Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Слинька С.
С.,суддів:Вільгушинського М. Й.,
Дембовського С. Г.,при секретарі за
участю прокурора захисників Гладкіх Л.
М., Саленка І. В.,ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7розглянула в судовому засіданні
в м. Києві 28 серпня 2014 року кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за

№ 0000124, за касаційними скаргами
захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 16 серпня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 24 жовтня 2013
року щодо

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця

с. Новожилівки Білогірського району
Автономної Республіки Крим, який
проживає АДРЕСА_1, такого, що не мав
судимості,

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця

с. Улянівки Красилівського району
Хмельницької області, проживаючого
АДРЕСА_3, такого, що не мав судимості.

Зазначеним вироком засуджено ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк

13 років кожного.

Ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 24 жовтня

2013 року цей вирок районного суду
залишено без зміни.

Згідно з наведеними судовими рішеннями
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винними у
тому, що вони 07 березня 2013 року
приблизно о 22.00 год., зайшовши до кухні
будинку АДРЕСА_4, за попередньою змовою
групою осіб убили ОСОБА_10, кілька разів
по черзі вдаривши його ножем по тулубу -
в область грудної клітини та черевної
порожнини.

У касаційній скарзі
захисник ОСОБА_6 просить змінити
оскаржувані судові рішення щодо
ОСОБА_9 та перекваліфікувати його дії
на ч. 1 ст. 396 КК України.

Захисник ОСОБА_7 у
скарзі просить змінити оскаржувані
судові рішення щодо ОСОБА_8 у зв'язку з
невідповідністю призначеного
покарання тяжкості вчиненого
кримінального правопорушення та особі
засудженого унаслідок суворості й
призначити його підзахисному
мінімальне покарання, передбачене ч. 2
ст. 115 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
захисників, які підтримали свої
касаційні скарги, доводи прокурора,
який заперечував проти задоволення
касаційних скарг та просив залишити
без зміни оскаржуваний вирок
апеляційного суду, перевіривши
матеріали кримінального провадження
та обговоривши доводи, наведені у
скаргах, колегія суддів дійшла
висновку, що у задоволенні скарг слід
відмовити.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам кримінального
провадження, про що захисник ОСОБА_6
порушує питання, перегляду в
касаційному порядку не підлягають, а
отже, при касаційному розгляді
кримінального провадження колегія
суддів виходить із фактичних обставин
вчинення кримінального
правопорушення, встановлених судом.

Доводи цього захисника про
необхідність перекваліфікації дій
ОСОБА_9 спростовуються матеріалами
кримінального провадження, оскільки
виходячи з фактичних обставин справи
кваліфікація дій

ОСОБА_9 за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України є
правильною.

При цьому з оскаржуваних судових
рішень убачається, що згідно з
положеннями ст. 94 КПК України суд під
час прийняття відповідного
процесуального рішення за своїм
внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на всебічному, повному й
неупередженому дослідженні всіх
обставин кримінального провадження,
керуючись законом, оцінював кожний
доказ із точки зору належності,
допустимості, достовірності, а
сукупність зібраних доказів - із точки
зору достатності та взаємозв'язку.

Що стосується доводів захисників про
невідповідність призначеного їх
підзахисним покарання тяжкості
вчиненого ними кримінального
правопорушення та особам засуджених,
то вони є безпідставними.

Так, мотивуючи своє рішення про вид та
міру необхідного покарання, суд
першої інстанції урахував
тяжкість вчиненого кримінального

правопорушення, його суспільну
небезпечність, дані, що характеризують
засуджених, які вперше притягуються до
кримінальної відповідальності та
позитивно характеризуються за місцем
проживання. Також суд узяв до уваги
обставини, які обтяжують покарання
засудженим - вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння, а також
відсутність обставин, які б його
пом'якшували.

На підставі цих даних суд обгрунтовано
призначив засудженим покарання у межах
санкції частини інкримінованої їм
статті.

З урахуванням сукупності перелічених
обставин, конкретних обставин справи,
ролі кожного із засуджених у вчиненні
злочину колегія суддів вважає
призначене засудженим покарання
мотивованим і таким, що відповідає
вимогам ст. 65 цього Кодексу, оскільки
такий вид та розмір покарання
найефективніше сприятиме виправленню
та перевихованню засуджених, а також
попередить вчинення ними нових
правопорушень.

Підстав вважати призначене засудженим
покарання несправедливим унаслідок
суворості, навіть з урахуванням
обставин, наведених адвокатами,
колегія суддів не вбачає.

Крім того, аналогічні доводи щодо
несправедливості призначеного
покарання унаслідок суворості були
наведені в апеляціях захисників та
перевірялися судом апеляційної
інстанції, який визнав їх
безпідставними. Свій висновок
апеляційний суд переконливо мотивував
в ухвалі, і колегія суддів не вбачає
підстав вважати призначене ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 покарання необґрунтованим чи
сумнівним.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, які би
перешкодили чи могли перешкодити суду
повно й усебічно розглянути справу і
постановити законне, обґрунтоване та
справедливе рішення,

у справі не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

вирок Красилівського районного суду
Хмельницької області від 16 серпня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 24 жовтня 2013
року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без
зміни, а касаційні скарги захисників
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________С. С. Слинько _______________М. Й.
Вільгушинський _________________С. Г.
Дембовський