Справа № 1-9/2007
ПОСТАНОВА

" 27 " червня 2007 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді Муранової І.В.

при секретарях Паламарчук Н.В., Банасько
І.В.,Бондаренко О.В.,

Алфімової І.М. Дранник Н.П.

при секретарі - Бондаренко О.В.,

з участю прокурора - Брень
М.В.,

потерпілої - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2.

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим слідством ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 30.07.2004 року
близько 22.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в
своєму будинку на грунті особистих неприязних стосунків наніс потерпілій
ОСОБА_4 не менш 5 ударів кулаками по тулубу та не менш 2 ударів по обличчю. В
наслідок чого потерпілій були завдані тілесні ушкодження у вигляді перелому 2-5
ребер справа, 2-4 ребер зліва, перелому грудини на рівні 4-5 ребер, розриву
початкового відділу аорти і основи серця, крововилив в м'які тканини голови,
синця біля лівого ока, садни над лівою бровою, на нижньому віці лівого ока і
спинки носа.

В судовому засіданні прокурором
заявлено клопотання про повернення даної кримінальної справи на додаткове
розслідування у зв'язку з неповнотою, однобічністю та неправильністю
проведеного досудового слідства. На думку прокурора недостатньо були перевірені
покази свідка ОСОБА_4, не проведено з нею відтворення обстановки,
місцеперебування якої неможливо встановити без проведення оперативно-розшукових
заходів, в зв'язку з чим неможливо надати належну оцінку суперечностям, які
виникли у висновках експертиз. Крім того, прокурор вважає, що досудове слідство
проведено однобічно, оскільки перевірялась лише наявність вини в діях
підсудного, а не розглядалась причетність ОСОБА_5 до скоєння даного злочину.

Заслухавши думку потерпілої,
підсудного і захисника, які підтримали заявлене прокурором клопотання, суд
дійшов до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, і дана
кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 281
Кримінально-процесуального кодексу України повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може
мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута
в судовому засіданні.

Дана справа розглядається в суді на
протязі тривалого часу, були допитані підсудний, потерпіла, допитані свідки, досліджені матеріали
кримінальної справи, в порядку виконання судового доручення про
відтворення обстановки та обставин події злочину, проведена додаткова комісійна
судово-медична експертиза.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою
вину у пред'явленому йому обвинуваченні не визнав, від раніше даних показів
відмовився і пояснив, що на досудовому слідстві він підписував покази, не
читаючи, під впливом слідчого, що внаслідок нанесених йому ОСОБА_5 тілесних
ушкоджень він втрачав свідомість та бачив, як ОСОБА_5 наносив удари в обличчя
потерпілій. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що досудове
слідство слід визнати неповним та неправильним. Згідно з пунктом 8 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 року №2 „Про практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування" досудове слідство визнається неповним, якщо під час його
провадження всупереч вимогам статей 22 і 64
КПК не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини,
які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані
певні особи: не витребувані і не досліджені документи, речові та інші докази
для підтвердження чи спростування таких обставин...). Неправильним досудове
слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні
процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були

2

неправильно
застосовані або безпідставно не застосовані
норми кримінально-процесуального
чи кримінального закону і без усуненні цих
порушень справа не може бути розглянута в суді.

Так, на обґрунтування висновку про
винність ОСОБА_3. в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що
спричинили смерть потерпілої ОСОБА_4, орган досудового слідства в
обвинувальному висновку послався на показання самого ОСОБА_3. та свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як безпосередніх очевидців скоєного злочину.

Проте, ці висновки про винність
ОСОБА_3. в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4, що спричинили
її смерть, не є безсумнівними.

Так, свідок ОСОБА_4 під час
судового розгляду справи іншим складом суду змінили свої покази, повідомивши,
що оговорила батька під впливом співмешканця ОСОБА_5 Вона показала суду, як
бачила, що потерпіла ОСОБА_4 лежала на полу, закриваючи обличчя руками, а
ОСОБА_5 сидів на ній чи знаходився поруч та наносив потерпілій удари кулаками,
після чого сказав їй: „Викликай міліцію, я мабуть її вбив."

З метою перевірки показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за
постановами суду було проведене відтворення обстановки та обставин події
злочину зі свідком ОСОБА_5 та проведена додаткова комісійна судово-медична
експертиза.

Згідно з висновком експертизи №19/к від 25.05.2007року
тілесні ушкодження на тілі потерпілої ОСОБА_4, від яких настала її смерть, не
могли утворитися при обставинах, вказаних свідком ОСОБА_5 при відтворенні
обстановки та обставин події 12.03.2007року та в інших своїх показах, які
маються в матеріалах справи, коли потерпіла та підсудний стояли друг напроти
друга посеред кімнати і підсудний однією рукою забирав в потерпілої ножа, а
кулаком іншої наносив удари потерпілій в область грудної клітини, і не
виключено, що вони могли утворитися при обставинах, які повідомила в судовому
засіданні 24.11.2004 року свідок ОСОБА_4, коли потерпіла лежала на підлозі на
спині, а свідок ОСОБА_5, присівши на потерпілу чи біля неї, наносив їй удари
кулаком руки /т.3 а.с-43-53/.

Крім того, як на доказ винності ОСОБА_3. в умисному
заподіянні тяжких тілесних ушкоджень орган досудового слідства послався на
покази самого підсудного.

Проте, з первинних пояснень
ОСОБА_3., які він надав в лікарні до порушення кримінальної справи 31.07.2004
року /т.1 а.с-22/ вбачається, що він заперечував свою причетність до скоєння
злочину і давав такі самі пояснення, як і в судовому засіданні, про те, що
тілесні ушкодження потерпілій заподіяв ОСОБА_5.

В судовому засіданні дослідженням
зібраних у справі доказів встановлено, що досудовим слідством в достатньому
обсязі не було встановлено обставини скоєння злочину, не усунуті протиріччя в
показах свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_3.

Так, незважаючи на те, що
відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_3. №157д від 25.10.2004
року у ОСОБА_3., який поступив в хірургічне відділення Бориспільської ЦРЛ 31.07.2004року, мались тілесні ушкодження у
вигляді переломів VII-VIII-IX ребер справа, забою правої легені, за своїм характером мають ознаки тілесних ушкоджень
середньої тяжкості та які згідно з показами підсудного ОСОБА_3. та свідка
ОСОБА_5, були заподіяні ОСОБА_5, і за своїм характером, локалізацією,
механізмом і давністю заподіяння відповідають тілесним ушкодженням, виявленим у
потерпілої ОСОБА_4, в ході досудового слідства належним чином не з'ясовані
обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, а саме: 1) чи
можливо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 при обставинах, зазначених
свідком ОСОБА_5 або при обставинах, зазначених ОСОБА_3., з яких вбачається, що
в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, він знаходився на підлозі, що
суперечить показам ОСОБА_5; 2) чи можливо заподіяння тілесних ушкоджень,
встановлених у потерпілої ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_3. однією особою.

3

Постановами Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 16.08.2006 року та 12.01.2007року з метою перевірки показів свідка ОСОБА_4
двічі надавалось судове доручення про встановлення її місцезнаходження та
проведення відтворення обстановки та обставин злочину, проте судові доручення в
цій частині залишились не виконаними в зв'язку з невстановленням місцеперебування
свідка.

Таким чином,
із вказаним свідком не було проведене належним чином відтворення обстановки та обставин події з метою перевірки його показів щодо
обставин заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4.

Відповідно до
вимог статті 370 Кримінально-процесуального кодексу України істотними порушеннями кримінально-процесуального закону, допущеними
органами дізнання чи попереднього слідства, є такі порушення, які
призвели до обмеження гарантованих законом прав учасників процесу або інакше перешкодили чи могли перешкодити судові об'єктивно,
повно та всебічно розглянути справу й винести законний і обґрунтований
вирок.

Проте з
наведеного вбачається, що на досудовому слідстві була допущена неповнота при встановленні
та дослідженні обставин справи.

Враховуючи, що під час досудового
слідства у справі на порушення вимог ст. 22 КПК України було допущено істотну
неповноту і не усунуто зазначені суперечності, і ця повнота та неправильність
не можуть бути усунуті в судовому засіданні, кримінальна справа підлягає
поверненню прокурору для провадження додаткового розслідування, в ході якого
шляхом додаткового допиту обвинуваченого, свідків, та проведенням додаткового відтворення
обстановки та обставин події за участю ОСОБА_4 із залученням експертів, з'ясувати обставини заподіяння тілесних ушкоджень
потерпілій Кожушній, при необхідності
призначити додаткову комісійну судово-медичну експертизу, а також виконати інші
слідчі дії, надати доручення органу дізнання про проведення
оперативно-розшукових заходів, з метою встановлення
місцеперебування свідка ОСОБА_4, після чого дати всебічну оцінку зібраним у справі доказам і залежно від встановлених
обставин зробити висновок про винність чи невинність
ОСОБА_3. та ОСОБА_5 у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4, що спричинило її смерть, та вирішити питання
про направлення кримінальної справи до суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.22,273,281 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3 за ч.2 ст.121КК України направити Бориспільському міжрайонному прокурору
Київської області на додаткове розслідування. Міру запобіжного заходу ОСОБА_3. залишити - підписку про невиїзд.

На постанову
суду протягом семи діб може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської
області через Бориспільський міськрайонний суд.