154/1291/15
1-кп/154/143/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000084 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, одруженого,на утриманні має одну неповнолітню дитину, колишній водій військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат, працює у ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого , у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. ч. 2 ,3 ст. 407 КК Україи,
В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( по стройовій частині) №80 від 12.04.2014 року старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини і призначено на посаду командира відділення інженерно саперної роти групи інженерного забезпечення.

Згідно наказу командира частини НОМЕР_2 №310 від 02.05.2014 року з цього дня введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини - військова частина польова пошта НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_4 від 15.02.2014 року старшого солдата ОСОБА_4 виключено із списків даної військової частини .

16.02.2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №33 від 16.02.2015 року ОСОБА_4 включений до списків даної військової частини та призначений на посаду водія.

Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 10.04.2015 року ОСОБА_4 з 10.04.2015 року звільнено з військової служби в зв`язку із частковою демобілізацією.

Однак, під час проходження військової служби військовослужбовець ОСОБА_4 достовірно знаючи , що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації , не отримавши дозволу відповідного начальника , 26.11.2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_3 , яка розташовувалася по АДРЕСА_3 , та до 22.12.2014 року , дня його поступлення на стаціонарне лікування до Волинської обласної клінічної лікарні , без поважних причин був відсутній на службі понад десять днів , але не більше місяць, не виконував покладені на нього службові обов`язки та проводив час на власний розсуд по місцю проживання у с. Охнівка, Володимир-Волинського району.

Він же, після виписування з лікувального закладу 06.01.2015 року достовірно знаючи , що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації , не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_3 та у подальшому до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а до 25.02.2015 року дня його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону : АДРЕСА_4 без поважних причин був відсутній на службі понад один місяць , не виконував покладені на нього службові обов`язки та проводив час на власний розсуд по місцю проживання село Охнівка, Володимир-Волинського району.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що під час проходження військової служби він 26.11.2014 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_3 , яка розташовувалася по АДРЕСА_3 , та до 22.12.2014 року , дня його поступлення на стаціонарне лікування до Волинської обласної клінічної лікарні, без поважних причин був відсутній на службі понад десять днів , не виконував покладені на нього службові обов`язки та проводив час на власний розсуд по місцю свого проживання у с. Охнівка, Володимир-Волинського району.

Він же, після виписування з лікувального закладу 06.01.2015 року не з`явився вчасно на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_3 та у подальшому до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а до 25.02.2015 року дня його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону без поважних причин був відсутній на службі понад один місяць , не виконував покладені на нього службові обов`язки та проводив час на власний розсуд по місцю свого проживання село Охнівка, Володимир-Волинського району.

У вчиненому розкаюється , просить суворо не карати .

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ст. 407 ч.ч.2,3КК України крім його повного визнання вини , доведена зібраними по справі доказами .

Проаналізувавши викладене, враховуючи , що учасниками кримінального провадження фактичні обставини справи не оспорюються , зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися , суд в силу ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів , стосовно не оспорюваних фактичних обставин справи , які є належними , достовірними , допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення .

Оцінивши зібрані по справі докази , в їх сукупності , суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем ( крім строкової служби ) військової частини без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, за ст.407 ч.3 КК України нез`явлення військовослужбовцем ( крім строкової служби ) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного, та обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому особі ,яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів .

До пом`якшуючих відповідальність обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить, його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю даного злочину .

Злочини ,який вчинив обвинувачений ОСОБА_4 відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості , є умисним . Раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася і не судилася .

По місцю прожживання характеризується з позитивної сторони .На утриманні знаходиться неповнолітня дитина . Хворіє. Обтяжуючих відповідальність обставин покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено .

З врахуванням наведених обставин , в сукупності з даними про особу обвинуваченого , суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити міру покарання в межах санкції статті 407 ч. 2,3 КК України у вигляді позбавлення волі без реального його відбування із застосуванням ст.ст.75,76 КК України .

Призначене покарання буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів

Речові докази відсутні .

Цивільний позов не заявлявся

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370 , 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 та ч. 3 ст. 407 КК України призначивши покарання :- за ч. 2 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два ) роки;

- за ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлені волі на строк 3 ( три ) роки.

На підставі ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти її про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 30 - ти днів з дня його проголошення .

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .

Головуючий /-/-підпис.

Згідноз оригіналом.

Суддя ОСОБА_1