Справа № 405/6593/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року Ленінський райсуд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

адвокатів: ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

законних представників: ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника служби у справах

дітей Кіровоградської міської ради: ОСОБА_10

представника сектору кримінальної

міліції у справах дітей

Кіровоградського МВ УМВС

України в Кіровоградській області: ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Кіровограді кримінальне провадження №0003147 від 19.05.2014 року за обвинуваченням: неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, із загальною середньою освітою, учня ВПУ № 4, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровоград, українця, гр. України, із загальною середньою освітою, учня ВПУ № 4, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Злочин вчинено за наступних обставин.

19.05.2014 року близько 02.00 год., неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходились біля будинку № 22 по вул. Преображенській у м. Кіровограді. З метою добратися додому ОСОБА_12 , який проживає в АДРЕСА_1 , викликав таксі через службу «Альянс». Не маючи достатньої кількості грошей для розрахунку за проїзд, ОСОБА_12 для залякування водія таксі, неподалік від кіоску, що знаходився за вказаною вище адресою віднайшов шматок скла, який залишив зберігати при собі, повідомивши про це ОСОБА_13 . На зазначену адресу прибув автомобіль ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 під керуванням потерпілого ОСОБА_4 , до салону автомобіля неповнолітній ОСОБА_12 сів на заднє пасажирське сидіння, а неповнолітній ОСОБА_13 сів на переднє пасажирське сидіння, назвавши напрямок руху район Арнаутово. Прибувши до річки Сугоклія на вул. Приміську у м. Кіровограді потерпілий ОСОБА_4 зупинив автомобіль, повідомивши, що далі рухатись не буде. В цей час неповнолітній ОСОБА_12 , маючи намір на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, діючи умисно, дістав підготовлений шматок скла і лівою рукою став притискувати голову потерпілого до спинки сидіння, утримуючи її, а правою рукою, у якій тримав шматок скла, став наносити потерпілому ОСОБА_4 порізи в області шиї, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, при цьому вимагаючи передачі йому грошей. Діючи групою осіб, умисно, неповнолітній ОСОБА_13 , побачивши, що потерпілий чинить опір став утримувати потерпілого ОСОБА_4 за руки, проте потерпілий вирвався та втік. Внаслідок протиправних дій неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: ран в підщелепній ділянці шиї справа, які закінчуються сліпо; рани по задньо-боковій поверхні шиї справа з ушкодженням м`язів; рани передньо-бокової поверхні шиї справа з ушкодженням поверхневих судин шиї та щитоподібного хряща; рани правої вушної раковини, які утворилися від не менше 5 травматичних впливів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 682 від 09.07.2014 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Під час розбійного нападу неповнолітні ОСОБА_12 і ОСОБА_13 заволоділи майном потерпілого, яке знаходилось в автомобілі, а саме планшетом Tab 7 моделі DR-UDM04A-G, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1042 від 08.07.2014 р. становить 527,20 грн., мобільним телефоном «Sony Ericsson W910i», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 151,67 грн. та грішми в сумі 50 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 728, 87 грн.

З місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_12 , свою вину у вчиненому злочині визнав частково, і показав, що 19.05.2014 року разом з ОСОБА_14 вночі гуляли у центрі міста, пили енергетики і квас. Коли було біля 23.00 год. вирішили поїхати додому. Знаходячись біля АТБ по вул. Пашутіна, він викликав таксі, удвох мали їхати до нього додому. Коли сідали у таксі у кожного в руках було по пляшці «Пепсі Коли». Він сів на заднє сидіння, а ОСОБА_14 на переднє сидіння. Не доїжджаючи до Преображенської церкви в таксі пробило колесо, машина зупинилась. Він разом з ОСОБА_14 вийшли на вулицю і стали чекати на інше таксі. Через деякий час приїхала інша машина таксі, в яку ОСОБА_14 сів на переднє сидіння, а він сів на заднє сидіння. В той час в руках у кожного були пластикові пляшки з енергетиком. Зазначив, що не пам`ятає, хто саме говорив таксисту адресу куди їхати,мали намір їхати до нього додому, грошей на таксі у нього не було, коли проїхали міський сад зупинили таксі. Пояснив, що не пам`ятає, хто саме говорив таксисту зупинитись. Таксі зупинилось у тупику на березі річки. У нього в руках був ДВД диск, який він взяв за сидінням, цим диском хотів налякати таксиста щоб втекти від нього, він цей диск переламав і приставив до шиї потерпілого. В цей час ОСОБА_14 став утримувати потерпілого за руки. Але потерпілий виривався і ОСОБА_14 відпустив його руки, все відбувалось мовчки, від таксиста нічого не вимагали. Коли таксист втік ОСОБА_14 йому сказав, що бачив у нього кров, в цей час побачили у машині планшет і мобільний телефон. Зазначив, що він взяв телефон, а ОСОБА_14 планшет. Все було спонтанно, про це ніхто не домовлявся, розмов між собою не вели. Із викраденим разом з ОСОБА_14 пішли до нього додому, як все відбувалось не зовсім пам`ятає із-за тривалості часу. Ствердив, що в ту ніч алкогольні напої не вживали, а також те, що на слідстві на нього морально чинили тиск, а тому говорив не правду, про те, що ОСОБА_14 перед тим, як сісти в таксі дав йому шматок скла. Зазначив, що коли їхали в таксі ОСОБА_14 йому жестом показав, що у нього не має грошей. Вину визнав частково, так як грошей у потерпілого не вимагав, ніякої змови про те, щоб вчинити напад на потерпілого у них не було. Зрозумів, що вчинив неправильний проступок, просив не позбавляти волі. У вчиненому розкаявся.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 , свою вину у вчиненому злочині визнав частково, і показав, що 18.05.2014 року після занять в училищі зустрівся з ОСОБА_15 у центрі міста, перед цим йому телефонував. Мали намір погуляти, у нього було біля 100 грн., гуляючи по центру купували енергетики і воду. Десь в 23.00 год. подзвонив матері, повідомивши що затримується. Приблизно в 24 год. ОСОБА_15 викликав таксі, але грошей на таксі уже не вистачало, думав по дорозі десь вистрибнути із таксі, але це з ОСОБА_15 не обговорював. На приїзд таксі чекали біля АТБ по вул. Пашутіна, коли приїхало таксі, у них в руках був напій «Пепсі» в пластиковій пляшці. Доїхавши до церкви, що по вул. Преображенській таксист повідомив, про те, що пробилось колесо і вони стали чекати на інше таксі. Коли випили «пепсі» пішли в АТБ і купили по пляшці енергетика. Коли приїхало друге таксі він сів на переднє сидіння, а ОСОБА_15 на заднє, в руках тримали пластикові пляшки з енергетиком. По дорозі розмовляли про навчання, їхали додому до ОСОБА_15 , не пам`ятає хто показував таксисту дорогу. Коли доїхали до річки, таксі зупинилось, в цей час ОСОБА_15 приставив до шиї водія якийсь предмет, водій став вириватись і мабуть наштрикнувся на той предмет, що був приставлений до горла. Він побачив у потерпілого кров, схватив його за руку і хотів його виштовхнути з машини, але не вийшло, і він його відпустив, потерпілий сам випав з машини і втік. Ствердив, що у потерпілого нічого не вимагали, все відбувалось мовчки. Коли водій втік, вийшли з машини він, побачивши планшет спонтанно взяв його, де він лежав не пам`ятає, зазначив, що в автомобілі нічого не ламали. Як вийшли з машини він сказав ОСОБА_15 , що бачив кров, подумав, що потерпілий міг стекти кров`ю, з наміром його знайти хотів завести автомобіль, але нічого не вийшло і після цього вони пішли до ОСОБА_15 . Планшет забрав собі, він лежав у нього вдома. Планшет був вилучений працівниками міліції. Зазначив, що на слідстві йому погрожували працівники міліції, хто саме не пам`ятає, тому змушений був говорити не правду про те що ОСОБА_15 йому раніше пропонував пограбувати таксиста. Ствердив, що змови із ОСОБА_15 на розбійний напад не було, все вийшло спонтанно, грошей у потерпілого він не вимагав. У вчиненому розкаявся, просив не позбавляти волі.

Вина неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні сукупністю доказів.

Даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що раніше обвинувачених не знав. Працював 19.05.2014 року у службі таксі, займався неофіційно перевезенням пасажирів на автомобілі ВАЗ 2108 державний номерний знак НОМЕР_1 . Вночі близько 24 год. отримав виклик до магазину АТБ по вул. Пашутіна. Під`їхав до магазину, але пасажирів не було, через деякий час на мобільний телефон подзвонили пасажири та повідомили, що вони знаходяться на вул. Переображенській, біля церкви. Під`їхавши на вул. Преображенську, побачив таксі у якому таксист ремонтував колесо та попросив у нього ключ. Пасажири стояли на вулиці, після того, як таксист відкрутив колесо, пасажири сіли у салон його машини. Перед тим, як сісти у салон автомобіля, хлопці з`ясовували, хто і де сяде. На заднє сидіння сів пасажир менший зростом ОСОБА_15 , на переднє пасажирське місце сів ОСОБА_14 , тримаючи в руках пляшку пива. Коли пасажири сідали у машину від них було чути запах алкоголю. Ствердив, що вони не були агресивні, як до нього так і по відношенню один до одного. Інших предметів в руках пасажирів не бачив. Поведінка обвинувачених в автомобілі не викликала підозри, вони розмовляли про щось своє. Зазначив, що ОСОБА_14 сказав, що потрібно їхати на Арнаутово, через міський сад, точну адресу не вказали. Проїхавши міський сад ОСОБА_15 став говорити де повернути, але адресу точну не називав. Коли під`їхали до річки, то ОСОБА_14 назвав ОСОБА_15 по імені « ОСОБА_16 », біля річки повернули ліворуч, де він зупинив машину, так як був тупик. Як тільки він зупинив машину, ОСОБА_15 схватив його із-за спини рукою за голову, утримуючи за лобову частину рукою, встромивши у шию гострий предмет, на той час думав, що то був ніж. ОСОБА_14 в цей час став утримувати його за руки, він став вириватись, хтось із обвинувачених сказав фразу «давай гроші», це було після першого удару гострим предметом, потім ОСОБА_15 продовжував різати горло. В процесі цього він, виривався від ОСОБА_15 , намагаючись відвести його руку від шиї, йому наносились удари гострим предметом ОСОБА_15 в шию, в область правої щелепи і у праве вухо це були удари в процесі боротьби з ОСОБА_15 . Вказав, що ОСОБА_14 намагався утримувати його руки, щоб він не перешкоджав ОСОБА_15 . В процесі боротьби він рукою відкрив двері і випав з машини, відчув, що з шиї тече кров, піднявшись став бігти, за ним хлопці не бігли. Вибіг із тупика і став іти в сторону будинків, добігши до якогось двору, відкрив хвіртку і став стукати у вікно, коли двері відкрили попросив викликати швидку і міліцію. Після цього присів, так як стояти не міг, було дуже погано і сильно бігла кров. Через деякий час приїхала швидка і його доставили до лікарні. Також пояснив,що з машини викрали планшет, який був прикріплений до лобового скла, мобільний телефон «Соні Еріксон», який лежав на панелі автомобіля, гроші в сумі 50 грн., що були у «бардачку». У автомобілі були пошкоджені панель, ключ замка, ручка дверей, підлокітник. Зазначив, що в автомобілі не було гострих предметів, також не бачив їх у руках обвинувачених, коли вони сідали в автомобіль. Вважає, що між обвинуваченими була попередня змова, це вбачалось з того, як вони домовлялись хто де сяде і скривали свої імена. Вказав, що переносить моральні страждання, боїться сідати за кермо автомобіля та перевозити пасажирів, навіть жінок, йому важко повертати шию, бо болить сухожилля, відчуває дискомфорт через шрами на шиї. На час розгляду справи в суді йому повернуто обвинуваченими 1 702 грн., а також повернуто ОСОБА_15 150 грн. і ОСОБА_14 200 грн. моральної шкоди. Вказав, що має намір звернутись до лікаря-психолога, вважає, що через допомогу психолога може зникнути відчуття страху. Пояснив, що автомобілем ВАЗ керував за дорученням, цей автомобіль на ньому не зареєстрований. На той час офіційно працював у МНС в Кіровоградській області. Просив задовольнити позов, сума позову це сума витрат за лікування та розмір моральної шкоди. Зазначив, що ще потребує лікування, так як має головні болі. В частині призначення покарання обвинуваченим поклався на розсуд суду.

Даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що близько 02.00 год. почув стук у вікно, це було 19.05.2014 року. Коли вийшов на вулицю то побачив, що потерпілий тримався рукою з правого боку за шию, вся права сторона у нього була у крові, він сказав, що його порізали на річці, потім він викликав швидку і міліцію. Коли приїхала швидка то потерпілий сказав, що віз двох хлопців і вони його порізали. Також пояснив де знаходиться його машина. Потім коли приїхала міліція пішов до того місця, бачив як оглядали машину ВАЗ2108, близько до машини не підходив. Вказав, що потерпілий назвав своє ім`я, він надав йому допомогу, дружина винесла для потерпілого нашатир, так як він міг втратити свідомість, бачив, що у нього бігла кров з шиї. Пояснив, що відстань від будинку до автомобіля близько 200 метрів. Бачив у потерпілого рану на шиї з правого боку, зазначив, що близько не підходив і детально рану у потерпілого не оглядав. На обличчі у потерпілого порізів не бачив.

Даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_18 , який показав, що вночі, точної дати не пам`ятає, працював на таксі «Альянс», приїхав за викликом до АТБ, що по вул. Пашутіна. Обвинувачені вийшли до таксі із-за магазину АТБ, сіли у таксі, ОСОБА_15 сів з двома пляшками на заднє сидіння, а ОСОБА_14 на переднє сидіння, хтось сказав їхати в район Арнаутово. Проїхавши десь 50 метрів, завернувши на вул. Преображенську, відчув, що пробилось колесо. Після цього по рації викликав для хлопців інше таксі, за викликом приїхав потерпілий Боковня. Ствердив, що обвинувачені були добре випившими, вони чекали на другу машину таксі на вулиці, розмовляли з ним, хотіли допомогти в ремонті. Коли приїхав потерпілий він не бачив хто з них де сідав в автомобіль. З самого початку обвинувачені не вказували конкретно куди їхати. Той з обвинувачених хто був вище, а це ОСОБА_14 сказав, що на місці скаже куди саме їхати. Через декілька днів узнав, що на потерпілого напали. Вказав, що обвинувачені вели себе нормально, агресивними не були. До цього випадку потерпілого не знав.

Даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_19 , яка показала, що з ОСОБА_15 та ОСОБА_14 разом навчається. Точної дати не пам`ятає, приблизно о 1 годині подзвонив ОСОБА_15 і попросив номер служби таксі, який вона йому повідомила. Пояснила, що ОСОБА_15 повідомив, що знаходится в центі і хоче доїхати додому, знає, що він проживає на ОСОБА_20 . Вказала, що з ОСОБА_14 знайома менше, про ОСОБА_15 нічого поганого сказати не може.

Даними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_21 , яка показала, що є дружиною потерпілого ОСОБА_22 , її чоловік працює в МНС. В той вечір чоловік виїхав на автомобілі ВАЗ, яким керував по довіреності, куди не повідомив. Близько о 06.00 год., прокинувшись побачила, що чоловіка не має вдома, вона стала йому дзвонити, але телефон не відповідав, стала дзвонити родичам. Через деякий час подзвонили і повідомили, що чоловік у реанімації після нападу. В лікарні їй повідомили, що чоловіку було нанесено чотири рани в області шиї. Через тиждень чоловік став говорити, що в нього болі в області шлунка. Пояснила, що всі речі, які забирала з лікарні були у крові і порізані. В той же день з міськвідділу забирала автомобіль із знайомим, автомобіль стояв на паркові біля УМВС, в автомобілі було поламане бокове дзеркало, ручки від дверей, була тріснута панель, підлокотник був переламаний. Також на передньому водійському сидінні було багато крові. Виявила відсутність планшета і двох мобільних телефонів, один із яких було виявлено пізніше слідчим. Зазначила, що в той час чоловік перебував у відпустці.

Протоколом огляду місця події від 19.05.2014 року, згідно якого оглядом місця події є відкрита ділянка місцевості на березі річки Сугоклія в м. Кіровограді, де знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2108» д/н НОМЕР_1 . При зовнішньому огляді автомобіля пошкоджень не виявлено. Біля дверей водія на землі знаходився мобільний телефон «Нокія» (т. 1, а.с. 12);

протоколом проведення слідчого експеременту від 07.07.2014 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , в ході якого потерілий детально пояснював хто із обвинувачених де сидів і як діяв, а також скільки ударів йому було нанесено. (т. 1, а.с. 27-38);

висновком експерта від 02.06.2014 року № 462 року щодо вартості мобільного телефону «Soni Ericsson W 910i» та планшету «Verico UNI PAD DR-UDM04A-G7 3G (т. 1, а.с. 116-118);

висновком експерта № 682 від 07.09.2014 року згідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран в підщелепній ділянці шиї справа (2), які закінчуються сліпо; рана по задньо-боковій поверхні шиї справа (1) з ушкодженням м`язів; рана передньо-бокової поверхні справа (1) з ушкодженням поверхневих судин шиї та щитоподібного хряща; рана правої вушної раковини(1). Вказані тілесні ушкодження відносяться, до категорії тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я. Пошкодження утворились від не менш 5-ти травматичних впливів. (т. 1, а.с. 124-125);

протоколом огляду місця події від 22.05.2014 року в ході якого вилучено планшет чорного кольору «Uni Pad «Verico UNI PAD DR-UDM04A-G7 3G» (т. 1, а.с. 129-131);

висновком експерта № 1042 від 08.07.2014 року щодо вартості планшета Tab 7 моделі і DR-UDM04A-G (т. 1, а.с. 139-140);

протоколами пред`явлення особи, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для впізнання від 22.05.2014 року (т. 1, а.с. 193-195);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_13 згідно якого ОСОБА_13 вказував місце де ОСОБА_12 взяа шматок скла, а також як кожен з них діяв під час нападу на потерпілого (т. 1, а.с. 211-214).

Аналіз наведених доказів свідчить про повну доказаність вини обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднананого із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Суд кваліфікує діяння ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 187 КК України.

Органом досудового розслідування діяння неповнолітніх ОСОБА_12 і ОСОБА_13 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнали частково, пояснивши, що попередньо не домовлялись між собою про вчинення розбійного нападу на потерпілого. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що гострий предмет приставив до шиї потерпілого щоб налякати і втекти, бо не було грошей на розрахунок за проїзд.

Із оцінки допустимого доказу, який відповідає вимогам ст.ст. 84, 86 КПК України, а саме протоколу проведення слідчого експерименту від 08.07.2014 р., за участю підозрюваного ОСОБА_13 вбачається, що 19.05.2014 р. біля 02.00 год. ОСОБА_23 і ОСОБА_13 чекли на таксі біля Преображенської церкви. ОСОБА_24 вказує, що за магазином «Ятрань» ОСОБА_23 взяв шматок скла, розбивши пляшку, для того щоб налякати водія ( т.1а.с. 211-214).

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що перебуваючи у салоні таксі ОСОБА_15 і ОСОБА_14 не були агресивними, розмовляли про щось своє, ніякої підозри до себе не викликали. При цьому потерпілий пояснив, що вважає, що обвинувачені діяли за попередньою змовою між собою, оскільки перед тим як сісти у автомобіль довго з`ясовували хто і де буде сидіти. А перебуваючи в автомобілі ОСОБА_14 називав ОСОБА_15 різними іменами « ОСОБА_25 » і «Колян».

Будь-яких належних і допустимих доказів, котрі би дали підстави для беззаперечного висновку, що злочин ОСОБА_23 і ОСОБА_13 вчинено за попередньою змовою групою осіб стороною обвинувачення у судове засідання не надано.

Отже з аналізу наведеного слідує, що ОСОБА_23 та ОСОБА_13 діяли як співвиконавці, вчиняючи дії направлені на об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. Зокрема, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_12 розпочав дії направлені на об`єктивну сторону складу злочину, а ОСОБА_14 приєднався до діяльності ОСОБА_12 у процесі вчинення злочину, коли злочин уже почався, але ще не закінчився.

Тобто у даному випадку обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 діяли спільно у вчиненні злочину групою осіб без змови між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що показання обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в частині того, що між ними не було попередньої змови на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_4 нічим не спростовані під час судового розгляду.

Таким чином в судовому засіданні не здобуто будь-яких безспірних доказів, котрі би підтвердили, що обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вчинили злочин за попередньою змовою групою осіб.

За таких підстав, суд вважає за необхідне перекваліфікувати діяння обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_13 з ч. 2 ст. 187 КК України, на ч. 1 ст. 187 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 5 941, 63 грн. та моральної шкоди у розмірі 20 тис. грн. Зокрема, у вартість матеріальної шкоди входить 1499 грн. 96 коп. - витрати на лікування: 151 грн. 67 коп. вартість викраденого телефону; 50 грн. кошти, що були викрадені з автомобіля; 4240 грн. вартість ремонтних робіт.

Під час судового розгляду обвинуваченими було відшкодовано матеріальну шкоду у сумі 1 тис. 702 грн. У зв`язку з чим потерпілий просив стягнути з обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_13 4 240 грн. вартості ремонтних робіт автомобіля. На підтвердження своєї вимоги, надавши розрахункову квитанцію (т. 3 а.с. 116)

Враховуючи доводи потерпілого та оцінюючи надані ним докази щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо відшкодування шкоди на проведення ремонтних робіт не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що власником автомобіля ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_26 , що підтверджується копією свідоцтва (т.1 а.с. 49).

Отже в даному випадку шкода завдана майну, що не належить потерпілому на праві власності. У зв`язку з чим потерпілий, як особа, що не являється власником автомобіля, позбавлений права заявляти вимогу щодо відшкодування шкоди до обвинувачених, в частині відшкодування затрат на ремонт автомобіля.

Крім цього із квитанції, на яку посилається потерпілий, як на доказ (т. 3 а.с. 116) не можливо зробити висновок, що автозапчастини які зазначені у квитанції придбавались потерпілим і саме для ремонту вказаного вище автомобіля. За таких обставин позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в частині витрат на ремонт автомобіля не підлягають задоволенню.

Разом з цим, суд прийшов до висновку, що у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України, потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що від злочину потерпілий переносив моральні страждання, які призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків. За таких обставин, суд вважає, що між вчиненими діями обвинуваченими і негативними наслідками, що настали для потерпілого існує причинний зв`язок.

З урахуванням наведеного позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 10 тис. грн.

Вирішуючи питання щодо міри покарання неповнолітнім обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_12 і ОСОБА_13 вчинили тяжкий злочин, як особи за місцем проживання і навчання характеризуються позитивно, раніше не судимі.

Обставинами, пом`якшуючими покарання неповнолітніх обвинувачених, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, обтяжуючою покарання неповнолітніх обвинувачених, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» закріплено, звернути увагу судів на те, що вони при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Пунктом 16 цієї Постанови визначено, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене, особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, умов життя та виховання неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд прийшов до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_12 і ОСОБА_13 без відбування покарання. У відповідності до ст.ст. 75, 104 КК України суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_12 і ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням.

При прийнятті даного рішення судом також брались до уваги висновки представників служби у справах дітей Кіровоградської міської ради та сектору кримінальної міліції Кіровоградського МВ УМВС України в області. Зокрема, згідно пояснень зазначених представників, неповнолітні ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на обліках у вказаних установах не перебувають, скарг із навчальних закладів та з місця проживання на них не надходило, умови проживання та виховання неповнолітніх задовільні.

Судом враховано і ту обставину, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на час вчинення кримінального правопорушення навчались. Згідно характеристик навчального закладу ОСОБА_12 і ОСОБА_13 приймали активну участь у суспільному житті цього закладу, позитивно характеризуються.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винним за ч. 1 ст.187 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_12 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_12 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_12 з під-варти в залі судового засідання.

Неповнолітнього ОСОБА_13 визнати винним за ч.1 ст.187 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4( чотири ) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_13 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_13 з під-варти в залі судового засідання.

Стягнути солідарно із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь потерпілого ОСОБА_4 10 тис. грн. моральної шкоди, враховуючи 350 грн. сплачених коштів, в решті цивільний позов залишити без задоволення, у разі відсутності коштів, стягнути вказану суму із законних представників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь держави витрати пов`язанні із залученням експерта у сумі 2016,28 грн., по 1008,14 грн. з кожного.

Речові докази, що передані потерпілому, залишити останньому, як йому належні. Речові докази, що передані до камери зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС України в області знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченим, та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1