Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/326/15
ун. № 759/3926/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0000313 питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки Чернігівської обл., українки, громадянки України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, яка не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України
сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
До Святошинського районного суду м. Києва 16.03.2015 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2015 за № 0000313, з додатками стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 20.03.2015, а в подальшому ухвалами суду від 07.05.2015 та 02.07.2015, запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжено до 14.05.2015, 05.07.2015 та 30.08. 2015 включно.

Судовий розгляд даного кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не завершено, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 30.08.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, на виконання вимог вказаної частини ст. 331 КПК України судом на обговорення учасників судового провадження поставлено питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою за спливом продовженого строку.

Прокурор ОСОБА_5 вважав за доцільне продовжити тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , вказуючи, що на даний час ризики не зникли, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у м. Києві та Київській області не зареєстрована, відтак, може переховуватися від суду.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо доцільності продовження тримання його підзахисної під вартою та заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на вік його підзахисної, а також наявність матеріалів кримінального провадження, які судом вже досліджені.

Обвинувачена ОСОБА_3 у вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_3 з урахуванням тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення та даних про її особу.

При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких вона обвинувачується і щодо яких на даний час органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); мотиви, за яких вона вчинила дії, що ставляться їй у провину; тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не заміжня, не має утриманців, зареєстрована та проживає в іншій області України, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та її належну поведінку, попередити вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

На даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченої, а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не можна визнати таким, що ставить під сумнів вище наведені висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні захисника відмовити.

Разом з тим, суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій ОСОБА_3 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, п.п. «b» та «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні усного клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 - відмовити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, який рахувати з 07 серпня 2015 року, тобто до 05 жовтня 2015 року включно, і утримувати її у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченій ОСОБА_3 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, у розмірі 40 (сорока) розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 48720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп., після внесення якої ОСОБА_3 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали надіслати до Київського слідчого ізолятора № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1