Справа № 487/1755/15-к
Провадження № 1-кп/487/250/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.03.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина, 2011 року народження, не працюючої, раніше судимої 26.03.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 850 гривень штрафу, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:
Угода про примирення досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акта 06.12.2014 року, ОСОБА_5 , знаходячись у роздягальні торгового центру Кит по вулиці Мала Морська 108/5, маючи корисний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинила кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Реалізовуючи свій корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку ОСОБА_4 та сторонніх осіб, ОСОБА_6 взяла мобільний телефон марки LG P-715 білого кольору та поклала його собі у кишеню.

Після цього ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зникла.

Своїми навмисними діями ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 1800 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Потерпілою стороною по даному кримінальному провадженню визнано ОСОБА_4 .

В ході досудового слідства в даному кримінальному провадженні №0005657 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

На момент укладення угоди, матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі. Потерпіла ОСОБА_7 вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення повинна понести покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Не заперечує проти застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, та покладанням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції (періодичність 1 раз в місяць).

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_7 досягли угоди про примирення, підписали її, причому ОСОБА_5 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.5 ст.474 КПК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного:

Відповідно до п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні приватного обвинувачення.

ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вказала, що вона цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. Крім того зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 ч.2 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодна з видом покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди.

Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474,475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 24.02.2015 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005657 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за яким призначити їй узгоджене між сторонами угоди про примирення від 24.02.2015 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи;

· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції (періодичність 1 раз в місяць).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_1