Справа N1-122 2007 рік
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі: головуючого-судді - Мамонтової І.Ю.

при секретарі - Величко Л.В.

за участю прокурора - Сімонова Я.Г.

за участю потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Києва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця м.Києва, українця, громадянина
України, з середньою спеціальною освітою, неофіційно ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, 2004 року народження, проживаючого та зареєстрованого -
АДРЕСА_1 не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

29.10.2006 року близько 00.50год.
ОСОБА_1, знаходячись біля АДРЕСА_2, відкрито викрав чуже майно, яке
належало ОСОБА_2, а саме вирвав з рук потерпілої мобільний телефон "Нокіа 6111", рожевого
кольору, вартістю 1268 грн.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України визнав. Суду показав, що 29.10.2006
року у нічній час між ним та чоловіком потерпілої ОСОБА_3
у дворі АДРЕСА_2виникла бійка. Дружина ОСОБА_3 ОСОБА_2 намагалась втрутитись у бійку, накинулась на нього ззаду, у зв"язку з чим він її відштовхнув від
себе. Потім ОСОБА_2 дістала мобільний телефон та
намагалась передзвонити. Він вихопив з її рук мобільний телефон, на що ОСОБА_2 закричала: "Віддай
телефон", але він зробив вид, що не чує та пішов з телефоном додому. Ніяких ударів потерпілій він не наносив, тільки
один раз штовхнув, коли вона намагалась вкусити його
за спину, але це було не з метою забрати мобільний телефон. Також він не
забирав гроші у ОСОБА_2 У вчиненому кається, просить суворо не наказувати.
Цивільний позов, уточнений потерпілою у судовому
засіданні на суму 1900 грн. не визнає, тому, що не викрадав у ОСОБА_2 гроші, а
викрадений мобільний телефон він повернув.

Потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що 29.10.2006 року вона з чоловіком на автомобілі поверталась додому. У дворі АДРЕСА_2перед ними
зупинився автомобіль, яким керував ОСОБА_1 Між
її чоловіком та ОСОБА_1 виникла бійка, а потім під"їхали друзі ОСОБА_1а та
також стали бити її чоловіка. Вона декілька разів намагалась їх розборонити, але ОСОБА_1 неодноразово відштовхував її та
один раз вдарив ногою по нозі. Потім вона дістала
мобільний телефон та намагалась подзвонити у міліцію. ОСОБА_1 підбіг за неї, потягнув за руку, та вихопив мобільний телефон. Вона
впала та у неї з кишені випали гроші в сумі, приблизно 1900 грн., які ОСОБА_1 також забрав собі. Просить визнати
підсудного винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, тому
що він забрав мобільний телефон у

неї із
застосуванням сили, а також забрав гроші у сумі 1900 грн., які випали у неї з
кишені на землю. Просить стягнути з підсудного 1900 грн., якими він заволодів,
а мобільний телефон їй повернуто. Стверджує, що ОСОБА_1 знаходився у
нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 29.10.2006 року він,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 знаходились на зупинки тролейбусів по вул.Північній.
Він та ОСОБА_5 пили пиво, а ОСОБА_6 та ОСОБА_1 спиртні напої не вживали, тому,
що були на автомобілях. Потім ОСОБА_1 уїхав, а через хвилин 5-10 на мобільний
телефон ОСОБА_6 хтось зателефонував і ОСОБА_6 сказав, що необхідно підійти до
податкової інспекції, яка знаходиться на пр.Г.Сталінграда. Коли вони підійшли
на вказане місце, то побачили ОСОБА_1а та незнайомого чоловіка, які штовхались
та розмовляли на підвищених тонах. Незнайома жінка втрутилась у бійку, а
ОСОБА_1 її просто відштовхнув від себе, від чого вона впала, ударів ОСОБА_1
жінці не наносив. Потім він, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розборонили ОСОБА_1а та
чоловіка і бійка припинилась. Як хтось у когось забирав мобільний телефон він
не бачив. Стверджує, що ОСОБА_1 у той день був тверезий.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що 29.10.2006 року він, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 знаходились на зупинки тролейбусів
по вул.Північній. Потім ОСОБА_1 уїхав, а через декілька хвилин на
мобільний телефон ОСОБА_6 хтось зателефонував і ОСОБА_6 сказав, що необхідно
підійти до податкової інспекції, яка знаходиться на пр.Г.Сталінграда. Коли вони
підійшли на вказане місце, то побачили ОСОБА_1а та незнайомого чоловіка, які
білись. Незнайома жінка знаходилась поруч, кричала. Він не бачив, щоб хтось
наносив удари жінці, та хтось у когось забирав мобільний телефон. Стверджує, що
ОСОБА_1 у той день був тверезий.

Свідок ОСОБА_6. суду показав, що він, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1
знаходились на зупинки тролейбусів по вул.Північній. Потім ОСОБА_1 уїхав, а
через декілька хвилин на його мобільний телефон зателефонувала знайома ОСОБА_1а
та повідомила, що ОСОБА_1 б'ється з чоловіком, а вона не знає, що робити. Він
сказав хлопцям, що необхідно підійти до податкової інспекції і розібратись. Коли вони підійшли на вказане місце, то
побачили ОСОБА_1а та незнайомого чоловіка, які білись. Незнайома жінка
знаходилась поруч. Він бачив, як ОСОБА_1 один раз штовхнув жінку, ударів
їй він не наносив. Також він не бачив, щоб хтось у когось забирав мобільний
телефон, але чув, як жінка кричала ОСОБА_1у: "Поверни телефон", але
ОСОБА_1 нічого не відповів, а пішов до своєї машини. Стверджує, що ОСОБА_1 у
той день був тверезий.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 29.10.2006 року він з дружиною ОСОБА_2 їхав
на автомобілі додому. Біля податкової інспекції на пр.Г.Сталінграда перед ними
зупинився автомобіль, яким керував ОСОБА_1.
Він та ОСОБА_1 вийшли з автомобілів та між ними почалась бійка. Потім
підїхали друзі ОСОБА_1а та також стали наносити йому удари, але хто саме - він
не бачив. Що робила його дружина, він не бачив, тільки чув, як вона кричала:
"Віддайте телефон". Потім бійка припинилась, хлопці роз'їхались, а
вони з дружиною викликали міліцію. Чи був ОСОБА_1 у стані алкогольного
сп'яніння він сказати не може. Стверджує, що у його дружини у кишені знаходились гроші в суму 2000 грн., але як вони
випали та хто їх забрав він не бачив. Також він не бачив, хто і як
забрав мобільний телефон у ОСОБА_2.

Із показань свідка ОСОБА_7 які вона давала під час досудового слідства та
які були оголошені і перевірені під час судового слідства (а.с.55-57)
убачається, що 29.10.2006 року вона разом з ОСОБА_1 на його автомобілі
повертались з роботи. Коли вони під'їжджали до будинку 60 по пр.Г.Сталінграда, в автомобілі зламалась
коробка передач і автомобіль зупинився. За ними їхав інший автомобіль,
який також зупинився. З іншого автомобіля вийшов чоловік та направився до них.
ОСОБА_1 також вийшов з автомобіля та між ОСОБА_1 та незнайомим чоловіком
розпочалась бійка. До них підбігла дружина того чоловіка та стала кидатись на
ОСОБА_1а. Тоді вона зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_6та повідомила,
що ОСОБА_1 б'ється біля будинку. Через деякий час під'їхав ОСОБА_6 та з ним ще
якийсь хлопці. Вони допомогли ОСОБА_1у, а потім бійка припинилась. ОСОБА_1 не
бив дружину незнайомого чоловіка, він тільки один раз її відштовхнув від себе,
коли вона кинулась на нього. Вона не бачила, як ОСОБА_1 забирав у когось
мобільний телефон, але коли вони вже піднімались у ліфті, ОСОБА_1 дістав
мобільний телефон рожевого кольору та сказав, що він "замутив" цей телефон.

Із показань свідка ОСОБА_8, які вона давала під час досудового слідства та
які були оголошені і перевірені під час судового слідства (а.с.58-59)
убачається, що 29.10.2006 року біля 02.00г. додому прийшов її чолові ОСОБА_1 та
приніс з собою мобільний телефон "Нокіа 6111" рожевого кольору. Вона
запитала, що це за телефон, але ОСОБА_1 нічого не пояснив.

Із показань свідків ОСОБА_9
(а.с.22-23) та ОСОБА_10 (а.с.24-25), які вони давали під час
досудового слідства та які були оголошені і перевірені під час судового
слідства, убачається,

що 31.10.2006 року у їх присутності у Приміщенні
Оболонського РУ ГУ МВС України в м.Києві у ОСОБА_1був
вилучений мобільний телефон "Нокіа 6111". Як пояснив ОСОБА_1 даний
телефон він забрав 29.10.2006 року у жінки по пр.Г.Сталінграда.

Згідно постанови від 18.12.2006 року (а.с.6-9) у порушенні кримінальної
справи за ст.296 ч.2 КК України відносно ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6. та ОСОБА_4
відмовлено за відсутністю в їх діях складу злочину.

Згідно постанови від 18.12.2006 року (а.с.10-13) у порушенні кримінальної
справи за ст.186 ч.2 КК України (по
потерпілому ОСОБА_3) відносно ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6. та ОСОБА_4
відмовлено за відсутністю в їх діях складу злочину.

Із протоколу виявлення, огляду та вилучення від 31.10.2006 року (а.с.20)
убачається, що у присутності двох понятих у приміщенні Оболонського РУ ГУ МВС України в
м.Києві у ОСОБА_1був вилучений мобільний телефон "Нокіа 6111". Як
пояснив ОСОБА_1 даний телефон він вирвав з рук у жінки 29.10.2006 року по
АДРЕСА_2

Згідно висновку експерта № 1051/И від 04.12.2006 року (а.с.71-72) при
судово-медичному обстеженні ОСОБА_2 виявлені крововиливи - на долонній поверхні правого
передпліччя в середній та нижній треті, передній поверхні лівої голені
в середній треті. Вказані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли
утворитись 28.10 - 29.10.2006 року внаслідок ударів руками (ногами), а також
укусу і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Утворення комплексу вказаних ушкоджень при однократному падінні, а
також волочінні тіла по землі, виключається.

Згідно ст.275 КПК України розгляд справи провадиться тільки відносно
підсудного і тільки в межах пред'явленого йому обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані
докази, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1у
вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України у судовому засіданні
доведена повністю, та у його діях немає складу злочину, передбаченого ст.186
ч.2 КК України, оскільки, як встановлено й
на досудовому слідстві, так й у судовому засіданні, та підтверджується зібраними
по справі доказами, зазначеним вище, ОСОБА_1 при відкритому викраденні
мобільного телефону у ОСОБА_2,
не застосовував до неї ніякого насильства.

Так із показань потерпілої ОСОБА_2, даних нею під час досудового слідства (а.с. 48-49) та при
проведенні очної ставки з ОСОБА_1 (а.с.99-106), які вона підтвердила й під час
судового засідання, убачається, що потерпіла настоювала на тому , що ОСОБА_1
наніс їй удар ногою по нозі, відштовхував її, від чого вона падала, вкусив її
за руку, не з метою викрадення майна, а у зв"язку з тим, що вона
втрутилась у бійку та намагалась допомогти своєму чоловіку. Спричинення
потерпілій вказаних нею ушкоджень підтверджується висновком експерта від 04.12.2006 року. Але той же висновок експерта
спростовує ствердження потерпілої ОСОБА_2 про те, що у той момент, коли ОСОБА_1 вихопив з її руки
мобільний телефон, то він застосовував до неї насильство, а саме схопив за
руку, від чого вона впала, а він, тримаючи її за руку, протягнув десь 1 метр по
землі.

Беручи до уваги, що умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме
мобільного телефону "Нокіа 6111" у корпусі рожевого кольору, у
ОСОБА_1виник лише при намаганні потерпілої ОСОБА_2 зателефонувати з її мобільного телефону, та те, що
ОСОБА_1 відштовхнув ОСОБА_2 від бійки до того як забрав у неї телефон з руки, і під
час вилучення телефону не завдавав тілесних ушкоджень, його дії
підпадають під кваліфікацію лише відкритого викрадення чужого майна, тобто - за
ч.1 ст.186 КК України, без посилання на застосування насильства. У даному випадку
має місце ненасильницький грабіж, тобто ОСОБА_1 здійснив певні дії, направлені
лише на вилучення телефону - вихопив його з руки ОСОБА_2

Про це вказує й п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної
власності» №12 від 25.12.1992 року, - при грабежі
насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у
момент їх застосування.

Крім цього, під час досудового та судового слідства, не здобуто об'єктивних
даних, які б підтвердили обвинувачення підсудного ОСОБА_1у відкритому
викраденні чужого майна, а саме належних потерпілій ОСОБА_2 грошей в сумі
2000 гривень,

Ствердження потерпілої про те, що у неї у кишені були
гроші приблизно у сумі 2000 грн., які впали на землю, та які також викрав
ОСОБА_1, не може бути, без підтвердження іншими сторонніми й об'єктивними
даними, достатньої підставою для визнання підсудного винним у викраденні 2000
грн.

У
відповідності до вимог ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях та усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного дії
підсудного ОСОБА_1необхідно кваліфікувати за ст.186 ч.1 КК України, тому, що він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому
викраденні чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання підсудному
ОСОБА_1, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують покарання.

Обставиною, яка пом'якшує покарання, згідно ст.66
КК України, суд визнає щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не
встановлено.

На підставі викладеного, за
наявності обставини, що пом'якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а
саме, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності, працює, позитивно характеризується, має малолітню дитину, майнового стану підсудного, суд приходить до висновку про
необхідність призначити ОСОБА_1 покарання, не пов'язане з виправними роботами
та позбавленням волі, у межах санкції частини 1 статті 186
КК України, а саме у виді штрафу у мінімальних межах.

Вирішуючи питання по цивільному позову на суму
1900 грн., яка уточнена потерпілої у судовому засіданні, суд вважає за
необхідно відмовити у його задоволенні, оскільки не визнає ОСОБА_1винним у вчиненні злочинних дій по відношенню до
цих грошей.

Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України
і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п'ятдесят)
неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу,
ОСОБА_1 - підписка про невиїзд з місця проживання, залишити без змін.

Речові докази по справі, а саме
мобільний телефон "Нокіа 6111" - повернути його законному
володільцю ОСОБА_2

Відмовити ОСОБА_2у задоволенні цивільного позову.

Вирок може бути оскаржений у
Апеляційний суд міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.