Справа № 697/994/13-к
№ пров. 1-кп/697/59/2013
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2013 р. Канівський міськрайонний
суд Черкаської області

в складі : головуючого - судді
Русакова Г.С.

з участю секретаря
Назаренко О.В.

прокурора
Степанець Б.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Каневі Черкаської
області в залі суду кримінальне
провадження про обвинувачення :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Богуслав Київської області, українця,
громадянина України, з неповною вищою
освітою, жителя АДРЕСА_1, не працюючого
розлученого, потерпілого від наслідків
аварії на ЧАЕС (4 категорії), судимого
Канівським міськрайонним судом 29.08.2012
року за ч.1 ст.164 КК України до одного
року обмеження волі з іспитовим
строком на один рік, судимість не знята
та не погашена у встановленому законом
порядку,

- у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.164
КК України;

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_1, будучи раніше
судимим 29.08.2012 року Канівським
місьрайонним судом за ч. 1 ст.164 КК
України до 1 року обмеження волі з
іспитовим строком на 1 рік, маючи
відповідно до ст.89 КК України не зняту
та не погашену судимість, вчинив
кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_1, згідно рішення Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області № 2-927 від 15.11.2011 року
зобов'язаний сплачувати на користь
ОСОБА_2 аліменти, на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4
частини його заробітку щомісячно,
починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття. Проте, ОСОБА_1,
будучи офіційно попереджений 14 вересня
2012 року, 12 листопада 2012 року, 13 березня
2013 року державною виконавчою службою
Канівського міськрайонного управління
юстиції про необхідність своєчасної
сплати аліментів та про притягнення
його до кримінальної відповідальності.

Знаючи про обов'язок виплачувати
аліменти ОСОБА_1, являючись дієздатним,
постійно ніде не працює, про тимчасові
заробітки державну виконавчу службу
Канівського міськрайонного управління
юстиції не повідомляє, в Канівському
міськрайонному центрі зайнятості на
обліку не перебуває, аліменти в
добровільному порядку виплачувати не
бажає, тобто злісно ухиляється від
сплати аліментів. В зв'язку з злісним
ухиленням від сплати аліментів його
борг по аліментах з 01.09.2012 року по 31.03.2013
року складає 4396,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 вину у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України
визнав повністю та пояснив, що згідно
рішення Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 15.11.2011 року
зобов'язаний сплачувати на користь
ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4
частини його заробітку щомісячно,
починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення
дитиною повноліття, але не сплачував
аліменти так як ніде не працював. У
вчиненому щиро кається, просить суд
суворо його не карати.

Учасники судового провадження не
оспорюють фактичних обставин справи і
тому суд вважає за недоцільне
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються. Сторони проти
цього не заперечують.

Обвинувачений та учасники судового
провадження правильно розуміють зміст
цих обставин, сумнівів у
добровільності та істинності їх
позицій у суду не має. Учасникам
судового провадження роз'яснені їх
права, передбачені ч.3 ст. 349 КПК
України, зокрема, що у такому випадку
вони будуть позбавлені права оскаржити
ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого
ОСОБА_1 за ч.2 ст. 164 КК України, як злісне
ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання
дитини (аліментів), вчинене особою,
раніше судимою за злочин передбачений
цією статтею.

При призначенні покарання суд враховує
характер та тяжкість вчиненого
злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_1,
який за місцем проживання
характеризується позитивно, є
потерпілим від наслідків аварії на
ЧАЕС (4 категорії).

В якості обставин справи, що
пом'якшують покарання обвинуваченого
ОСОБА_1, суд враховує його щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину та
те, що є потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС (4 категорії).

Обставин справи, що обтяжують
покарання обвинуваченого ОСОБА_1
судом не встановлено.

Враховуючи пом'якшуючі вину обставини
та відсутність тяжких наслідків від
вчиненого ним злочину, суд вважає, що
виправлення та перевиховання
обвинуваченого ОСОБА_1 можливе із
застосуванням до нього покарання у
виді обмеження волі, на підставі ч.1 ст.71
КК України до призначеного покарання
необхідно частково приєднати не
відбуту міру покарання у виді одного
року обмеження волі за вироком
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 29.08.2012 року.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК
України не вбачає.

Міра запобіжного заходу
обвинуваченому ОСОБА_1 - особисте
зобов'язання, до вступу вироку в
законну силу зміні не підлягає.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати по справі
відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369-371,373-374 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК
України та призначити йому покарання
за ч. 2 ст. 164 КК України у виді 2 років
обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати не відбуту міру покарання у
виді одного року обмеження волі за
вироком Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 29.08.2012року,
остаточно призначити до відбуття
покарання 2 роки 1 місяць обмеження
волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 у виді
особистого зобов'язання залишити без
змін, а по прибуттю до місця відбування
покарання - скасувати.

Термін відбуття покарання рахувати з
моменту прибуття в місця обмеження
волі.

На вирок може бути подано апеляцію до
Черкаського апеляційного суду через
Канівський міськрайонний суд протягом
30 діб з моменту його проголошення, а
обвинуваченому в той же термін з
моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий
Г . С . Русаков