Справа № 1007/8324/2012
Провадження № 1/1007/447/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2012 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого : судді - Шевчука М.П.

при секретарі : - ОСОБА_1

з участю прокурора : - ОСОБА_2

адвоката : - ОСОБА_3

потерпілого: - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , 03 травня 1983 року

народження уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

району Ставропольського краю РФ, українця громадянина

України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одруженого

працюючого ДБК „ Меркурій бетонярем, проживаючого

в АДРЕСА_1 Київської

області, раніше не судимого ,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 286 ч.2 та 135 ч.3 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила її смерть на місті дорожньо-транспортної пригоди, а також вчинив завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, в наслідок безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої, за таких обставин.

Так, 21 травня 2012 року, біля 05 години в с.м.т. В.Димерка Броварського району Київської області на вул. Вокзальна, підсудний ОСОБА_5 знаходився за кермом та керував автомобілем НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_7. Рухаючись по вказаній вул. Вокзальній в напрямку вул.Калініна, в світлу пору доби, з швидкістю біля 90 км./годину, підсудний проявив злочинну самовпевненість, яка виразилась в перевищенні швидкості руху у населених пунктах, грубо порушивши вимоги п.12.4 Правил дорожнього руху /ПДР/ України, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км./год.. В подальшому, під час руху по правій смузі руху вказаної ділянки дороги, в районі домоволодіння № 13 по вул. Вокзальна, підсудний не був уважним, проявив недбалість та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив вимоги п.2.3-б ПДР України, відповідно до яких, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Підсудний ОСОБА_5 не обрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, порушивши вимоги п.12.1 ПДР України, відповідно до якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, відволікся від керування, піднімаючи мобільний телефон що упав, не справився з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля НОМЕР_2 за межі проїзної частини дороги, виїхав на узбіччя та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка рухалась по правому узбіччі в попутному напряму. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, підсудний ОСОБА_5 з місця пригоди зник на керованому ним автомобілі, порушивши вимоги п.2.10 ПДР України. Від отриманих під час наїзду травм, потерпіла-пішохід ОСОБА_6 померла в реанімаційному відділенні Броварської ЦРЛ, куди була доставлена після ДТП.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана в правій тімяній області, масивний крововилив мяких покровів голови та підшкірна гематома в правій скронево-тімяно-потилочній області., поперечний перелом кісток основи черепа з пошкодженням пірамідок скроневих кісток, дифузні субарахноідальні крововиливи, осередки забоїв в області Варолієва мосту, зорових бугрів та на базальній поверхні скроневих долей, набряк-набухання речовини головного мозку., поперечний перелом нижньої щелепи між 2 та 3 передніми зубами зліва, переломи 1-3 ребер справа по біляпозвоночній лінії з пошкодженням пристіночної плеври, оскольчатий перелом правої ключиці в області акроміального кінця, косий перелом правої малоберцової кістки в нижній третині., близько 200 мл. гемолізірованої крові в правій плевральній полості, двохстороння гіпостатична пневмонія., числені садна на обличчі, тулубі і верхніх кінцівках., розлиті крововиливи на нижніх кінцівках., які згідно висновку судово-медичної експертизи № 27/227 від 11 липня 2012 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_6 наступила від відкритої черепно-мозкової травми у виді перелому кісток основи черепа з крововиливом під оболочки та у речовину головного мозку.

Дії підсудного ОСОБА_5 які виразилися в грубому порушенні вимог п. п.п.2.3-б., 12.1., 12.4 Правил дорожнього руху України, призвели до виникнення аварійної дорожньо-транспортної ситуації, що являються слідчою причиною скоєння дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться у прямому причинному зв'язку з наступившими шкідливими наслідками, настанням смерті потерпілої ОСОБА_6

Крім цього 21 травня 2012 року, біля 05 години в в с.м.т. В.Димерка Броварського району Київської області на вул. Вокзальна, підсудний ОСОБА_5 знаходився за кермом та керував автомобілем НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_7. Рухаючись по вказаній вул. Вокзальній в напрямку вул.Калініна, в світлу пору доби, з швидкістю біля 90 км./годину, в районі домоволодіння № 13 по вул. Вокзальна, підсудний не був уважним, відволікся від керування, піднімаючи мобільний телефон що упав, не справився з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля НОМЕР_2 за межі проїзної частини дороги, виїхав на узбіччя та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка рухалась по правому узбіччі в попутному напряму. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, підсудний ОСОБА_5 з місця пригоди зник на керованому ним автомобілі, порушивши вимоги п.2.10 ПДР України. Від отриманих під час наїзду травм, потерпіла-пішохід ОСОБА_6 померла в реанімаційному відділенні Броварської ЦРЛ, куди була доставлена після ДТП. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана в правій тімяній області, масивний крововилив мяких покровів голови та підшкірна гематома в правій скронево-тімяно-потилочній області., поперечний перелом кісток основи черепа з пошкодженням пірамідок скроневих кісток, дифузні субарахноідальні крововиливи, осередки забоїв в області Варолієва мосту, зорових бугрів та на базальній поверхні скроневих долей, набряк-набухання речовини головного мозку., поперечний перелом нижньої щелепи між 2 та 3 передніми зубами зліва, переломи 1-3 ребер справа по біляпозвоночній лінії з пошкодженням пристіночної плеври, оскольчатий перелом правої ключиці в області акроміального кінця, косий перелом правої малоберцової кістки в нижній третині., близько 200 мл. гемолізірованої крові в правій плевральній полості, двохстороння гіпостатична пневмонія., числені садна на обличчі, тулубі і верхніх кінцівках., розлиті крововиливи на нижніх кінцівках., які згідно висновку судово-медичної експертизи № 27/227 від 11 липня 2012 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному звязку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_6 наступила від відкритої черепно-мозкової травми у виді перелому кісток основи черепа з крововиливом під оболочки та у речовину головного мозку. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, підсудний ОСОБА_5 з місця пригоди зник, завідомо залишивши потерпілу ОСОБА_6 без допомоги, через її безпорадний стан, хоча сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої.

Органом досудового слідства підсудному ОСОБА_5 пред'явлено обвинувачення за ст.286 ч.2 та ст.135 ч.3 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному, факт та обставини злочину підтвердив та пояснив, що він дійсно 21.05.2012 року, біля 05 години в с.м.т. В.Димерка Броварського району Київської області на вул. Вокзальна, знаходився за кермом та керував автомобілем НОМЕР_2, який належить на праві власності його матері ОСОБА_7, а він має право на керування так як вписаний в технічний паспорт. Так як він займається таксуванням, без ліцензії, то в с.В.Димерка підвозив пасажира, невідомого йому чоловіка. Висадивши пасажира на одній з вулиць, він рухався в сторону вокзалу,щоб попити кави, назв вулиць він не знав, в світлу пору доби, з швидкістю біля 90 км./годину, відволікся від керування, піднімаючи мобільний телефон що упав, не справився з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля НОМЕР_2 за межі проїзної частини дороги, виїхав на узбіччя та допустив наїзд на пішохода жінку. Він її бачив попереду за метрів 50, вона ішла по правому узбіччю в попутному напряму і не була перешкодою для його руху. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, він зупинився та побачив у дзеркало, що до жінки біжить якийсь чоловік, той що ішов попереду неї, він сильно злякався, зараз не може пояснити чому, але з місця пригоди втік на керованому ним автомобілі, розуміючи що так не можна було робити. Виїхав на край села та в полі залишив автомобіль, і понад залізницею пішов до м. Бровари, прийшовши додому, все розповів батькам, а після пішов в міліцію, в той день він був тверезий, кров на аналізи не здав, так як, хворіє захворюванням крові. Про те, що потерпіла від отриманих під час наїзду травм, померла в реанімаційному відділенні Броварської ЦРЛ, куди була доставлена після ДТП, взнав від працівників міліції. Його сім'я надала матеріальну допомогу сім'ї потерпілої і в подальшому буде надавати, він не бажав настання таких наслідків, щиро жаліє що так сталось, просить вибачення у потерпілого та простити якщо він може. Просить суд, не наказувати його суворо, не позбавляти волі та врахувати, що він щиро кається в скоєному та усвідомлює наслідки вчиненого, раніше він не притягувався до кримінальної відповідальності, він має постійне місце проживання та роботи, де позитивно характеризується, надати шанс на виправлення, він буде працювати та відшкодовувати потерпілому шкоду, так як вони уклали з ним угоду.

Підсудний ОСОБА_5 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки він вину визнає і факт, порушення правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, від яких наступила її смерть на місті дорожньо-транспортної пригоди, а також вчинив завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, в наслідок безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої, не заперечує та їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст. 299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_5 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу.

Оцінюючи докази, перевірені по справі в процесі судового слідства, в результаті об'єктивного їх дослідження суд приходить висновку, що в судовому засіданні повністю доведена винність підсудного ОСОБА_5 в тому, що він, керуючи транспортним засобом, порушив п.п.2.3-б., 12.1., 12.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення аварійної дорожньо-транспортної пригоди, та явилось причиною вчинення аварії наїзду на пішохода. Все це знаходиться в прямому причинному зв'язку з наступившими негативними наслідками, спричиненням потерпілій ОСОБА_6 тілесних пошкоджень, від яких настала її смерть, при доставлені її до Броварської міської лікарні, а також завідоме залишення підсудним без допомоги потерпілої, яка перебувала в небезпечному для життя стані і яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження в наслідок безпорадного стану, в якому її залишив підсудний, який сам же і поставив її в такий небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчинені злочинів, за який він повинен нести кримінальну відповідальність.

Суд, дії підсудного ОСОБА_5 кваліфікує за ст. 286 ч.2 КК України (ред.2001 року), як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

- за ст.135 ч.3 КК України (ред.2001 року), як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні підсудному покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, дані про його особу, що він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_5 суд визнає: визнання вини та щире каяття в скоєному, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_5 в обвинувальному висновку затвердженого прокурором не вказано, а в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_5 що він позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, він повністю визнав вину та щиро розкаявся в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, він відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, в судовому засіданні потерпілий по справі, заявив клопотання про призначення підсудному покарання не повязаного з позбавленням волі, як особа підсудний не являється суспільно небезпечним, вказаний злочин не є навмисним. Тому, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні йому покарання у відповідності із санкціями вказаних статей КК України, в вигляді позбавлення волі, при звільненні його від відбування покарання з випробуванням в відповідності з ст.75 КК України, та покладенням на нього обов'язків передбачених в ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 77 КК України, до підсудного ОСОБА_5 суд вважає за необхідне застосовувати додаткове покарання, в вигляді позбавлення прав на керування транспортними засобами, так як внаслідок вчинення ним не навмисного злочину, наступили тяжкі наслідки, які потягли за собою смерть людині.

Цивільний позов, по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі:- автомобіль НОМЕР_1, що переданий на майданчик тимчасового затримання транспорту Броварського МВ /а.с. 65-66/, після набрання вироком законної чинності, повернути власнику та дозволити йому ним розпоряджатися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5, визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 286 ч.2, 135 ч.3 КК України (в редакції 2001 року), та призначити йому покарання, за цими статтями :

- за ст.286 ч.2 КК України - 5 (пять) років позбавлення волі, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк два роки.

- за ст. 135 ч.3 КК України - 3 ( три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити засудженому ОСОБА_5 остаточно покарання у виді 5-ти (пяти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк два роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного, основного покарання, у виді позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України (ред. 2001р.), з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

До набрання вироком в законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_5 залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази по справі:- автомобіль НОМЕР_1, повернути власнику та дозволити йому ним розпоряджатися.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя Шевчук М.П.