Справа № 1-27/07р.
ПОСТАНОВА

про відмову в
порушенні кримінальної справи

22 лютого 2007
року. м.
Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Чумаченко О.В., розглянувши
матеріали скарги, що надійшла від ОСОБА_1, про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ст.З56 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувшись до суду із вказаною скаргою, просить порушити щодо
ОСОБА_2 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК
України, посилаючись на те, що останній вчинив самоправні дії якими їй
заподіяна моральна шкода на суму 2000 грн.при слідуючих обставинах.

25 січня 2007 року Богуславським районним судом винесено
рішення про розподіл спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Не погоджуючись
із вказаним рішенням 02.02.2007 року вона подала заяву про його апеляційне
оскарження. 03.02.2007 року вона виявила, що ОСОБА_2 шляхом пошкодження вхідних
дверей та внутрішніх замків, проник всередину будинку, який був розділений між
ними вищевказаним судовим рішенням та почав в ньому господарювати. При цьому
ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях та сараї, де знаходились її речі. Вона
вважає, що внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_2 заволодів її майном,
обмежив її право на розпорядження її особистими речами, внаслідок чого вона
переносить душевні страждання та понесла додаткові витрати на суму 300 грн. на
оплату адвокату за надану правову допомогу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що їм із ОСОБА_2 на праві спільної
сумісної власності належить недобудований житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1. Цей будинок, разом із іншим майном 25.01.2007р. був розділений
рішенням суду між нею та ОСОБА_2. Вона не оспорювала порядок розподілу будинку
між ними, але не погоджуючись із рішенням суду оскільки судом не було враховано
деяке спільне їх майно, оскаржила це рішення, а тому воно не набрало законної
сили. До 3.02.2007 року всі ключі від недобудованого будинку були в неї і
ОСОБА_2 не мав до нього доступу. Після ухвалення судового рішення він звернувся
до неї і попросив дати йому ключі від будинку, але вона відмовила йому в цьому,
сказавши що ключі йому дасть лише тоді коли рішення суду набере законної сили.
03.02.2007 року вона виявила, що на вхідних дверях до будинку змінено вхідний
замок і зрозуміла що це зробив її бувший чоловік ОСОБА_2 05.02.2007 року вона
звернулась із заявою до прокурора Богуславського району, щоб він порушив
кримінальну справу, щодо ОСОБА_2. за ст.356 КК України, а 7.02.2007 року вона
звернулась із такою ж заявою до Богуславського РВ. 10.02.2007 року в той час,
коли вона із сином була біля недобудованого будинку, вона побачила, що в
будинок зайшов ОСОБА_2 і закрився всередині. Вона постукала і він відкрив їй
двері, після чого вона зайшла в будинок і побачила, що на одних із внутрішніх
дверей, в ту частину будинку, яка за судовим рішенням повинна була перейти
ОСОБА_2. він також змінив замок. На інших дверях, які вели в частину будинку де
зберігались її речі, замок залишався її. Вона пройшла в цю частину будинку,
забрала всі свої речі, перенесла і закрила їх в гаражі, ключі від якого були
лише в неї. Після цього вона залишила будинок. Вона не просила щоб ОСОБА_2 дав
їй дублікати ключів від тих замків, які він поміняв на власні, оскільки наперед
знала, що він їх їй не дасть. Через день вона прийшла до будинку і заглянувши в
нього через вікно помітила, що відсутні двоє міжкімнатних дверей. Вона зробила
висновок, що їх зняв ОСОБА_2 а також припустила, що він міг зняти і двоє інших
міжкімнатних дверей, що

знаходились в будинку, хоча вона і не бачила чи всередині
будинку відсутні лише двоє дверей, чи всі четверо. Цього ж дня вона подала до
Богуславського РВ заяву про викрадення з недобудованого будинку її чотирьох
дверей, вказавши, що це міг зробити ОСОБА_2 Вказані двері, які виготовив її
дядько, вона вважала своїми, а не спільними із ОСОБА_2, а тому не включала їх в
перелік майна, яке підлягало розподілу за рішенням суду. Вартість кожних дверей
вона оцінює в 2000 грн. До даного часу Богуславський РВ не прийняв рішення по
її заяві про викрадення в неї дверей. Ні арешт на будинок ні заборона вчиняти
певні дії щодо нього в порядку забезпечення позову судом не приймалось.

В судовому
засіданні ОСОБА_2 пояснив, що після ухвалення судового рішення про розподіл їх
з ОСОБА_1 спільного майна, він підійшов до останньої і попросив дати йому
дублікат ключів від їх недобудованого будинку, оскільки вже декілька років він
не мав доступу до будинку. ОСОБА_1 відмовила йому в цьому, сказавши, що він
отримає не частину присудженого йому будинку, а голі стіни навіть без
штукатурки. Зрозумівши, що до набрання рішенням законної сили ОСОБА_1 має намір
завдати йому шкоди, він згадавши, що десь мають бути дублікати ключів від всих
дверей, знайшов їх і 3.02.2007 року відкрив ними будинок. Зайшовши всередину
будинку, він побачив, що на половині будинку, яка мала перейти за судовим
рішенням йому, вже почали відбивати штукатурку. Щоб перешкодити ОСОБА_1
руйнувати майно, що належить їм на праві спільної власності, він вирішив
замінити замок на вхідних дверях. В цей же день він поприбирав на своїй
половині будинку та переніс дерев"яні колоди, які за судовим рішенням
повинні були дістатись ОСОБА_1 із своєї частини будинку на її половину.
10.02.2007 року він прийшов до будинку і побачив біля будинку ОСОБА_1. Всередині
будинку між ними виникла сварка, після якої і ОСОБА_1 і він залишили будинок.
Він вважає, що не вчинив ніяких самоправних дій, оскільки вказаний
недобудований будинок належить їм з ОСОБА_1 на праві спільної власності і не
було встановлено жодних юридичних обмежень, щодо його права входити в цей
будинок чи змінювати замок на вхідних дверях. Він також не завдав ОСОБА_1
ніякої шкоди, оскільки замок на вхідних дверях він змінив не пошкодивши дверей
і не заволодівав будь-яким її майном. Посилання ОСОБА_1 на те, що він нібито
забрав з будинку четверо дверей є безпідставними, оскільки вказаних дверей вже
не було під час розгляду в суді справи про розподіл їх майна, що
підтверджується висновком будівельно-технічної експертизи зробленому під час
розгляду справи в суді. В цьому висновку в переліку відсутніх в будинку
коструктивних елементів вказано, що в будинку відсутні полотна дверей. З цієї ж
причини, ні він, ні ОСОБА_1 не включали цих дверей до переліку їх майна, що
підлягає розподілу. Після того, як ОСОБА_1 звинуватила його в самоправних діях,
він закрив будинок і не має наміру виконувати в ньому будь-яких робіт, до
розгляду їх справи в апеляційному суді.

Відповідно до
ст.94 ч.2 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки в тих
випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно з диспозицією ст.356 КК України самоправством є самовільне, всупереч
установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких
оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією,
якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним
чи громадським інтересам або інтересам власника. Із скарги, доданих до неї
матеріалів та пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2. вбачається, що
будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. Рішення суду про розподіл між ними цього будинку в натурі не набрало
законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦК
України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Оскільки ні арешт на будинок ні заборона вчиняти певні дії щодо нього жодному
із співвласників в порядку забезпечення позову судом не приймалось, володіти та
користуватись всим будинком до набрання рішенням суду про його розподіл
законної сили, мають право обоє співвласників. Тому дії ОСОБА_2., щодо
проникнення в його будинок та заміну замка на вхідних дверях, не можуть
вважатись самоправними. Крім того, із поданої скарги, матеріалів до неї та
пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2., вбачається, що відсутні достатні дані, які б
вказували на наявність значної шкоди, яка була б заподіяна ОСОБА_1
вищевказаними діями ОСОБА_2. Рішення за заявою ОСОБА_1 про зникнення із її
недобудованого будинку чотирьох дверей Богуславським РВ не прийнято.

За таких обставин вважаю за необхідне в порушенні кримінальної справи за
скаргою ОСОБА_1 по обвинуваченню ОСОБА_2. у вчиненні злочину, передбаченого
ст.356 КК України відмовити в зв"язку з відсутністю події злочину.

Керуючись ст. 6
п. 1, 94, 97 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в порушенні кримінальної справи за скаргою ОСОБА_1 по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.356 КК України в
зв"язку з відсутністю події злочину.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення особи, інтересів якої
вона стосується та їх представники можуть подати апеляції до апеляційного суду
Київської області через Богуславський районний суд.