Справа № 1-28/2011 рік
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2011 року м. Долина
Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Долини справу про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який має вищу освіту, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні одну малолітню дитину, підприємця, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 грубо порушив законодавство про працю.
Злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:
ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця 14.06.2002 року під № 0001244 зареєстрований Долинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області як фізична особа-підприємець. При цьому він має в АДРЕСА_1 , де надаються послуги населенню в сфері роздрібної торгівлі, у сфері фотографії, ремонту та обслуговування комп"ютерної техніки, у сфері поліграфічної діяльності.
ОСОБА_4 відповідно до Кодексу законів про працю України та наказу Міністерства праці та соціальної політики № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою» як суб`єкт підприємницької діяльності, який використовує найману працю, зобов`язаний укласти з працівником в письмовій формі трудовий договір, який зареєструвати в державній службі зайнятості за місцем свого проживання та на підставі цього внести відповідні записи до трудової книжки працівника (про прийняття та звільнення його з роботи).
З початку вересня 2010 року, з жовтня 2007 року та з 07 липня 2009 року підприємець ОСОБА_4 в порушення ст.ст. 43, 46 Конституції України, ст.ст. 21, 24. 24-1, 26, 48 Кодексу законів про працю України, наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та «Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, затвердженого ним порядку, та інших нормативно-правових актів, працевлаштував в себе в магазині відповідно громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без укладення з ними трудових угод, не зареєструвавши ці угоди в Долинському районному центрі зайнятості, та не вніс про працевлаштування записи до їхніх трудових книжок, заробітну плату виплачував їм без відомості, не подаючи при цьому відповідні дані в державні контролюючі органи, чим фактично позбавив працівників права на соціальний захист, тобто грубо порушив законодавство про працю, конституційні права вищевказаних громадян.
Таким чином, без відповідної реєстрації, тобто неофіційно, громадянка ОСОБА_5 в підприємця ОСОБА_4 працює з початку вересня 2010 року і до даного часу, ОСОБА_8 працювала з жовтня 2007 року і до 05.03.2008 року та з 10 грудня 2009 року і до квітня 2010 року, ОСОБА_7 працювала з 07 липня 2009 року і до 07 жовтня 2010 року.
Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав, пояснив, що в м. Долина Івано-Франківської області має магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де проводить торгівлю супутніми фототоварами, друкованою продукцією, комп`ютерною технікою, одночасно проводить друк фотографій. Магазин працює з 2007 року. Відносно працевлаштування в нього ОСОБА_9 , то справді частину терміну з березня 2008 року і до грудня 2009 року вона була оформлена на роботу згідно трудового договору, а частину працювала неофіційно. Працювала у нього також ОСОБА_10 дизайнером в період з липня 2009 року і до початку жовтня 2010 року та ОСОБА_11 , які протягом всього часу роботи працювали неофіційно.
Крім визнання вини ОСОБА_12 у інкримінованому йому злочині, його вина підтверджується поясненнями потерпілих, протоколами слідчих дій та іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що стажувалася в підприємця ОСОБА_4 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » близько місяця. Офіційно вона працевлаштована не була. Жодних претензій до підсудного у неї ні морального, ні матеріального характеру не має.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що працювала в підприємця ОСОБА_4 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » дизайнером з 07 липня 2009 року до 07 жовтня 2010 року. Офіційно вона працевлаштована не була. За зарплату вона розписувалась у відомостях, зарплату отримувала у різних сумах. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має.
Крім цього, вина ОСОБА_4 у грубому порушенні законодавства про працю підтверджується:
- показами потерпілої ОСОБА_14 , яка на досудовому слідстві пояснила, що з жовтня 2007 року по квітень 2010 року вона працювала в приватного підприємця ОСОБА_4 . Вона працювала у трьох магазинах ОСОБА_4 , а саме з жовтня 2007 року по лютий 2008 року - продавцем в крамниці «Пестиж іграшки» по проспекту Незалежності в м. Долина, з лютого по березень 2001 року - продавцем в крамниці «Престиж сота» по вул. Грушевського в м. Долина, з березня 2001 року по квітень 2010 року - дизайнером у фотостудії «Престиж фото» по вул. Грушевського м.Долина. Працювати до підприємця ОСОБА_4 вона прийшла по оголошенню. На роботу приймав ОСОБА_4 особисто. При цьому ОСОБА_4 спочатку її офіційно не працевлаштовував та будь-яку угоду з нею не укладав. Офіційно її було працевлаштовано з 06.03.2008 року по 09.12.2009 року, про що маються записи в її трудовій книжці. Зарплату її особисто виплачував ОСОБА_4 на руки. Заробітну плату вона отримувала по різному - за весь період роботи - від 800 грн. до 1500 грн. в місяць. На той час, коли вона працювала неофіційно в П ОСОБА_4 , за отриману заробітну плату вона розписувалась у зошиті. На той час, коли воі працювала офіційно в ОСОБА_15 , то офіційно отримувала заробітну плату, плюс ОСОБА_16 до того ще доплачував неофіційну зарплату. На той час, коли вона була офіційно працевлаштована в ПП ОСОБА_4 , то за отриману офіційну заробітну плату вона розписувалась у відомостях, а за отриману неофіційну зарплату у зошиті ОСОБА_4 . Заборгованості по заробітній платі в неї немає, оскільки при звільненні в рахунок заробітної плати ПП ОСОБА_4 їй видав товар на всю суму заборгованості - це приблизно біля 1100 грн., точно не пам`ятає. Робочий графік її був з 09 год. до 19 год., субота, неділя вихідні. Працювала в підприємця ОСОБА_4 також дизайнером по рекламі ОСОБА_10 - з липня 2009 року по жовтень 2010 року, працювала продавцем ОСОБА_17 . Весь час неофіційно в ПП ОСОБА_4 працювала ОСОБА_10 , інші в якийсь час були працевлаштовані офіційно, в якийсь ні. В трудовій книжці зазначене її дівоче прізвище ОСОБА_18 , оскільки вона недавно вийшла заміж та взяла прізвище чоловіка. В її трудовій книжці маються записи тільки за той період, коли вона працювала офіційно в ОСОБА_4 ;
- протоколом-заявою ОСОБА_7 від 20.10.2010 року, в якій остання зазначила, що в період з 07.07.2009 року по 07.10.2010 року вона неофіційно працювала в підприємця ОСОБА_4 без укладення трудової угоди;
- протоколом-заявою ОСОБА_14 від 22.10.2010 року, з якої встановлено, що вона з жовтня 2007 року по квітень 2010 року працювала у ПП ОСОБА_4 , офіційно її було працевлаштовано з 06.03.2008 року по 09.12.2009 року;
- актом перевірки № 09-10-060/74 від 21-22.10.2010 року, згідно якого ПП ОСОБА_4 підприємницьку діяльність проводить на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності, виданого Долинською РДА 14.06.2002 року. При перевірці магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було встановлено, що на даному об`єкті знаходилася ОСОБА_5 , з пояснення якої встановлено, що вона проходить стажування на посаду продавця у фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з 06 жовтня 2010 року, графік роботи з 09.00 год. до 18.00 год., вихідний день неділя, заробітну плату не одержувала. Для проведення стажування з метою встановлення відповідності працівника майбутній роботі фізичній особі-підприємцю необхідно було укласти належно оформлений договір з Долинським районним центром зайнятості. Також з пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було встановлено, що трудові договори між ними та підприємцем не укладалося, хоча фактично працівників було допущено до виконання роботи, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпП України. Облік робочого часу та заробітна плата за фактично відпрацьовані дні роботи неоформлених працівників в бухгалтерських документах не відображалася, чим порушені вимоги ст. 30 Закону України «Про оплату праці». Із заробітної плати не здійснювалися відрахування у Пенсійний фонд та до фондів загальнообов`язкового соціального страхування, що позбавляє працівників права на соціальний захист (а.с. 14-15);
- записами у трудовій книжці ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 , згідно яких ОСОБА_8 була прийнята на посаду менеджера до ПП ОСОБА_4 06.03.2008 року, звільнена з роботи - 09.09.2009 року (а.с. 51).
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 172 ч. 1 КК України, оскільки він порушив законодавство про працю.
Призначаючи покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що помякшують покарання.
Вивченням особи підсудного ОСОБА_4 встановлено, що він в минулому не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРП не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину.
До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_4 , суд відносить те, що останній вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, потерпілі претензій до нього ні матеріального, ні морального характеру не мають, одна з них працевлаштована, підсудний оплатив добровільно страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до УПФ України в Долинському районі стосовно ОСОБА_14 , за період її роботи з 01.10.2007 року по 06.03.2008 року та з 09.12.2009 року по 01.04.2010 року, ОСОБА_19 - за період з 05.07.2009 року по 01.10.2010 року, ОСОБА_5 - за період з 11.09.2010 року по 22.10.2010 року.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_4 , судом не здобуто.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у грубому порушенні законодавства про працю, тому відносно нього слід обрати покарання необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, яке б відповідало тяжкості вчиненого злочину та особі винного у межах санкції ст. 172 ч. 1 КК України.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення через Долинський районний суд.
Суддя: