сенсу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 184,193,196, 197, 395, 492 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1