гСправа № 1004/465/2012 Провадження № 1/1004/41/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2012 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

при секретарі Годжаєвій З.Ф.

з участю прокурора Власова Є.К.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця освіта середня спеціальна, не одруженого, не військовозобов'язаного, працюючого в ТОВ «Ферома-М» на посаді токаря, не військовозобовязаного, раніше судимого: 18 квітня 2000 року Богуславським районним судом Київської області за ст. 81 ч. 3 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України в редакції 1960 року з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, по постанові Богуславського районного суду Київської області від 05 грудня 2000 року відстрочку скасовано і направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі; 17 жовтня 2002 року тим же судом за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України (в редакції 2001 року) до 3 років і шести місяців позбавлення волі; 25 липня 2006 року тим же судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі; звільненого з місць позбавлення волі 12 лютого 2010 року по постанові Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2010 року умовно-достроково на чотири місяці і 17 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, а саме за вчинення крадіжок чужого майна, останній раз Богуславським районним судом Київської області 25 липня 2006 року по ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 25 грудня 2011 року близько 17.00 години ОСОБА_1 слідуючи по пров. Калініна в м. Богуслав, Київської області, помітив попереду себе громадянку ОСОБА_2, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення належного їй мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1, діючи з корисливих мотивів, перегнав ОСОБА_2, після чого розвернувся і пішов на зустріч останній. Коли ОСОБА_2 наблизилась до ОСОБА_1, то останній, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи відкрито, ігноруючи волю ОСОБА_2, не приховуючи свого наміру, відкрито заволодів її мобільним телефоном „SAMSUNG MONTE" вартістю 1400 гривень укомплектований скрейтч-карткою оператора мобільного зв'язку «Лайф» вартістю 10 гривень, гаманцем вартістю 25 гривень в якому знаходились банківська картка банку «Надра» та гроші в сумі 130 гривень.

Після цього ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, а майном яким відкрито заволодів, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 1565 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, визнав повністю і пояснив, що 25 грудня 2011 року близько 18.00 години він слідував до своєї знайомої ОСОБА_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. По дорозі він вирішив скоротити відстань і пішов через провулок Калініна. В цей час по переду нього йшла невідома дівчина, яку він обігнав. Оскільки у нього на той час не було грошей, він вирішив викрасти у незнайомої гроші, для чого розвернувся і став йти їй на зустріч. Коли він наблизився до неї, то дівчина бризнула йому в обличчя невідомою речовиною, але він відхилився, підійшов до неї ближче та сказав щоб вона віддала йому гроші, які у неї є. Дівчина стала від нього відходити, спіткнулась та впала на землю. Коли вона підвелась, то дістала зі своєї сумочки гаманець чорного кольору та мобільний телефон червоного кольору і віддала йому. Він забравши вказані речі, побіг до вул. Калініна, по якій продовжував бігти в сторону Богуславської ЦРЛ. Потім він зайшов за приміщення Богуславської ЦРЛ, де знаходяться приватні гаражі, і став дивитись, що знаходиться в гаманці. Відкривши його він дістав гроші в сумі близько 80 гривень. Також в гаманці знаходилась банківська карточка, які він викинув разом з гаманцем біля одного з приватних гаражів. Гроші та мобільний телефон він поклав до своєї кишені і пішов до своєї знайомої ОСОБА_3 Про вказану подію він останній та будь-кому іншому не розповідав.

На початку січня 2012 року він поїхав в м. Київ на роботу та в один із ломбардів, який розташований біля станції метро «Академ-містечко» продав викрадений мобільний телефон за 350 гривень. Викрадені гроші та гроші за мобільний телефон він витратив на власні потреби. У вчиненому він щиро кається і просить суворо не карати та прийняти до уваги його явку з повинною.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, але подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що претензій до підсудного вона не має.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ним не оспорюються і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку прокурора та розяснивши учасникам процесу положення ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Суд приймає до уваги покази підсудного ОСОБА_1 про обставини вчинення ним злочину і приходить до висновку, що злочинні дії підсудного правильно кваліфіковані органом досудового слідства по ст.186 ч. 2 КК України, так як він 25 грудня 2011 року повторно відкрито викрав чуже майно, а саме майно на суму 1565 гривень, яке належало потерпілій ОСОБА_2

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, обставини, що помякшують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1 суд відповідно до ст. 66 КК України відносить його щире каяття, зявлення із зізнанням та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, суд не вбачає.

Враховуючи наявність декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудним ОСОБА_1 злочину, його позитивну характеристику по місцю проживання, думку потерпілої яка не має претензій до підсудного, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини другої статті 186 КК України.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо підсудного ОСОБА_1 ст. 75 КК України і вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише при ізоляції від суспільства. Такий висновок суду грунтується на тому, що ОСОБА_1 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, за які відбував реально покарання у виді позбавлення волі. На шлях виправлення після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання він не став та знову вчинив корисливий тяжкий злочин.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 21 березня 2012 року.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу змінити із підписки про невиїзд на утримання під вартою в СІЗО №13 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань по м. Києву і Київській області, взявши його під варту із залу суду після проголошення вироку.

На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Богуславський районний суд.

Суддя ОСОБА_4