Справа № 333/6101/14-к
Провадження № 1-кп/333/511/14
ВИРОК
26 грудня 2014 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Актюбінськ (РФ), українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -
16.07.2014 року, приблизно о 1:00 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , підійшов до автомобіля «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, вартістю 46 872,29 грн., після чого, всупереч волі потерпілої ОСОБА_5 , шляхом підбору ключа до замка двері вказаного автомобіля, проник до його салону та запустивши двигун зазначеного транспортного засобу направився по вул. Радіо у м. Запоріжжя, тим самим незаконно заволодів ним.
Знаходячись біля будинку №33 по вул. Радіо у м. Запоріжжі та перебуваючи за кермом вищевказаного автомобіля, ОСОБА_4 був затриманий працівниками міліції.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України не визнав та пояснив, що 15.07.2014 року, приблизно о 19 год. 30-40 хв., його у Комунарський район м. Запоріжжя привіз на автомобілі ОСОБА_6 , де він повинен був зустрітися з дівчиною по імені Юлія, яка мешкала в районі вул. Музичній. Але по телефону, Юлія повідомила, що вона зайнята, тому він чекав дзвінка останньої та сидів на лавці в одному з дворів по вул. Музичній. Приблизно о 21 год. 30 хв., йому на мобільний телефон подзвонив знайомий ОСОБА_7 , який попрохав його перегнати автомобіль. ОСОБА_7 був його знайомим, але вони дуже рідко телефонували один одному, останній раз спілкувалися у травні 2014 року. ОСОБА_7 зателефонував, але номер телефону, з якого подзвонив останній, оператор мобільного зв`язку не зміг визначити. Від пропозиції ОСОБА_7 він відмовився, але зазначив де знаходиться. Через декілька хвилин після телефонної розмови, ОСОБА_7 під`їхав вони поспілкувалися та останній поїхав заправлятися бензином. У цей час він зателефонував ОСОБА_8 , але остання вже слухавку не брала. Приблизно о 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 знову під`їхав на автомобілі «Таврія» червоного кольору, вони виплили кофе біля одного з кіосків, поспілкувалися та він погодився на пропозицію останнього перегнати автомобіль знайомого ОСОБА_7 . Приблизно о 23 год. 30-40 хв., вони разом із ОСОБА_7 підішли до будинку, біля якого стояв автомобіль «ВАЗ 2108», червоного кольору. Автомобіль «Таврія» червоного кольору, на якому приїхав ОСОБА_7 вони залишили біля кіоску, де пили кофе. З того міста до будинку, де був автомобіль потерпілої вони йшли хвилин десять. У ОСОБА_7 були ключі від автомобіля «ВАЗ 2108» з брелоком «Лада», якими останній відкрив двері водія. Після цього, він сів на переднє пасажирське видіння, а ОСОБА_7 , приблизно 5 хвилин, прогрівав машину. У подальшому, вони на автомобілі по їхали по вул. Радіо у бік кінотеатру «Космос». Сергій на автомобілі включив габарити та світло на ближніх фарах. Перебуваючи на вул. Радіо, приблизно через 100 метрів, від того місця звідки від`їхали, ОСОБА_7 зупинив автомобіль, повідомивши, що йому необхідно у туалет та пішов до посадки, яка була поруч. При цьому, ОСОБА_7 забрав також і ключі від автомобіля, а на його питання навіщо це він робить, ОСОБА_7 повідомив, що це така звичка. Після цього, приблизно через 15-20 секунд до автомобіля під`їхав інший автомобіль, як у подальшому з`ясувалося, з двома працівниками міліції, які були вдягнуті у цивільний одяг. Останні, відкривши двері водія, витягнули його з автомобілю, звалили на землю та оділи наручники. Коли приїхали працівники міліції він сидів на передньому пасажирському сидінні, так як саме ОСОБА_7 керував автомобілем. Через 15-20 хвилин приїхала слідчо-оперативна група, яка забрала його до Комунарського РВ. Коли чекали СОГ, працівники міліції дали йому покурити, а потім недопалок поклали під водійське сидіння в автомобілі. У подальшому він дізнався, що автомобіль, в якому він знаходився, викрадений, але про це він не знав та враховуючи наявність у ОСОБА_7 ключів від автомобіля, про це не міг і здогадатися. Останньому після вказаних подій він телефонував на номер телефону, який був йому знайомий, але мобільний телефон ОСОБА_7 постійно знаходиться поза зоною доступу. Жодних свідків на місці, де його затримали, не було.
Разом із тим, вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що автомобіль «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, належить їй як спадкоємиці, так як раніше належав її чоловіку, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після цього, на вказаному автомобілі почав їздити її син, котрий мав право керування, але який також помер у травні 2014 року. Так як вона практично не користувалася автомобілем, тому у кінці травня 2014 року віддала зазначений транспортний засіб своїй невістці Городиській Лілії та сину останньої її онуку ОСОБА_9 , котрі мешкають у будинку АДРЕСА_2 . 16.07.2014 року їй зателефонувала невістка та повідомила, що автомобіль, який вона на ніч ставила біля під`їзду зазначеного будинку, був викрадений. У подальшому, їй працівники міліції повернули автомобіль. На момент викрадення автомобіль коштував, приблизно 4 000 доларів США. Автомобіль сигналізацією обладнаний не був. Яким чином, завели двигун викрадачі автомобіля, їй невідомо;
- аналогічними з показаннями потерпілої ОСОБА_5 показаннями свідка ОСОБА_10 , яка додатково пояснила, що 15.07.2014 року вона як завжди автомобіль «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору, залишила перед вікнами квартири біля під`їзду, де мешкає. Коли встала вночі, то побачила, що автомобіль відсутній, але відразу у міліцію не телефонувала, так як думала, що транспортний засіб, можливо взяв її теперішній чоловік. У подальшому, їй викрадений автомобіль повернули;
- показаннями свідка ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що він є знайомим ОСОБА_4 . Точно дати не пам`ятає, але у липні 2014 року йому зателефонував останній і під час розмови з ним, зазначив, що знаходиться у магазині «Ашан» на вул. Набережна магістраль у м. Запоріжжі та необхідно їхати у Комунарський район. Так як йому також необхідно було їхати у вказаний район, він, приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_4 підвіз на своєму автомобілі у район вул. вул. Антарктичної та Рязанської. В той же вечір, приблизно о 23-00 годині, йому також зателефонував обвинувачений та просив його забрати з Комунарського району, але він не зміг це зробити, так як перебував вже вдома;
- аналогічними з показаннями свідка ОСОБА_11 показаннями свідка ОСОБА_12 , який додатково пояснив, що з останнім він у ніч на 16.07.2014 року патрулювали вулиці Комунарського району м. Запоріжжя. В автомобілі «ВАЗ 2108», червоного кольору за кермом сидів ОСОБА_4 та інших осіб з останнім не було;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 16.07.2014 року, приблизно в 01-00 годині, він повертався додому та присів відпочити біля шостого під`їзду будинку по АДРЕСА_2 . Після цього, він помітив ОСОБА_4 , який відчинив водійські двері автомобіля «ВАЗ 2108», червоного кольору, що стояв біля п`ятого під`їзду зазначеного будинку та почав від`їжджати у бік кінотеатру «Космос». Враховуючи його обізнаність про власника вказаного автомобіля (Городиська Лілія та її син ОСОБА_14 ), він зрозумів, що автомобіль викрадають та почав голосно про це кричати та бігти навпростець викраденому автомобілю. Але, побачивши, що «ВАЗ 2108» переслідує автомобіль «Ланос», він перестав бігти і пішов додому, що було у подальшому, не знає. Перед автомобілем «ВАЗ 2108», коли у нього сідав обвинувачений, стояв стовп, який освітлював місцевість, тому він дуже добре бачив обличчя ОСОБА_4 . Крім того, коли останній відчинив водійські двері, у салоні автомобіля загорілася лампочка, тому він добре міг роздивитися обвинуваченого. Він знає ОСОБА_15 , так як раніше мешкав у сусідньому з останнім під`їзді та він з ОСОБА_14 майже ровесники. Через деякий час до нього звернувся ОСОБА_14 та, враховуючи, що він був свідком подій, попросив дати показання, що він і зробив слідчому;
- даними, встановленими під час огляду місця події від 16.07.2014 року, в ході якого на вул. Радіо у м. Запоріжжі було виявлено та оглянуто автомобіль «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- даними, встановленим під час пред`явлення особи для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_4 як особу, котра 16.07.2014 року заволоділа автомобілем «ВАЗ 2108», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- речовими доказами: фотокопіями наступних документів: свідоцтвом про одруження ОСОБА_16 та ОСОБА_17 серії НОМЕР_2 , виданого 22.11.1969 року Будинком реєстрації шлюбу м. Запоріжжя; свідоцтвом про смерть ОСОБА_16 серії НОМЕР_3 , виданого 17.01.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції; свідоцтвом про смерть ОСОБА_18 серії НОМЕР_4 , виданого 29.05.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції; технічним паспортом на автомобіль «ВАЗ-2108», вишневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_16 , має право керувати ОСОБА_18 ; паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_5 , виданого 04.12.2001 року Жовтневим РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області.
Вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_4 вказаного вище злочину.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його суспільну небезпечність, здоров`я обвинуваченого (на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває), дані, характеризуючи особистість обвинуваченого раніше не судимий в силу ст.89 КК України, має постійне місце мешкання, офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Санкцією ч.1 ст.289 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу у розмірі від однієї тисячі до однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.
Враховуючи у сукупності дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального провадження, у т.ч., що автомобіль повернутий потерпілій, на думку суду, останньому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі. Разом із тим, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, на підставі вимог ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов потерпілою не заявлений.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, на підставі якої призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
- фотокопії: свідоцтва про одруження ОСОБА_16 та ОСОБА_20 (після укладання шлюбу - ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , виданого 22.11.1969 року Будинком реєстрації шлюбу м. Запоріжжя; свідоцтва про смерть ОСОБА_16 серії НОМЕР_3 , виданого 17.01.2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції; свідоцтва про смерть ОСОБА_18 серії НОМЕР_4 , виданого 29.05.2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції; технічного паспорту на автомобіль «ВАЗ-2108», вишневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_5 , виданого 04.12.2001 року Жовтневим РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області залишити у кримінальному провадженні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1