В И Р О К

Іменем України

справа № 610/337/15-к

провадження 1-кп/610/75/2015

м. Балаклія 21.04.2015 року
Балаклійський районний суд Харківської області -
головуючий: ОСОБА_1 ,

за участі:
обвинуваченого: ОСОБА_2 ,

потерпілої: ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

секретаря: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001748 про обвинувачення:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Пришиб Балаклійського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою, за спеціальністю: технік-механік; офіційно не працевлаштованого; розлученого, має доньку 2010р.н.; рнокпп НОМЕР_1 ; раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

23 листопада 2014 року приблизно о 20.00 годині в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на грунті неприязні умисно наніс ОСОБА_3 декілька ударів кулаком правої руки по руках, удар коліном правої ноги по сідниці, удар коліном правої ноги в живіт, декілька ударів руками в область правої сторони голови та потилиці, заподіявши їй: садно в потиличній ділянці голови справа, синець в ягодичній ділянці зліва, по одному синцю на обох плечах, синець на животі, тобто легкі тілесні ушкодження.
Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе не визнав.

Не оспорюючи самого факту отримання потерпілою вказаних в обвинуваченні тілесних ушкоджень у зазначені час та місці, їх ступеню тяжкості, заперечував обвинувачення у її побитті, знаходження у стані алкогольного сп`яніння.

Пояснив, що у них вдома гостювали ОСОБА_8 (свідок) із співмешканцем, перебувала колишня дружина ОСОБА_3 (потерпіла) і неповнолітній син потерпілої ОСОБА_9 (свідок).

В ході сварки з потерпілою вони перетягували один у одного сумку, а коли йому це набридло, то він смикнув її на себе сильніше, внаслідок чого потерпіла упала на підлогу, на квітковий вазон і клітку з шиншилою, пошкодивши їх.

Вважає, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження в результаті падіння.

Перед приходом додому випив пів-пляшки безалкогольного пива.

Передбачаючи, що потерпіла буде намагатися вплинути на дитину, таємно записав на телефон розмову з дитиною з приводу вказаної події.

Не зважаючи на обрану позицію захисту обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого злочину за наведених в обвинуваченні обставин повністю підтверджується достатньою сукупністю та взаємозв`язком належних і допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом.

10.02.2015р. в судовому засіданні було прослухано наданий обвинуваченим в якості доказу невинуватості аудіозапис своєї розмови з неповнолітнім ОСОБА_9 (свідок), в ході якої останній підтвердив, що обвинувачений під час подій, що розглядаються, штовхнув потерпілу, не бачив щоб бив її. Носія з цим записом обвинувачений для долучення до справи не надав.

Оцінюючи цей доказ захисту на предмет його допустимості, суд визнає, що він отриманий внаслідок істного порушення прав та свобод неповнолітнього ОСОБА_9 . Так, згідно до п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України, таким порушенням є отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права. Як свідчить зміст аудіозапису таке право неповнолітньому ОСОБА_9 не роз`яснювалося. Запис розмови здійснювався обвинуваченим таємно від дитини, за відсутності батьків, педагога або психолога.

Тому цей доказ захисту судом визнається недопустимим, наслідком чого є неможливість посилатися на нього при ухваленні судового рішення.

Натомість допитаний в суді у присутності матері і педагога неповнолітній свідок ОСОБА_9 пояснив, що вдома обвинувачений руками і ногами побив потерпілу, яка впала на квітковий вазон і клітку з шиншилою. Очевидцем подій ще до моменту падіння потерпілої була ОСОБА_8 .

Під час слідчого експерименту 02.03.2015р. неповнолітній свідок ОСОБА_9 на місці пояснив, що обвинувачений штовшнув і вдарив потерпілу, внаслідок чого та впала на квітковий вазон і клітку з шиншилою (а.с. 65-68).

Допитана в суді потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що вдома з обвинуваченим, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, виникла побутова сварка. В процесі поділу речей обвинувачений почав її бити в живіт, в голову і по тулубу, збив її з ніг. Заперечує можливість отримання встановлених тілесних ушкоджень в результаті падіння на підлогу і предмети обстановки. Очевидцем була ОСОБА_8 .

Під час слідчого експерименту 02.03.2015р. потерпіла на місці пояснила і відтворила механізм її побиття обвинуваченим, падіння правим боком на підлогу і предмети обстановки (а.с. 60-64).

За висновком судово-медичної експертизи у потерпілої були встановлені легкі тілесні ушкодження: садно в потиличній ділянці голови справа, синець в ягодичній ділянці зліва, по одному синцю на обох плечах, синець на животі (а.с. 27).

За висновком додаткової судово-медичної експертизи, проведеної у т.ч. з використанням отриманих під час судового розгляду: огляду місця події їз фіксацією обстановки в місці вказаної події, розташування і стану предметів домашньої обстановки, протоколів слідчого експерименту за участі потерпілої, обвинуваченого, неповнолітнього свідка, тілесні ушкодження у потерпілої могли утворитися при обставинах, вказаних в протоколах слідчого експерименту від 02.03.2015р. за її участю і за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9 .

Натомість, виключено можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілої при обставинах, вказаних в протоколах слідчого експерименту від 02.03.2015р. за участі обвинуваченого, а саме в результаті падіння на підлогу і предмети домашньої обстановки (а.с. 69-74, 90-91).

Судом не встановлено підстав піддати сумніву висновки експертиз.

Доводи обвинуваченого про травмування потерпілої внаслідок її підіння на підлогу і предмети домашньої обстановки суд визнає неспроможними і внаслідок того, що тілесні ушкодження на тілі потерпілої локалізовані хаотично, на правій і лівій, передній і задній частинах тіла.

В судовому засіданні 21.04.2015р. обвинувачений ОСОБА_2 висунув вже нову версію про те, що потерпіла впала на лівий бік. Натомість під час слідчого експерименту він стверджував про те, що потерпіла впала грудною клітиною, правильність чого підтвердив своїм підписом, визнавши це у судовому засіданні.

При допиті в суді 05.02.2015р. визнав вживання пів-пляшки пива, а 21.04.2015р. вже запевняв про те, що пиво було безалкогольним.

По факту показання обвинуваченого, позиція його захисту є нестабільними, тому суд відноситься до них критично.

Допитана слідчим суддею під час досудового розслідування свідок ОСОБА_8 пояснила, що гостювала вдома у сім`ї ОСОБА_10 і стала очевидцем того, як 23.11.2014р. обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння в ході сварки з потерпілою хтовхав її, бив по плечах, голові, викручував руки, коліном вдарив в живіт. Потерпіла впала на квітковий вазон і клітку з шиншилою. Повністю подію не бачила, т.я. ще і займалася своїми справами (а.с. 22).

Свідок проживає в зоні проведення АТО, клопотань про її допит під час судового розгляду не надходило.

Не встановлено отримання потерпілою тілесних ушкоджень за інших обставин, ніж вказаних в обвинуваченні, оговору обвинуваченого потерпілою і свідками.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за викладеним фактом:

за ч. 1 ст. 125 КК України, як

умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно до ст. 337 КПК України суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого, при цьому встановлено, що він: раніше не судимий; офіційно не працевлаштований; на диспансерних обліках у нарколога і психіатра, КВІ не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; розлучений, має спільну з потерпілою доньку 2010р.н.; інших відомостей не добуто, обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не надано (а.с. 29-33).
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Визначаючи вид та міру покарання суд також виходить з того, що: вчинений вперше злочин є невеликої тяжкості; потерпіла не пробачила, не відмовилась від обвинувачення, погодилась із запропонованим прокурором покаранням 150 годин громадських робіт; враховує позицію обвинуваченого в суді, який зайняв не конструктивну позицію, не визнав своєї вини, не розкаявся, не звернувся до потерпілої за пробачення, тому покарання можливо призначити у вигляді штрафу, однак у його максимальному розмірі, передбаченому санкцією, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Застосування більш суворих видів і розмірів покарання суд визнає явно не справедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-378 КПК України, -

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Головуючий ОСОБА_1