Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9,
суддів:ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши в м. Києві 25 травня 2015 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 грудня 2014 року засуджено

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: 30.05.2011 року Красилівським районним судом за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.04.2014 року в зв'язку з відбуттям строку покарання,

· за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

· за ст. 395 КК України на 4 місяці арешту.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

За ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_5 виправдано.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6, судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржуються.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

Як убачається з копій судових рішень, ОСОБА_5 засуджено за те, що він, 26 липня 2014 року біля 00 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 рухалися на автомобілі ОСОБА_7 «Мерседес Спрінтер» по вул. Вереміївській. Коли автомобіль застряг неподалік домогосподарства НОМЕР_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_5, перебуваючи в автомобілі сам, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів таємно викрав з панелі автомобіля мобільний телефон «LG Е615» вартістю 925, 30 грн. з флеш-карткою вартістю 100 грн., двома сім-картками оператора «Київстар» вартістю 15 грн. та оператора «Лайф» вартістю 15 грн., на рахунку якої було 10 грн., телефонний чохол вартістю 200 грн., які належать ОСОБА_8, завдавши потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1265,30 грн.

Крім того, Ізяславським районним судом 6 березня 2014 року раніше судимому ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд терміном на 20 місяців із застосуванням обмежень: заборонено вихід з будинку (квартири) за адресою: АДРЕСА_2, з 22.00 год. до 06.00 год., зобов'язано з'являтися на відмітку до Красилівського РВ УМВС України першої, другої, третьої та четвертої суботи місяця та заборонено виїзд за межі Красилівського району без письмового дозволу працівників міліції Красилівського РВ УМВС України. Про дані обмеження ОСОБА_5 був ознайомлений під розписку. Однак, ОСОБА_5 самовільно залишив своє місце проживання, виїхавши 29 липня 2014 року за межі Красилівського району, а саме до с. Ілляшівка Старокостянтинівського району, де 30 липня 2014 року був затриманий працівниками міліції. Під час відвідування ОСОБА_5 дільничним інспектором міліції за місцем його проживання вніч на 30 липня 2014 року, той удома був відсутній.

Таким чином, ОСОБА_5 самовільно залишив своє місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 просить змінити вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в частині призначеного засудженому покарання, вважаючи його занадто суворим та посилається, при цьому, на те, що ОСОБА_5 визнав свою вину, у скоєному щиро розкаявся, і тому вважає, що у суду є достатньо підстав для зменшення йому міри призначеного покарання.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як вбачається з копії вироку та ухвали, додані захисником засудженого до касаційної скарги, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5, у вчиненні злочинів, за які його засуджено та правильність кваліфікації дій у касаційній скарзі не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини справи, дані про особу засудженого, а також обставини, що пом'якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається захисник у своїй касаційній скарзі. Переконливих доводів, про необхідність призначення засудженому менш суворого покарання у касаційній скарзі захисника не наведено.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_5, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою захисника немає.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 15 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11