УХВАЛА

26.05.2015 сел. Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воїнка, Красноперекопського району, Кримської області; мешкає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий
за статтею 336 Кримінального Кодексу України
В С Т А Н О В И В :
На розгляд Оржицького районного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ст. 336 КК України.
Згідно обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_5 з 18.03.2014 року перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 єднаного міжрайонного військового комісаріату як військовозобовязаний.
Відповідно Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року Про часткову мобілізацію та Закону України Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію № 113-У111 від 15.01.2015 року, ОСОБА_5 було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії за результатами якої його визнано придатним для несення військової служби.
ОСОБА_5 21.04.2015 року одержав бойову повістку про необхідність явки 24.04.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправлення з метою подальшого проходження служби до команди № НОМЕР_1 за спеціальністю ВОС № 990А за посадою штукатур.
В порушення вимог ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію ОСОБА_5 у визначений час до військового комісаріату не зявився, а 06.05.2015 року до Лубенсько Оржицького ОМВК подав заяву про відмову від проходження військової служби за мобілізацією у Збройних силах України.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову за мобілізацією у Збройні сили України, відмовившись від виконання військового обовязку під час часткової мобілізації.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 336 КК України, що виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією.
Прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 14.05.2015 року укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно ухвали суду від 26.05.2015 року в затвердженні угоди про визнання винуватості відмовлено.
Адвокат завив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у звязку з позицією суду щодо відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості з підстав обмеження прав обвинуваченого з метою усунення вказаних порушень і укладення нової угоди. Підозрюваний підтримав клопотання адвоката.
Прокурор заперечив на клопотання та вважає, що справу необхідно розглядати у звичайному порядку.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вивченням обвинувального акту встановлено, що він відповідає вимогам КПК України.
Відмова в затвердженні угоди про визнання винуватості не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
За таких обставин в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта слід відмовити.
Керуючись статтями 291, 314 КПК України, -
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання адвоката відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: