ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007 р. Кобеляцький
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Омельченко
І.І.

при секретарі - Логвиненко
А.В.

з участю прокурорів - Савенко
І.В.

Титаренка C.O.

адвоката - ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.,
уродженця і мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не
одруженого, призивного віку, не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого за
ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

3 липня 2005
року в с. Канави
Кобеляцького району, приблизно о 17
год., на території дитячого садка ОСОБА_2., незважаючи на протести
малолітньої ОСОБА_3., насильно посадив її на велосипед і повіз за село. Під час
руху на велосипеді ОСОБА_3. кричала, плакала, а ОСОБА_2. умисно наніс їй рукою
декілька ударів в життєво важливі органи - в область живота, заподіявши тяжкі
тілесні ушкодження, у виді розриву правої долі печінки, розриву стінки товстого
кишковика з переходом на брижу кишковика з крововиливом навколо розриву,
крововиливи у м'які тканини передньої черевної стінки в правому підребіргї і в
правій паховій області, які виникли від дії тупих предметів і відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння , від
яких ОСОБА_3. померла в лісонасадженні поблизу с. Канави, в яке її відвіз та
залишив ОСОБА_2.

Підсудний ОСОБА_2. винність свою не визнав і пояснив
суду, що ОСОБА_3., 03.07.2005
р. він нікуди не возив і не бив, а бачив як її побила мати ОСОБА_4. і разом
з ОСОБА_5. вивезли в лісополосу.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_2.,
його винність підтверджується:

показаннями потерпілого ОСОБА_6., який пояснив суду, що 03.07.2005 року до нього
зателефонував син і повідомив, що зникла донька ОСОБА_3і її не можуть знайти.
Він відразу повернувся додому і всю ніч шукав разом з іншими односельцями
доньку. 17.07.2005 р.
доньку знайшли в лісополосі. Він був присутній при огляді трупу . Його дружина
ніколи не била доньку, іншим ніколи не дозволяла цього робити. В той день вдома
була бабуся, невістка, син які весь час були вдома та категорично заперечують
твердження ОСОБА_2. Покривала зеленого кольору у них в господарстві немає,
велосипеда також не було. Вважає, що ОСОБА_2. дає такі показання з метою
ухилитися від кримінальної відповідальності;

·
протоколом огляду місця події від 17 липня 2005 року з
фототаблицею до нього, згідно якого на території Канавської сільської ради
Кобеляцького району Полтавської області, на відстані близько 2 км. від
адміністративного будинку ПСП «Добробут» та на відстані 650 м. від автодороги
Канави-Царичанка в лісонасадженні на відстані 3,75 м. від межі поля № 9 ПСП
«Добробут» між деревами виявлено труп ОСОБА_3.,ІНФОРМАЦІЯ_2. На землі, зліва
від голови виявлено З зуба. При перенесенні трупа ОСОБА_3. відокремився череп. ( т. 1 а.с. 4-18);

·
показаннями свідків ОСОБА_7. та ОСОБА_8., які пояснили
суду, що 17.07.2005 року
знайшли труп ОСОБА_3. у лісополосі поблизу поля біля хімскладу;

·
показанніми свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10., які пояснили
суду, що були присутні, як поняті при огляді місця події 17.07.2005 року і все, що
занесено в протокол відповідає дійсності;

·
показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_5., який пояснив
суду, що 03.07.2005 р. він
перебував у с. Канави
Кобеляцького району у родичів ОСОБА_4. Близько 15 год. він разом з сестрою ОСОБА_3пішов на вулицю гуляти,
зустріли ОСОБА_2. і сіли разом під грушою на території школи, ОСОБА_3хотіла
зірвати грушу і наступила ногою на руку ОСОБА_2., ОСОБА_2 хотів її ударити, але
попав йому по голові. Потім він купив цукерок в магазині, до нього під'їхав
ОСОБА_2. і запропонував підвезти його до садіка, він сів, а ОСОБА_3йшла пішки.
У садіку він і ОСОБА_3гойдались на качелях,
у ОСОБА_3 задралась спідниця і ОСОБА_2. сказав, щоб вона зняла труси. Він
заперечив ОСОБА_2., але той штовхнув його і він упав на землю. ОСОБА_2. схопив
ОСОБА_3., посадив її на велосипед і повіз її за село в сторону с. Залелії.
ОСОБА_5. біг за ними деякий час і чув як ОСОБА_3плакала, бачив як ОСОБА_2.
наніс їй близько 4-5 ударів
кулаком в правий бік живота. Він не наздогнав їх, але бачив як вони звернули в
сторону лісонасадження;

- висновком судово- медичної експертизи трупу ОСОБА_3. № 89 від

18.07.2005
року, згідно якого ОСОБА_3. були спричинені тілесні

ушкодження у вигляді розриву правої
долі печінки, розриву стінки

товстого кишковика з переходом на брижу кишковика з
крововиливом навколо розриву, крововиливи у м'які тканини передньої черевної
стінки в правому підребірї і в правій паховій області, які виникли від дії
тупих предметів і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для
життя в момент заподіяння. Смерть ОСОБА_3. настала в результаті тупої травми
живота з розривом печінки і товстого кишковика від травматичного шоку.
Враховуючи характер і локалізацію виявлених при експертизі тілесних ушкоджень
ОСОБА_3. було нанесено не менше 2
ударів, судово-медичних даних по яких можливо встановити положення ОСОБА_3.
коли їй були спричиненні тілесні ушкодження немається, враховуючи наявність
значних гнилісних змін та даних судово-медичної експертизи не можливо
встановити факт переміщення трупа ОСОБА_3. з місця на місце. Після отримання
тілесних ушкоджень у вигляді розриву печінки і товстого кишковика ОСОБА_3.
могла втратити свідомість від больового шоку і маловірогідно, що вона мала
можливість самостійно пересуватись. (
т. 2 а.с. 12-14);

·
висновком комісійної судово-медичної експертизи трупа
ОСОБА_3. № 102 від 16.08.2006 p., згідно якої
останній були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в передню
черевну стінку справа в підреберній області округлої форми 8x8 см., розрив правої
долі печінки довжиною до 7
см. із руйнацією тканини печінки вглиб до 1,5 см.; крововиливу на черевній стінці в правій паховій області
розміром 7 см. в діаметрі
з розривом стінки товстого кишковика з переходом на брижу кишковика. Причиною
настання смерті потерпілої ОСОБА_3. явилась шок-крововтрата, що більш ніж
впевнено стверджується, як наявними ушкодженнями органів черевної порожнини,
так і наявністю до 650 мл. крові в ній, за відсутності інших ушкоджень і
причин, які б могли обґрунтовано пояснити причину настання смерті.
Вищезазначені ушкодження, кожне окремо і в сукупності відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя під час спричинення, а в даному
разі вони в сукупності зумовили настання смерті і знаходяться з нею в прямому
причинно-наслідковому зв'язку. Приймаючи до уваги форму ушкодження, ушкодження
могли бути нанесені рукою стиснутою в кулак, ногою у взутті, а також босоніж.
Всі тілесні ушкодження могли утворитися 03.07.2005 року. Відсутність ознак
струсу внутрішніх органів, сукупності інших ушкоджень, які б виникли при
падінні потерпілої з висоти рами велосипеда на асфальтно-бетонне покриття,
виключають можливість їх утворення за даних обставин. Нанесення ушкоджень рукою
під час руху на велосипеді вкрай маловірогідне, але категорично виключити
спричинення ушкоджень саме в такий спосіб важко. Свідчення ОСОБА_2і ОСОБА_5; в
частині нанесення ударів в живіт потерпілій з судово-медичної точки зору
слушні. Наявність сукупності тілесних ушкоджень у потерпілої не позбавляла її
можливості рухатися, кричати, розмовляти і т.і. (т. 3, а: с. 156-165);

висновком додаткової комісійної судово-медичної
експертизи трупа ОСОБА_3. №
103 від 17.08.2006 p., згідно якого
встановлено, що

враховуючи протокол огляду місця події, гнилісні процеси
тіла, які далеко зайшли, з частковим роз'єднанням зв'язок і суглобів, місце
виявлення трупа є місцем настання смерті. Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_3.
мають прижиттєвий характер, що підтверджується, як наявністю крововиливів в
м'які тканини передньої черевної стінки, так і наявністю 650 мл. крові, яка
вільно знаходилася у черевній порожнині. Процеси гниття, які далеко зайшли не
дають змоги обґрунтовано визначити який час пройшов з моменту спричинення
тілесних ушкоджень до моменту настання смерті. Морфологічна характеристика
тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_3. дає підставу стверджувати, що, як
ушкодження печінки, так і ушкодження кишковика, утворилися в досить короткий
проміжок часу. Локалізація крововиливів, виявлених в товщині черевної порожнини
співпадає із виявленими пошкодженнями органів черевної порожнини. Об'єктивних
судово-медичних даних, які б свідчили про те, що відсутність зубів у ОСОБА_3.
носить травматичний характер, не виявлено. Видалення зубів з трупа є наслідком
процесів гниття. Відділення голови від тулуба не є наслідком зовнішнього
механічного впливу, а є наслідком процесів гниття та руйнації м'яких тканин
червами. Яких-небудь ушкоджень на кістках черепу і скелета трупа проведенням
експертизи не виявлено. Об'єктивних судово-медичних даних про те, що тіло
ОСОБА_3. падало із висоти 4-5
метрів на виступаючі предмети, не виявлено (відсутній симптомокомплекс,
який є патогномонічним даного виду травми) (т.3 а.с. 172-176);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події
злочину з ОСОБА_2. від 20
липня 2005 року з фототаблицею та відеозаписом,
згідно якого ОСОБА_2. показав, де 03.07.2005
року в с. Канави
він зустрів ОСОБА_3., де вони впали з велосипеда і як наніс два удари в область
живота, а потім відвіз у лісосмугу, як переносив тіло, ним навіть було показано
як він зламав гілку яка заважала йому пройти та де саме поклав тіло ОСОБА_3.,
що відповідає місцю виявлення трупу ОСОБА_3. (т. 1,а.с. 160-169);

·
висновком додаткової судово - медичної
експертизи № 234/89 від 20.07.2005 року, згідно
якої, показання підозрюваного ОСОБА_2., дані ним при відтворенні обстановки та
обставин події злочину, відповідають об'єктивним судово-медичним даним,
отриманим при судово медичній експертизі трупу ОСОБА_3.( т. 2 а. с. 28 );

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події
злочину з свідком ОСОБА_5. від 19
липня 2005 року,
згідно якого він розповів та показав, як ОСОБА_2. наноеив удари ОСОБА_3. (т.1
а.с. 144)

протоколом відтворення обстановки та обставин події
злочину з свідком ОСОБА_5. від 20
липня .2005 року з фототаблицею та відеозаписом,
згідно якого він показав у с.
Канави Кобеляцького району, де саме вони з ОСОБА_3каталися на гойдалках, а
ОСОБА_2. стояв навпроти них, як ОСОБА_2. в ході сварки схопив ОСОБА_3., посадив
на велосипед і повіз за село, як він біг за ними і бачив, що ОСОБА_2. в ході
руху на велосипеді наносив ОСОБА_3. удари кулаком в живіт та показав конкретне
місце, де відбувалися ці удари (т. 1 а. с. 146-153 ); - висновком додаткової
судово-медичної експертизи № 232/89 від 20.07.2005 року, згідно якої показання
свідка ОСОБА_5. відповідають об'єктивним судово-медичним даним, отриманим при
судово медичній експертизі трупу ОСОБА_3.(т. 2 а.с. 32-33 );

·
протоколом очної ставки між ОСОБА_2. та ОСОБА_5., згідно якого
останній підтвердив свої показання та наполягав на них ( т. 1 а.с. 185);

·
показаннями свідків ОСОБА_11. та ОСОБА_12., які пояснили
суду, що були запрошені як поняті при проведенні відтворення обстановки та
обставин події злочину з ОСОБА_2., який розповів і показав, як віз ОСОБА_3. на
велосипеді, вони впали і він наніс кулаком удари в живіт, після цього положив
її на багажник велосипеда і відвіз у лісонасадження. Розповідав про все це
ОСОБА_2. спокійно, ніякого тиску на нього зі сторони працівників міліції не
здійснювалось.

Доводи підсудного ОСОБА_2. про те, що він не наносив
тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_3., а це зробила її мати ОСОБА_4. суд розцінює,
як намагання уникнути відповідальності за скоєне, оскільки такі доводи
перевірені на досудовому слідстві та спростовуються вище наведеними доказами, а
також наступним:

·
показаннями свідка ОСОБА_4., яка пояснила суду, що 03.07.2005 року зникла її
донька ОСОБА_3, яку вони шукали всім селом. ОСОБА_3вона ніколи не била, ні
велосипеда, ні зеленого покривала у них немає;

·
показаннями свідка ОСОБА_13., яка пояснила суду, що коли
зникла ОСОБА_3близько 17
год. 30 хв. до
неї прийшла ОСОБА_4. і попрохала дати ій велосипед, щоб пошукати ОСОБА_3, через
20 хвилин вона його
повернула. Вона не бачила, щоб ОСОБА_4. била ОСОБА_3 і нічого про це не чула;

·
показаннями свідків ОСОБА_14., ОСОБА_5. та потерпілого
ОСОБА_6., які пояснили суду, що ОСОБА_4. ніколи не била ОСОБА_3, ні велосипеда,
ні зеленого покривала у них немає.

Посилання підсудного ОСОБА_2. на те, що ОСОБА_5. на
досудовому слідстві постійно змінював показання і тому їх не слід вважати
доказом, не заслуговує на увагу, в зв'язку з тим, що свідокОСОБА_5. є
неповнолітнім і боявся як ОСОБА_2., який йому погрожував так і батьків ОСОБА_3,
і тому не зразу розповів про побачене, а інші показання розрізняються тільки
деталями, які свідок зміг згадати або забути. Про те, що ОСОБА_5. не виявляє
ознака підвищеної навіюваності, так само як і не виявляє ознак підвищеної
схильності до неконтрольованого свідомого потоку фантазування підтверджується
висновком амбулаторної судово-психологічної експертизи ОСОБА_5. № 11 від
09.09.2005 року( т. 2 а. с. 37-39 ).

Також свідки ОСОБА_15.,- ОСОБА_16., ОСОБА_17.,
ОСОБА_18пояснили суду, що були присутні при допитах неповнолітнього ОСОБА_5.,
який про все розповідав добровільно, ніхто на нього не тиснув.

Суд, не може
взяти до уваги явку з повинною
підсудного ОСОБА_2., так
як він заявив, що нього
здійснювався психологічний тиск з боку працівників міліції, і це
підтверджується тим, що він двічі переписував явку з повинною.

В свою чергу, твердження підсудного ОСОБА_2. про те, що
відтворення обстановки і обставин події злочину проводилось з ним під
психологічним тиском, не знайшло свого підтвердження в суді, від захисника він
відмовився добровільно, на відеозаписах, які додані до справи як речовий доказ,
видно, що ніякий тиск на підсудного ОСОБА_2. не здійснювався, все він розповідав
і показував добровільно і детально.

Пояснення підсудного ОСОБА_2. при відтворенні обстановки
про те, що вони впали з велосипеда, суд розцінює критично, як намагання
пом'якшити відповідальність за скоєне, оскільки свідок ОСОБА_5. бачив те місце,
на яке вказував підсудний, і стверджує, що ніякого падіння не було, що
підтверджується також висновком судово-медичної експертизи № 102 від 16.08.2006 року (т.3, а.с. 156-165).

Судом перевірялися і доводи підсудного ОСОБА_2. в
судовому засіданні про застосування до нього недозволених методів слідства з
боку працівників міліції, які не знайшли свого підтвердження.

Так, допитані в судовому засіданні працівники міліції
ОСОБА_19., ОСОБА_20., ОСОБА_21.
заперечували про застосування до затриманого ОСОБА_2. будь-яких
недозволених методів слідства.

Такі показання об'єктивно підтверджуються висновком
експерта №235/89 від 18.07.2005 року, згідно
якого будь-яких слідів колишніх ушкоджень, які б могли виникнути після 03.07.2005 р. на тілі
ОСОБА_2. не виявлено. ( т. 2, а.с. 19-20). В своїх поясненнях експерту ОСОБА_2.
не вказував про наявність у нього будь-яких тілесних ушкоджень і згідно
висновку експерта № 210/89 від 19.07.2005 року будь-яких ушкоджень на тілі
ОСОБА_2., які б могли виникнути після першого огляду в райвідділі не виявлено
(т.2, а.с.24).

Судом перевірялися також показання свідка ОСОБА_5. в тій
частині, що ОСОБА_2. розповів йому, ніби ОСОБА_3. впала з горища хімскладу.
Однак це суперечить висновку додаткової судово-медичної експертизи № 103 від 17.08.2006 року( т.3 , а. с. 172-176) та висновку
експерта ОСОБА_22, даному в судовому засіданні про те, що травми отриманні
ОСОБА_3. не могли виникнути в результаті падіння, це могли бути тільки удари.

Суд вважає, що підсудний ОСОБА_2. міг наносити удари
ОСОБА_3. під час руху на велосипеді, що згідно висновку додаткової комісійної
судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3. №
103 від 17.08.2006 р. в частині
того, що нанесення ударів під час руху на велосипеді маловірогідне, але й не
виключається. А також підтверджуються висновком експерта ОСОБА_23. в судовому
засіданні про те, що встановити кількість ударів і як вони були нанесенні
неможливо, можна лише стверджувати, що їх було не менше двох в область живота,
та висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_3. № 102 від 16.08.2006 р. згідно якого
ОСОБА_3. могла рухатись, кричати та розмовляти (т.3 а.с. 156-165).

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд
вважає винність підсудного ОСОБА_2. доведеною.

Кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК України
визначена вірно, оскільки він заподіяв умисно тяжке тілесне ушкодження,
небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої
ОСОБА_3.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2., суд
виходить із вимог ст. 65
КК України, при цьому враховуючи ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а
також його особу.

Відповідно висновку амбулаторної експертизи ОСОБА_2. від 09 вересня 2005 року № 619, ОСОБА_2. на час,
що відноситься до скоєння діяння, що йому інкримінується, хронічним психічним
захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності психотичного
характеру не страждав і не страждає в даний час. На час, що відноситься до
діяння, яке йому інкримінується, він знаходився в стані, коли міг усвідомлювати
значення своїх дій і керувати ними. Під дію ст. 19 ч. 2,
3 і ст. 20 КК
України не підпадає. Може постати перед слідством та судом. Застосування
примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 2 а.с. 44-48)

Суд приймає до уваги, що підсудний ОСОБА_2. по місцю
навчання та проживання характеризується позитивно, має молодий вік.

Речові докази відповідно до ст. 81 КПК України
підодіяльник, куртку спортивну чоловічу, махровий рушник, хустку слід передати
ОСОБА_2., ганчірку, виріз з мішка -
знищити, відеокасети зберігати при справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 323,324 КПК України,
суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 121 КК України і
призначити покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2. до набрання вироком
чинності залишити попереднім -
тримання під вартою.

Строк покарання відраховувати засудженому ОСОБА_2. з 18 липня 2005 року.

Речові докази відповідно до ст. 81 КПК України:
підодіяльник, куртку спортивну чоловічу, махровий рушник, хустку передати
ОСОБА_2., ганчірку, виріз з мішка -
знищити, відеокасети зберігати при справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Полтавської області протягом ,15
діб з моменту його проголошення, а засудженим - з дня вручення
копії вироку.