УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Вус С.М., Коротких О.А.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 23 вересня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на вирок Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 25 липня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 8 січня 2008 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня
2007 року засуджено:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця с. Першотравневого

Добропільського району Донецької області,

раніше неодноразово судимого, останній раз 26 грудня 2002
року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4
роки позбавлення волі,

за ч. 1 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 8 січня 2008 року зазначений вирок залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 31 грудня 2006 року приблизно о 23 годині
та 1 січня 2007 року приблизно о 22 годині перебуваючи у приміщеннях квартир,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на грунті особистих неприязних
стосунків, завдав спочатку декілька ударів руками по обличчю ОСОБА_2, а потім
численні удари ногами по голові потерпілого, спричинивши йому тяжкі тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення щодо нього
скасувати, а кримінальну справу направити на нове розслідування. На
обгрунтування своїх вимог вказує на те, що під час досудового та судового
слідства були порушені норми кримінально-процесуального законодавства.
Стверджує, що злочин, за який його засуджено, вчинили інші особи. Крім того,
зазначає, що апеляційний суд проігнорував його клопотання з приводу
безпосередньої участі при розгляді його апеляції апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню.

Доводи у касаційних скарзі засудженого ОСОБА_1 щодо необґрунтованності його засудження за
інкримінований злочин є непереконливими.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який
його засуджено, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому
засіданні доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_2 підтвердив, що під час сварки ОСОБА_1 завдав йому декілька ударів
руками по обличчю, а через деякий час численні удари ногами по голові, внаслідок
чого він отримав тілесні ушкодження та довгий час перебував на лікуванні в
медичному закладі.

Вказані показання повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Посилання засудженого ОСОБА_1 у скарзі на неправдивість
показань потерпілого та свідків є
безпідставними. Ці показання послідовні, підтверджуються іншими доказами, і
даних про те, що вони обмовили ОСОБА_1, немає.

Згідно з висновками судово-медичних експертиз потерпілому ОСОБА_2 були
спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент
заподіяння.

На підставі аналізу зазначених доказів та ретельної перевірки інших
матеріалів справи, у тому числі даних протоколів огляду місця події, очних
ставок, відтворення обстановки та обставин події злочину, суд дійшов
правильного висновку щодо винності ОСОБА_1 у спричиненні потерпілому тяжких
тілесних ушкоджень, а його дії правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 121 КК
України.

Також є необґрунтованими і доводи скарги засудженого ОСОБА_1 з приводу того, що його не було
доставлено до апеляційного суду для дачі пояснень під час розгляду апеляцій,
оскільки, як вбачається з матеріалів справи, таке клопотання від нього не
надходило.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону по справі не встановлено.

Покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і призначене з урахуванням
характеру та ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, даних щодо його особи. Покарання є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з повідомлення осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

с у д д і: