АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/10/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженої, непрацюючої, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, -

обраний попередньою ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 08 листопада 2014 року запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено.

Строк дії ухвали встановлено до 00 год. 00 хв. 28 лютого 2015 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в серпні 2014 року ОСОБА_7 вступила у злочинну змову із ОСОБА_9 , направлену на вербування, переміщення шляхом обману осіб в Російську Федерацію з метою їх експлуатації.

Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_7 повинна була завербувати осіб на роботу в Російську Федерацію, а ОСОБА_9 перевезти даних осіб в Російську Федерацію для виконання сільськогосподарських робіт.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 протягом першої декади серпня 2014 року вербувала в м.Кременці осіб, які бажали виїхати в російську Федерацію на роботу.

17 серпня 2014 року ОСОБА_7 приблизно о 17.00 год., за попередньою домовленістю зустрілась в м.Кременець по вул.Дубенській для подальшого виїзду в Російську Федерацію із потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , де вже під час зустрічі з вищевказаними особами пояснила, що під`їде ОСОБА_9 і вони на його автомобілі відправляться в російську Федерацію на роботу, як вони про це попередньо домовлялися, на що останні дали згоду на виїзд за кордон, оскільки зі слів ОСОБА_7 в Краснодарському краї Російської Федерації їх чекає робота, за яку вони отримуватимуть заробітну плату приблизно 700 доларів США, належні умови проживання та харчування.

17 серпня 2014 року ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 , на автомобілі Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , перевезли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 із м.Кременець, на пункт пропуску в Сумській області та перетнули кордон з Російською Федерацією, а 20 серпня 2014 року прибули в Краснодарський край для виконання сільськогосподарських робіт.

Прибувши на попередньо обумовлене місце роботи, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , побачивши умови проживання та роботи, почали висловлювати своє незадоволення в бік ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , однак невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_13 забрав від них паспорти та сказав, якщо хочете повернутися додому, то необхідно заплатити 240 доларів США або відробити 2 (два) місяці на роботі у теплицях.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на вербування, переміщення осіб в Російську Федерацію з метою експлуатації з використанням обману, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 06 листопада 2014 року намагалися відправити на автомобілі Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 жителів Закарпатської та Тернопільської областей в Російську Федерацію для трудової експлуатації, однак свій злочинний намір до кінця не довели з незалежних від них причин, оскільки були затримані працівниками міліції в Рівненьській області.

05 листопада 2014 року о 23 год. 50 хв. за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України в порядку ст.ст.208-211 КПК України затримано ОСОБА_7

08 листопада 2014 року Тернопільським міськрайонним судом, щодо підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 год. 50 хв. 04 січня 2015 року включно, та визначено розмір застави в сумі 100 000 грн.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ОВС СУ УМВС України в Тернопільській області, погодженого старшим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 та застосувати до неї запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зокрема посилаються на те, що вказана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Окрім того зазначає, що під час перебування останньої під вартою її стан здоров`я погіршився через відсутність забезпечення належного медичного обслуговування, що на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх та одна малолітня дитина, що вона є опікуном баби похилого віку та має постійне місце проживання.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, підозрювану ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора про необхідність залишення ухвали слідчого судді без зміни як законної і обґрунтованої, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок слідчого судді про необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 є вірним і ґрунтується на детально досліджених матеріалах провадження та вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Продовжуючи строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя вірно врахував необхідність проведення по даному кримінальному провадженні великого обсягу слідчих та процесуальних дій та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і виходив з того, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.149, ч.2 ст.15, ч.2 ст.149 КК України.

Доводи захисника підозрюваної в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_7 не має жодного наміру ухилятися від слідства, суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки як вбачається з протоколу допиту підозрюваної ОСОБА_7 , у неї є документи Пермессо для виїзду на роботу в Італію (а.с.64). З характеристики виданої Великозагайцівською сільською радою Шумського району видно, що дійсно вона має трьох неповнолітніх дітей, які проживають в будинку її батька ОСОБА_14 і навчаються у Великозагайцівському НВК. Сама ж ОСОБА_7 мати трьох дітей, на території сільської ради появляється рідко і місце її перебування сільській раді невідоме (а.с. 60).

З її ж показань видно, що вона була затримана працівниками міліції у м.Дубно Рівненської області у вечірній час, де відпочивала разом із своєю знайомою (а.с. 64). Тобто ОСОБА_7 знаходилась далеко від свого місця проживання, реєстрації та від своїх дітей.

Отже, вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України.

Тому, слідчий суддя вірно зіслався на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників провадження.

Окрім того, посилання захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те, що під час перебування останньої під вартою її стан здоров`я погіршився, не аргументовані і об`єктивні дані, які б підтверджували неможливість перебування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора, як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді не представлені.

Перевіркою матеріалів провадження, встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України. Обрання іншого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 407, 422 КПК України, колегія суддів-

ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 грудня 2014 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою для ОСОБА_7 без зміни.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2