Справа № 1-199/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2010 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Мацюка Ю.І.,

при секретарі Ючковій О.В.,

з участю прокурора Галімського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду кримінальну справу щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем-ремонтником Славутської дільниці ВАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», розлученого, утримуючого одну неповнолітню дитину, не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

відданого до суду за ч. 2 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Славутського районного суду Хмельницької області від 11 липня 1994 року ОСОБА_1 зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки Євгенії, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 29 червня 1994 року і до її повноліття, але не менше 25 % мінімальної заробітної плати.

Однак, підсудний ОСОБА_1, який 21 листопада 2007 року був засуджений Славутський міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 164 КК України, на шлях виправлення і перевиховання не став. Знаючи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів на дочку та маючи тимчасові заробітки, знаючи про велику заборгованість по аліментах, злісно ухилявся від виплати аліментів і погашення заборгованості. Станом на 29 червня 2010 року підсудний ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах в розмірі 4297,38 гривні.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину визнав повністю. За данними його показань слідує підтвердження факту вчинення умисного злісного ухилення від сплати аліментів. Підсудний підтвердив, що був неодноразово викликаний до відділу ДВС, де попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Крім зізнання, вину підсудного ОСОБА_1 підтверджено данними показань свідка ОСОБА_2, з яких слідує доведення факту злісного ухилення підсудного ОСОБА_1 від сплати на її користь аліментів на доньку Євгенію, коли фактично підсудний мав щоденні заробітки, які приховував, зароблені кошти витрачав на себе і не піклувався про дитину.

Державний виконавець відділу ДВС Славутського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 підтвердив факт вчинення злісного ухилення від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на доньку Євгенію підсудним ОСОБА_1, та вчинення ним умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати поточних аліментів та погашення заборгованості по аліментах.

Обєктивно вину підсудного ОСОБА_1 підтверджено в суді даними:

- виконавчого листа № АЕ-65, від 11 липня 1994 року, з якого слідує підтвердження стягнення аліментів з підсудного ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на доньку Євгенію, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку;

- розписки підсудного ОСОБА_1, за даними якої, він неодноразово був попереджений державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів;

- довідки відділу ДВС Славутського міськрайонного управління юстиції про заборгованість підсудного ОСОБА_1 по аліментах, яка складає на 29 червня 2010 року суму 4297,38 гривень;

- вироку Славутського міськрайонного суду від 21 листопада 2007 року, відповідно до якого підсудний ОСОБА_1 був засуджений за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки і призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Згідно довідки № 287, виданої 04 серпня 2010 року ВАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», підсудний ОСОБА_1 з 23 липня 2010 року працює слюсарем-ремонтником Славутської дільниці ВАТ «Шепетівська реалбаза хлібопродуктів», тобто має реальну можливість сплачувати аліменти і погасити заборгованість.

Досліджуючи зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про доведення вини підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за аналогічний злочин, за що підсудний повинен нести кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 164 КК України.

Обираючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Як помякшуючі покарання обставини, суд враховує каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Підсудний позитивно характеризується за місцем проживання, що суд враховує в сукупності з конкретними обставинами справи, даними про особу винного, його віком, позицією прокурора, ставленням підсудного до вчиненого і приходить до висновку про необхідність та можливість призначити підсудному покарання у виді обмеження волі із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 321-341 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у виді двох років обмеження волі, якщо він протягом двохрічного іспитового терміну не вчинить нового злочину.

Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя Мацюк Ю. І.