Справа № 348/3093/14-к
Провадження № 11-кп/779/148/2015
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000635 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 121 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Надвірнянського районного суду від 22 січня 2015 року, з участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений просить, застосувавши ст. 69 КК України, пом`якшити призначене йому судом першої інстанції покарання.

За вказаним вироком суду його визнано винним у тому, що вчинив умисні дії, які виразилися в нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння. Його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання п`ять років позбавлення волі. Стягнуто в користь Надвірнянської центральної районної лікарні 2236, 35 грн. вартості лікування потерпілого ОСОБА_8 , а у користь держави 294, 84 грн. за проведення судової експертизи.

Апелянт мотивує свою позицію тим, що під час слухання справи в суді йому було роз`яснено положення ст. 349 ч. 3 КПК України. При цьому суд та прокурор усно пообіцяли, що будуть ставитись до нього гуманно. З таким розрахунком він згодився з правосуддям та змирився із ст. 349 ч. 3 КПК України. Але тепер він не згідний з вироком тому, що вважає строк п`ять років позбавлення волі завеликим, враховуючи обставинами справи. У вироку суд вказує на обтяжуючі обставини, зокрема, що є рецидив злочинів, але він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності по даній статті. Серед обставин, що пом`якшують покарання судом вказано на щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, але при цьому суд не взяв до уваги характеристику по місцю проживання, де він характеризується позитивно, а також, що його дружина ОСОБА_9 , з якою проживав вісім місяців та брав з нею шлюб, залишилась одна, ніде не працює. А також він не мав можливості взяти медичну довідку щодо стану свого здоров`я, так як лікарі вимагають запиту по місцю вимоги. Це теж не взято до уваги.

Суд першої інстанції встановив, що 08 листопада 2014 року приблизно о 16 год. потерпілий ОСОБА_8 разом з гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли в гості до гр-ки ОСОБА_9 і її співмешканця обвинуваченого ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_2 , де разом розпивали алкогольні напої, а приблизно о 17 год. на кухні, між потерпілим і обвинуваченим на ґрунті особистих неприязних відносин виникла суперечка, під час якої обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій і свідомо бажаючи настання їх шкідливих наслідків, взяв з кухонного стола ніж і наніс ним удар потерпілому в праву ділянку грудної клітки, в результаті чого спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого в плевральну порожнину колючого поранення передньої поверхні грудної клітки справа, на рівні 6-го міжребер`я по середньо-пахвинній лінії, які є небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

В ході апеляційного розгляду обвинувачений свої апеляційні вимоги підтримав, просив оголосити характеристику та дані про реєстрацію ним шлюбу, пояснивши щодо медичної довідки, що в ході судового розгляду він задав питання суду чи потрібно медичну довідку, а йому сказали, що не потрібно і тому він її не брав і не долучав.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, оголосивши письмові документи які мають значення при вирішенні апеляційної скарги за клопотанням обвинуваченого, колегія суддів виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки правильність кваліфікації дій не оспорюється, дослідження обставин відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України було обмежено допитом обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, то в цій частині вирок суду не переглядається і колегія суддів виходить з того, що встановленими слід вважати викладені вище обставини.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що призначаючи покарання обвинуваченому, як це підтверджується текстом оскарженого ОСОБА_6 вироку суду першої інстанції, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, їх наслідки, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Враховуючи обставини справи і особу обвинуваченого, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах, встановлених в санкції частини статі Кримінального кодексу за цей злочин у виді позбавлення волі на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Тобто, судом першої інстанції при призначенні покарання враховано всі ті обставини на які посилається обвинувачений, які могли б бути визнані такими, що пом`якшують покарання, як на пом`якшуючі покарання.

Суд дійсно не врахував його характеристику з місця проживання призначаючи покарання, але виходячи з тих даних, що в ній зазначені, зокрема, що вживає алкогольні напитки, і нічого конкретного не вказано з позитивної сторони, таку характеристику не можна вважати позитивною, а той факт, що обвинувачений брав шлюб у церкві, а його дружина тепер залишилась проживати сама, теж не може бути визнано обставиною, що дає підстави для застосування ст. 69 КК України. Той факт, що ним не було взято та долучено до справи медичну довідку про стан його здоров`я, теж не може вважатись такою обставиною, що дає підстави для застосування ст. 69 КК України. Клопотань з цього приводу в ході апеляційного розгляду ним не заявлялось. А позиція апелянта про те, що відсутній рецидив злочинів теж не ґрунтується на фактичних обставина. Сам обвинувачений визнав, що вже шостий раз притягається до кримінальної відповідальність. Судимість не погашена, а тому суд правильно визначив рецидив злочину обставиною, що обтяжує покарання.

Призначене ОСОБА_6 покарання є мінімальним в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України. А виходячи з викладеного вище, підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України не вбачається.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що судом першої інстанції покарання обвинуваченому призначено правильно і не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги та пом`якшення йому призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Надвірнянського районного суду від 22 січня 2015 року щодо нього за ч. 1 ст. 121 КК України без змін.

На ухвалу протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

_______________ __________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2