Справа
№1-113/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2007
року Ковельський
міськрайонний суд

Волинської області

в складі: головуючої - судді ВОСКОВСЬКОЇ
О.А.

при секретарі ГРИЩУК О.М.

за участю прокурора СОЛОВЕЙ А.В.

потерпілої ОСОБА_2.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в місті Ковелі справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,

уроженця і жителя м. АДРЕСА_1, українця і громадянина України, не
працюючого, розлученого, з середньою освітою, раніше не судимого, -

- за ч. 1 ст. 164 КК України, суд,
-

встановив:

ОСОБА_1. будучи зобов'язаний за
рішенням Ковельського міськрайонного суду від 04.10.2001 року сплачувати аліменти в користь ОСОБА_2на утримання сина ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.09.2001 р., всіляко ухилятися від виконання даного
судового рішення і від сплати аліментів. Так, ОСОБА_1. грошових коштів на утримання дитини не надавав , ніде не працював, а якщо і
працював, то про місце роботи державну
виконавчу службу не повідомляв. ОСОБА_1. неодноразово попереджався державним
виконавцем про відповідальність за ухилення від сплати аліментів і про необхідність погашення заборгованості по аліментах,
однак, жодних заходів для того, щоб сплатити цю заборгованість та виплачувати аліменти на
утримання дитини ОСОБА_1. не вживав, у
центри зайнятості по місцю проживання не звертався з приводу можливості його працевлаштування, ухиляючись від
сплати аліментів. В зв'язку з цим по виконанню
рішення суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини виникла заборгованість за 16 місяців з 01.10.2005
р. по 31.01.2007 року в сумі 2668,61 грн.

Підсудний ОСОБА_1. свою вину в інкримінованих йому діях визнав повністю та показав суду наступне. Знаючи про необхідність сплачувати
аліменти на утримання сина по рішенню суду він тривалий час не працював, у центри
зайнятості ні в м.Ковелі, ні в м. Рожищі з
приводу можливого його працевлаштування не звертався, хоча неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність
працевлаштування та погашення заборгованості
по аліментах. У вчиненому розкаюється, на даний час займається пошуками роботи
з метою виплати аліментів. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини самим підсудним, його винуватість у скоєному доведена
і зібраними по справі доказами.

2

Так, потерпіла ОСОБА_2. підтвердила суду той факт, що підсудний будучи батьком її дитини і зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина, тривалий
час ніде не працював, коштів на утримання дитини не надає.

Свідок ОСОБА_4. підтвердила суду ту обставину, що підсудний неодноразово попереджався державною виконавчою службою про
необхідність працевлаштування та сплати заборгованості по аліментах,
однак, і на даний час не виплачує коштів на утримання дитини, в зв'язку з чим виникла заборгованість по аліментах в сумі 2 668.
61 грн.

Винуватість підсудного ОСОБА_1. доведена і зібраними по справі письмовими доказами і довідкою ДВС про заборгованість по аліментах,
згідно якої борг за 16 місяців станом на 01.02.2007 р. складає
2668, 61 грн. ( а.с. 6) з виконавчим листом Ковельського міського суду від 02.10.2001 р., згідно якого вирішено стягувати з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з
24.09.2001 р. ( а.с.7); попередженнями ОСОБА_1. державного виконавця
про необхідність працевлаштуватися та про
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів ( а.с. 8-12), довідками Ковельського
міськрайонного та Рожищенського районного центрів зайнятості; згідно яких
ОСОБА_1. не зареєстрований як такий, що шукає роботу (а.с. 13,14), довідкою про склад сім'ї ОСОБА_2., згідно якої
син ОСОБА_3проживає з нею ( а.с. 22), актом
старшого державного виконавця Веремчук Л.С., згідно якого у ОСОБА_1. відсутнє майно,
на яке можливо звернути стягнення (а.с. 15).

Суд, повно, всесторонньо та об'єктивно дослідивши обставини даної
кримінальної справи, приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1, які
виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини (аліментів) вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України.

При обранні міри кримінального покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу
винного у їх сукупності, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих
покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом'якшують покарання ОСОБА_1. суд відносить повне визнання ним своєї вини та каяття у скоєному, а також те,
що ОСОБА_1. вперше на лаві підсудних.

Обставини, які б обтяжували
покарання підсудному ОСОБА_1, - відсутні.

Судом також враховується і позитивна характеристика підсудного за місцем
його проживання (а.с. 34).

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про доцільність обрання підсудному покарання у вигляді обмеження волі, -
поскільки ОСОБА_1. на даний час не працює і є
першочергова необхідність погашення заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, - і вважає за можливе застосувати
до підсудного ст. 75 КК України, поклавши на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК
України.

Крім цього, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_1. запобіжний
захід у вигляді підписки про невиїзд з місця
проживання, - до набрання вироком законної сили , -поскільки такий
захід відносно підсудного раніше не був обраний.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд. -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі
строком на один рік.

3

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1. від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом
іспитового терміну строком один рік не вчинить нового
злочину та виконає такі покладені на нього обов'язки:

·
не виїжджати за межі України без
дозволу органів кримінально-виконавчої
системи;

·
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця роботи або проживання;

·
з'являтись періодично на реєстрацію
в органи кримінально виконавчої системи.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган виконання покарань по місцю
проживання підсудного.

Обрати відносно засудженого ОСОБА_1, запобіжний захід у вигляді підписки
про невиїзд з місця проживання, до набрання вироком
законної сили, - про що оголосити йому негайно під розписку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його оголошення.