Справа №
ВИРОК

Іменем
України

17 березня 2008 року Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області, у складі головуючого - судді Волошиної Н.Л., при
секретарі Доненко Н.О., за участю
прокурора Сень І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Світловодську кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Овідіополь Овідіопольського
району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню
спеціальну освіту, не одружений,
пенсіонер, який проживає в с. Бабичівка
Світловодського району Кіровоградської області, раніше
не судимого , в скоєні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
-

встановив:

21 вересня 2007 року близько 16 години 00 хвилин у підсудного
ОСОБА_1 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна,
а саме металевої рами та однієї створи гаражних воріт, які належать ОСОБА_2 та
знаходяться на території його домоволодіння у с. Бабичівка Світловодського
району. Реалізовуючи свій злочинний
намір до кінця та розуміючи, що самостійно виконати вказаний злочин не
представиться можливим, підсудний ввів в оману ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо
належності йому даного майна та попросив їх допомогти йому перевезти вказані
речі у с. Подорожнє Світловодського району, на що вони відповіли згодою. Згідно
досягнутої домовленості підсудний разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прибули до
території домоволодіння ОСОБА_2 у с. Бабичівка Світловодського району , де ,
скориставшись відсутністю огорожі домоволодіння шляхом вільного доступу , за
допомогою останніх, таємно викрав
металеву раму та одну створу гаражних воріт , вартістю 1482 грн., чим
завдав потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди за вказану суму.

В судовому
засіданні підсудний свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та
пояснив суду, що 21 вересня 2007
року близько 16 години до нього прийшли ОСОБА_4 з раніше незнайомим йому
ОСОБА_3 та повідомили, що мають намір викрасти гаражні ворота, які належать
ОСОБА_2 Так як дані ворота важкі, попросили його допомогти їм повантажити ворота на причіп мотоблока. По своїй доброті,
будучи в стані алкогольного сп”яніння,
він згодився на їх пропозицію та пішов разом з ними до домоволодіння
ОСОБА_2, де вони втрьох повантажили раму та
одну створу воріт на причіп, після чого ОСОБА_3 з ОСОБА_4 поїхали в бік
села Подорожнє , а він пішов додому. Вважає, що його не можна звинувачувати в
крадіжці, бо ОСОБА_3 з ОСОБА_4 все одно б вкрали ворота, з його допомогою чи
без неї.

Незважаючи на
заперечення своєї вини підсудним, його вина повністю підтверджується показами потерпілого, свідків та іншими дослідженими судом доказами.

Потерпілий ОСОБА_2
в судовому засіданні пояснив суду, що в селі Бабичівка Світловодського району
знаходиться його дачна ділянка, яка з одного боку має обрив, а з іншого -
зарості дерези. 22 вересня 2007 року він приїхав на ділянку та виявив, що
відсутні рама та одне полотно гаражних
воріт, які лежали на території ділянки, після чого викликав працівників
міліції. З власних міркувань він звернувся
до ОСОБА_4 , якого напередодні бачив з ОСОБА_1 , з вимогою повернути ворота, при чому в цей же
день ОСОБА_4 привіз їх йому на тракторі.

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні засвідчив суду, що до нього прийшов його знайомий ОСОБА_1 та
попросив допомогти йому відвезти в с. Подорожнє належні йому гаражні ворота, які йому віддали за борги, на
що він погодився. Після цього він, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на саморобному тракторі -
мотоблоці поїхали в с. Бабичівка, де він з ОСОБА_1 зайшли на територію
подвір”я, яке не мало огорожі, взяли там металеву раму та
одну створу гаражних воріт , які
повантажили на причіп. Після цього підсудний, який знаходився в стані
алкогольного сп”яніння пішов з місця пригоди, а вони з ОСОБА_3, оскільки не
знали точної адреси в с Подорожнє, куди треба було відвезти ворота,
відігнали трактор з дороги та відчепили причіп з ворітьми, а самі
поїхали додому. Про те, кому належить
домоволодіння, на території
якого лежали ворота, а також про те, що вони не належали
підсудному він не знав.

Свідок ОСОБА_3,
будучи в судовому засіданні допитаним в
якості свідка своїми свідченнями повністю підтвердив свідчення ОСОБА_4.

Постановою
слідчого СВ Світловодського МРВ УМВС
України в Кіровоградській області від 23 листопада 2007 року в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
було відмовлено з підстав п. 2 ст. 6 КПК
України. (а.с.34-1)

Вина підсудного
підтверджується протоколом відтворення обстановки та обставин події від
27 листопада 2007 року, з якого
вбачається, що підсудний в присутності понятих добровільно розказав та на місці показав обставини викрадення ним рами та однієї створи
гаражних воріт з території
домоволодіння, що належить потерпілому
ОСОБА_2, при чому вказав, що 21 вересня 2007 року пішов у гості до ОСОБА_4 , де вживав алкогольні напої та попросив його з ОСОБА_3 допомогти
йому перевезти гаражні ворота, які йому віддав за борги
ОСОБА_2, на що вони згодились. Після цього вони разом поїхали на мотоблоці до
даного домоволодіння, де шляхом вільного доступу, оскільки домоволодіння
ОСОБА_2 у с. Бабичівка не має огорожі, зайшли на територію, винесли звідти раму та одну створу воріт , які погрузили на
причіп мотоблока. (а.с.36-40)

З протоколу огляду
місця події від 12 жовтня 2007 року вбачається, що було оглянуто територію
домоволодіння ОСОБА_2 у с. Бабичівка Світловодського району та вилучено
металеву раму та одну створу гаражних воріт, які були визнані речовими доказами та приєднані до справи.
(а.с.11-13, 25)

Висновком судово -
товарознавчої експертизи № ВС-115 від 21 листопада 2007 року встановлено, що
вартість викраденого майна з урахуванням
відсотку зносу станом на 21 вересня 2007
року складає 1482 грн. ( а.с.23)

Будучи допитаним в
ході досудового слідства в якості підозрюваного та обвинуваченого підсудний
свою вину у вчинені інкримінуємого
злочину визнавав повністю та давав покази, якими підтверджував, що 21
вересня 2007 року за допомогою ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яких ввів в оману стосовно
належності йому гаражних воріт, викрав з території домоволодіння у с.
Бабичівка, що належить ОСОБА_2 раму та
одну створу гаражних воріт. Заперечення своєї вини підсудним в ході судового засідання суд оцінює критично та розцінює таку поведінку
ОСОБА_1 як спосіб уникнення
відповідальності за скоєний злочин.

Дослідивши зібрані
у справі докази та оцінивши їх у
сукупності , суд приходить до висновку, що вина підсудного доведена повністю і
його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення
чужого майна.

При вирішенні
питання про призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного
злочину, особу підсудного, обставини, що обтяжують чи пом”якшують покарання.

Так, підсудний
скоїв злочин середньої тяжкості, раніше
не судимий, пенсіонер, не одружений
, за місцем проживання
характеризується негативно , на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебуває,
викрадене майно повернуто власнику.

Обставиною , що
пом”якшує покарання суд визнає пенсійний вік підсудного.

Обставиною, що
обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного
сп”яніння.

Зважаючи на дані,
що характеризують підсудного та на обставини, що пом”якшують покарання,
суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без
ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції
ч.1 ст.185 КК України, з
застосуванням іспитового терміну у відповідності до положень ст. ст.
75, 76 КК України.

Потерпілим
ОСОБА_2 було заявлено цивільний позов на
відшкодування моральної шкоди на суму 5000 грн., в обґрунтування якого він пояснив суду, що моральна шкода полягає у вчиненні підсудним протиправних діянь відносно нього, а саме
викраденні воріт, перекиданні вуликів, пошкодженні погребу. З урахуванням
положень ч. 3 ст. 23 ЦК України
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню
та на його користь слід стягнути з ОСОБА_1
на відшкодування моральної шкоди
200 грн.

Питання про речові
докази по справі належить вирішити у
відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 1( один) рік.

На підставі ст. 75
КК України звільнити засудженого від відбуття покарання з випробуванням,
визначивши йому іспитовий термін у один рік.

На підставі ст.76
КК України зобов”язати засудженого періодично з”являтися до органів кримінально
- виконавчої системи для реєстрації та повідомляти їм про зміну свого місця
проживання та роботи.

Стягнути з
засудженого на користь ОСОБА_2 200 грн на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази , а
саме металеву раму та створу гаражних воріт залишити за належністю потерпілому.

На апеляційний
період запобіжний захід відносно
засудженого залишити без змін - підписка про невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський
міськрайонний суд протягом 15 діб.

Суддя Н.Л.Волошина.