СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ__________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Дніпропетровськ 19
січня 2007
року

Колегія суддів судової палати по кримінальних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого: судді - Москальця П.П.

суддів - Дрибаса
Л.І., Лісняк B.C. за участю прокурора - Олійника В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальну справу по апеляції засудженого ОСОБА_1
на вирок Васильківського районного
суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2006
року, -

Установила:

Вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада 2006 року засуджено :

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого;

· за ч. 1 ст. 222 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1
рік 6 місяців;

· за ч. 1
ст. 366 КК України до штрафу в
доход держави в сумі 700
грн., з позбавленням
права займати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських
функцій строком на 1
рік.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим
остаточно призначено ОСОБА_1 покарання
у вигляді обмеження волі строком на 1
рік з позбавленням права займати
посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1
рік 6 місяців.

На підставі ст.; 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.. 76 КК України ОСОБА_1 зобов'язаний повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, та періодично з'являтися для
реєстрації.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він, перебуваючи на посаді голови фермерського
господарства "Лідія", виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто
будучи посадовою особою, 26 травня
2006 року,
з метою службового підроблення та шахрайства з фінансовими ресурсами, достовірно знаючи, що ФГ "Лідія" яровий
ячмінь під врожай 2006 року
не сіяло і будь яких видатків з цього приводу не проводило, склав завідомо
неправдиві документи, необхідні для отримання
дотації: акт про отримані сходи ярового ячменя на полях ФГ "Лідія",
площею 36,5

Дело№ 11-152/2007 г. Судья
первой инстанции: Порох К.Г.

Категория : ст. 222 ч.2 УК Украины Докладчик:
судья апелляционного суда: Дрыбас Л.И.

ГА, та підписав зазначений документ, запевнив голову Васильківської селищної ради ОСОБА_6 в достовірності зазначеної інформації а останній, не
виїжджаючи на поле, підписав акт
як член комісії, що проводила обстеження; акт про використання мінеральних, органічних та бактеріальних добрив, ядохімікатів
та гербіцидів; звіт про результати посіву під врожай 2006 року; план посівів ярових зернових; реєстр на компенсацію
витрат на посіви озимих та ярових зернових культур на
суму 2 372 грн.
50 коп.,
та надав їх до Управління агропромислового
розвитку Васильківської РДА. Тобто виконав всі необхідні дії, для отримання дотації, передбаченої Постановою
Кабінету Міністрів України № 239 від 2 березня 2006 року "Про затвердження Порядку використання у 2006
році коштів державного бюджету, які виділяються на фінансову підтримку
виробництва продукції рослинництва та тваринництва шляхом дотацій", проте дотацію в сумі 2
372 грн. 50 коп. не отримав, так як господарство не було
внесено до реєстру в зв'язку з неявкою уповноваженого представника господарства для обстеження полів.

На вирок суду засуджений ОСОБА_1 подав
апеляцію, у якій просить вирок суду скасувати
за відсутністю складу злочину. Вважає, що порушено його право на захист, по
справі допущена неповнота досудового та судового слідства, висновки суду
викладені у вироку не відповідають фактичним
обставинам справи. При цьому посилається на те, що на порушення закону не був допущений для участі в справі, в
якості захисника ОСОБА_2, що документи,
які він надав, не є офіційними, що подія заповнення бланків не становить суспільної небезпеки.

В запереченнях на апеляцію державний обвинувач
просить вирок залишити без змін, а
апеляцію без задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 відмовився надати
слідчому та суду передбачені законом документи, які надають
право виконувати обов'язки захисника, близьким родичем засудженого не являється, від послуг іншого захисника ОСОБА_1
відмовився. Сам ОСОБА_1
в судовому засіданні пояснив, що
надав документи для отримання дотації.

Розглянувши апеляцію, вислухавши думку прокурора,
який вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає, пояснення
засудженого ОСОБА_1,
що підтримав свою апеляцію та
просив скасувати вирок, дослідивши матеріали справи в межах апеляції, що надійшла, обговоривши доводи, викладені в апеляції
та у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Суд вірно встановив фактичні обставини події
злочинів та зробив обґрунтований висновок
про доведеність вини ОСОБА_1 у їх скоєнні. Свій висновок суд обгрунтував, в
тому числі і показами самого засудженого на досудовому слідстві та в судовому
засіданні.

Так, засуджений ОСОБА_1 не заперечує, що надав до Управління агропромислового розвитку Васильківської
райдержадміністрації документи, які не відповідали дійсності, для
отримання дотації.

Ці свідчення ОСОБА_1 та
його винність в скоєнні зазначених у вироку злочинів підтверджується показами допитаних у суді свідків:

· ОСОБА_3, який пояснив, що фермерське господарство
"Лідія" подало заяву на отримання дотації за посіви ярових під урожай
2006 року,
та коли ОСОБА_1 запропонували
виїхати на поле для обстеження, він
відмовився показувати посіви. 14 липня 2006 року проведено
обстеження поля ФГ "Лідія" та встановлено, що 22,5
га засіяно соняшником, а 14
га взагалі не засіяне. Письмова заява про відмову від
отримання дотації від ОСОБА_1 не надходила.

ОСОБА_4, яка пояснила, що приймала
участь в роботі комісії для визначення сільгосппідприємств що мають право на отримання дотацій. Після перевірки
наданих документів проводили фактичне
обстеження посівів. ФГ "Лідія" було виключено з списку на отримання
дотації так як не було проведено фактичне обстеження сходів ярових культур.

· ОСОБА_5,
яка дала аналогічні покази щодо надання
ОСОБА_1 документів
на отримання дотації в сумі 2 372 грн.;

· ОСОБА_6, який пояснив, що на прохання ОСОБА_1 підписав
Акт про отримані сходи ярових культур на
полях ФГ "Лідія", але на поле не виїжджав, посіви не обстежував, за
що був притягнутий до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 стверджував,
що поле дійсно засіяне яровим ячменем, він йому повірив.

Винність його в скоєнні злочинів
підтверджується також :

· заявою голови фермерського господарства
"Лідія" ОСОБА_1 на отримання дотації на посіви ярових культур, (а.с. 12);

· звітом про результати посіву під врожай 2006
року - форма 4-сг від 26 травня 2006 року (а.с.
19);

· актом №1 від 26 травня 2006 року "про використання мінеральних, органічних
та бактеріальних добрив, ядохімікатів та гербіцидів" (а.с. 15);

· реєстром на компенсацію витратна посів озимих та
ярових культур, (а.с. 19);

· актом обстеження полів ФГ "Лідія" від 14
липня 2006
року(а.с.9) та іншими в їх сукупності.

Оцінюючи
зібрані по справі докази суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним
у шахрайстві з фінансовими ресурсами, тобто надання
посадовою особою суб'єкта господарської
діяльності завідомо неправдивої інформації органам місцевої влади з метою
отримання дотації, без ознак злочину проти власності та правильно кваліфікував
ці його дії за ч.1
ст. 222 КК України.

Обґрунтовано
визнав суд винним ОСОБА_1 і в службовому підробленні, тобто складанні службовою особою за відомо неправдивого
документа та правильно кваліфікував ці його дії за ч.1 ст. 366
КК України.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів розцінює як необгрунтовані доводи засудженого в апеляції та в судовому засіданні, про
те, що його вина не доказана, що в його діях відсутній склад злочину, що по справі допущена неповнота досудового та
судового слідства, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи.

Не обґрунтовані, на думку колегії суддів і доводи засудженого про порушення
його права на захист.

Згідно з ст.. 44 КПК
України як захисники допускаються особи, які мають свідоцтво про право на
зайняття адвокатською діяльністю в Україні та інші фахівці у галузі права, які
за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням
юридичної особи.

Розглядаючи заяву засудженого про допуск до участі в справі в якості
захисника гр. ОСОБА_2, помічник прокурора, який
вів справу, а потім суд обґрунтовано просили зазначену особу надати відповідні документи про вищу
юридичну освіту а також свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю. Але ОСОБА_2 та ОСОБА_1 категорично
відмовилися надати такі документи.
Тому помічником прокурора, а потім судом було обґрунтовано відмовлено в допуску ОСОБА_2 до участі в
справі в якості захисника. На досудовому
слідстві ОСОБА_1,
постановою помічника прокурора було
призначено захисника -
ОСОБА_7, але він від призначеного
йому захисника відмовився.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що в цій частині, вимоги
закону судом були дотримані.

При розгляді справи апеляційним судом було розглянуто клопотання
засудженого ОСОБА_1 про допит при розгляді справи апеляційною інстанцією
свідків, які були допитані судом
при розгляді справи по суті. Колегією суддів в задоволенні клопотання відмовлено.

З матеріалів справи, протоколу судового засідання
вбачається, що суд попередив зазначених у клопотанні свідків про кримінальну
відповідальність за за відомо неправдиві покази та ретельно допитав кожного з них про обставини скоєння ОСОБА_1
P.P. злочинів.

Враховуючи викладене, колегії суддів вважає, що підстав для скасування або
зміни вироку не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 365, 366 УПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської
області від 21 листопада
2006 року
у відношенні ОСОБА_1залишити
без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.