Єдиний унікальний номер 725/520/15-к
Номер провадження 1-кп/725/18/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.03.2015 року Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001606 від 19 листопада 2014 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коритне, Вижницького району, Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину за наступних обставин.

Так, 18.11.2014 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку №10 по вул. Боярко в м. Чернівці, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, відкрито, шляхом ривка заволодів шкіряною сумкою, яка знаходилась в лівій руці громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій знаходилися особисті речі, а саме: мобільний телефон сірого кольору марки «Nokia C2», ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 800 гривень, грошові кошти в сумі 80 гривеньта окуляри у пластиковому футлярі, чорного кольору, вартістю 250 гривень, а також інші особисті речі та документи, що матеріальної цінності не представляють, після чого з награбованими речами з місця події втік, спричинивши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1130 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите заволодіння чужим майном (грабіж).

В ході підготовчого судового розгляду між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 29 січня 2015 року про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України понесе покарання у виді 120 годин громадських робіт . В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні за ч. 1 ст. 186 КК України в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду уклала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просила затвердити зазначену угоду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілій в підготовчому судовому засіданні роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України потерпілій зрозумілі. Після таких роз`яснень потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання, оскільки обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, і не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога.

При призначені покарання судом також враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Питання про долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 29 січня 2015 року між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Речові докази, а саме: окуляри та пластиковий футляр чорного кольору, передані до камери зберігання Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1