Справа №1-67/07р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року Старовижівський районний суд Волинської області

В складі:
головуючого - судді Самрука Ф.В. При секретарі Бондар Т.М. З участю прокурора Омелянчука А.В.
Потерпілого ОСОБА_1Адвоката ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Стара Вижівка справу про
обвинуваченняОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с Рудня
Старовижівського району Волинської області,
жительки с. Кримно Старовижівського району Волинської
області, українки, громадянки України, з освітою 5 класів, одруженої,
пенсіонерки, раніше не
судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
122 КК України,

встановив:

Підсудня
ОСОБА_3. 20 липня 2007 року біля20 год.
Знаходячись на подвір'ї біля свого житлового будинку в с. Кримне Старовижівського району Волинської
області під час суперечки з своїм зятем ОСОБА_1умисне вдарила його декілька
разів дерев'яною палицею по голові і руках,
чим спричинила йому середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді
закритого перелому головки другої п'ястної кістки правої кисті, синця в ділянці правої кисті за ознакою
тривалого розладу здоров'я.

В судовому
засіданні підсудна ОСОБА_3. свою вину у пред'явленому обвинуваченні визнала
частково і показала суду, що 20 липня 2007
року у вечірній час до них додому приїхав зять ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння
і намагався забрати в них свого коня,
який був на подвір'ї. Але дружина ОСОБА_4 йому не дозволила забирати
коня і коли між ними почалася суперечка то тоді вона вирішила заступитись за
дочку і підійшовши до зятя вдарила його дерев'яною палкою по голові.

Винність
підсудної ОСОБА_3. крім її показань підтверджується показаннями потерпілого
ОСОБА_1, свідків та іншими дослідженими
в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 показав, що 20 липня 2007 року біля 20 год. Він приїхав до
батьків дружини в с Кримне
щоб забрати свого коня за згодою дружини ОСОБА_4 Але його теща ОСОБА_3. з цим
не погодилась і сказала, що не віддасть
коня і коли між ними виникла суперечка,
то ОСОБА_3. вдарила його один раз палицею по голові, а потім ще раз по правій руці, внаслідок чого він отримав перелом руки.

Свідок
ОСОБА_5показав, що 20 липня 2007 року
ввечері до них приїхав зять ОСОБА_1, щоб
забрати коня, з чим непогодилась дружина
потерілого ОСОБА_4 Потім під час суперечки ОСОБА_3. вдарила потерлілого
ОСОБА_1дерев'яною палицею по голові, а
чи била вона його по руках він не бачив.

Свідок
ОСОБА_5показав, що 20 липня біля 20 год. він вдома
ввечері дивився телевізор, почувши крики
на подвір'ї він побачив, що там
знаходилась його мати ОСОБА_3., потерпілий,
його дружина та батько, в якого
була розбита голова. Тоді він, захищаючи
батька від ОСОБА_1. підійшов до нього і вдарив один раз кулаком в обличчя.

З оголошених в
судовому засіданні показань свідкаОСОБА_6вбачається, що 20 липня 2007 року біля 20 год. до неї на подвір'я
прийшов ОСОБА_1, який з виду був
замазаний та біля вуха в нього йшла кров (а.с. 45).

Із заяви
ОСОБА_1в Старовижівський РВ УМВС України у Волинській обл.. вбачається, що 20.07.07р. біля 21 год. В с Кримно його
побила в т.ч.1 теща ОСОБА_3. -(а.с. 3);

З висновку
судово- медичної експертизи за № 540 від 16.08.07р. вбачається, що в ОСОБА_1виявлене середньої тяжкості
тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому головки другої п'ястної кістки
правої кисті, синця в ділянці правої
кисті за ознакою тривалого розладу здоров'я (а.с. 25).

Отже показання
підсудної ОСОБА_3. в тому, що вона
вдарила ОСОБА_1лише один раз дарев'яною палицею по голові. Іншими доказами не
підтверджуються і повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_1та
висновком судово-медичної експертизи і тому суд вважає її показання
такими, що не відповідають дійсності і
не приймає їх до уваги.

Приведені докази
в сукупності повністю підтверджують винність ОСОБА_3. в умисному заподіянні нею
ОСОБА_1середньої тяжкості тілесного ушкодження,
тобто умисному ушкодженні у вигляді закритого перелому головки другої
п'ястної кістки правої кисті, синця в
ділянці правої кисті, що спричинило
тривалий розлад здоров'я, а тому її дії
слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України.

Характеризуючи
особу підсудної та обговорюючи питання про вид та міру покарання щодо неї
вбачається, що скоїла умисний, середньої тяжкості злочин.

Обтяжуючих
покарання обставин не виявлено, а
пом'якшуючою суд визнає те, що являється
багатодітною матір'ю, яка народила і
виховала 5 дітей.

Враховуючи
середню ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винної, яка по місцю
проживання характеризується позитивно,
відсутність обтяжуючих і наявність пом'якшуючої покарання обставини суд
вважає, що необхідним і достатнім для її
виправлення та попередження нових злочинів буде покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі
на строк один рік два місяці.

На підставі ст.
ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3.
звільнити від відбування покарання, якщо
вона протягом одного року шести місяців не вчинить нового злочину і виконає
покладений на неї обов'язок не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Речовий
доказ по справи - дерев'яну палку довжиною 66 см. , діаметром
1, 3 см. , що приєднана до справи згідно постанови від 20.08.07р.
(а.с. 42) - знищити.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню -
підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через
Старовижівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.