Справа № 466/660/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/130/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої: судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2015р. про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новий Стародуб, Петровського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, одруженому, який має на утриманні одну малолітню дитину, із середньою освітою, який працює в Львівському комунальному підприємстві «Збоїща-408» на посаді слюсаря-сантехника, безпартійному, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимому, останній раз 18.05.2013р. вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 5 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.28, ч. 3 ст. 357, 69, 70, 72 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, якому ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2014р. невідбутий термін покарання у вигляді 11 місяців 5 днів змінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку у дохід держави, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні № 0000286 від 28.01.2015р.

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

встановила:
СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області завершено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 28.01.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи неодноразово судимий, останній раз 18.05.2013р. вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 5 ст. 186, ч.4 ст. 189, ч.3 ст.28, ч. 3 ст. 357, 69, 70, 72 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, якому ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.08.2014р. невідбутий термін покарання у вигляді 11 місяців 5 днів змінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку у дохід держави, не відбувши встановлений термін покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисне корисливе правопорушення.

Так, ОСОБА_7 маючи умисел на викрадення чужого майна з автомобілів, повторно, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер свого діяння та його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи 28.01.2015р. близько 16 год. 30 хв. на вул. Ю. Липи, 39 у м. Львові, підійшовши до автомобіля марки «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_1 та, з метою пошуку оптимального шляху щодо проникнення в салон цього автомобіля почав його оглядати. Після того, розбивши ліве переднє вікно автомобіля із сторони водія, просунув руку в салон автомобіля, звідки викрав чоловічу шкіряну сумку (барсетку) чорного кольору, яка находилася між передніми сидіннями автомобіля та належить потерпілому ОСОБА_9 , в котрій знаходилось особисте майно та грошові кошти останнього на загальну суму 10 000 грн. Будучи поміченим працівниками міліції та усвідомлюючи, що його протиправні дії викриті в момент їх вчинення сторонніми особами, ОСОБА_7 на законну вимогу працівників міліції щодо припинення його неправомірних дій не реагував і з викраденим майном почав втікати в напрямку проспекту В. Чорновола, що у м. Львові, проте у подальшому був затриманий працівниками міліції.

29.01.2015р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_10 звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2015р. відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, оскільки слідчим суддею не надано належної оцінки усім представленим матеріалам, об`єктивно не з`ясовано всіх обставин справи. Зазначає, що у кримінальному провадженні наявні підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що останній під час відбування покарання на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, повторно вчинив тяжке кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 6 років. Вважає, що визначений судом ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить наявних у кримінальному провадженні ризиків.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_11 зазначає про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, не вбачає підстав для скасування такої. Покликається на те, що після винесення оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 виконує усі покладені на нього обов`язки, підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора у підтримку поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_8 , який заперечив апеляційні вимоги прокурора, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, дані про особу підозрюваного та інші обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, прийшов до вірного висновку, що стороною кримінального провадження не надано жодних вагомих доказів, які свідчать про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин кримінального провадження, досудове розслідування у якому на час розгляду апеляційної скарги завершено, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вірно врахувавши вагомість наявних доказі про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, сімейний стан підозрюваного та наявність на його утриманні дитини, прийшов до обґрунтованого висновку, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали прийняттю у даному кримінальному провадженні законного та обґрунтованого рішення не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення як необґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 30.01.2015р. про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4