АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2015 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051, за апеляційними скаргами старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, працюючого начальником служби безпеки підприємства «Інтер М Буковина» з 01 квітня 2014 року, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого в силу ст. 88 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України і йому призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Провадження №11-кп/794/143/15 Головуючий в І Інстанції: ОСОБА_9
Категорія ч. 4 ст. 296 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_10 .
Відповідно до ст. 76 КК України покладено наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 знаходження під вартою з 08 січня 2014 року по 11 січня 2014 року.

Міру запобіжного заходу залишено у вигляді застави до вступу вироку в законну силу.

Задоволено цивільний позов прокурора.

Стягнено з обвинуваченого на користь держави в особі Обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» витрати пов`язані з стаціонарним лікуванням потерпілого ОСОБА_11 в розмірі 3297 гривень 42 копійки.

Стягнено з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення комплексної судової експертизи №63-К/64-К від 14 січня 2014 року в сумі 489 гривень.

Вирішено долю речових доказів.

Заставу в розмірі 40000 гривень, внесену за ОСОБА_6 , яка знаходиться на депозитному рахунку Шевченківського районного суду м. Чернівці в ТУ Державної судової адміністрації України в Чернівецькій області, банк одержувач ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, код 26311401, р/р 0089 (призначення платежу - застава), яка сплачена згідно квитанції №28444165 від 10 січня 2014 року, після набрання вироком законної сили вирішено повернути заставодавцю ОСОБА_12

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 засуджений за те, що приблизно о 05 годині 08 січня 2014 року, маючи при собі пістолет «Форд 17Р 9 мм Р.А.» № НОМЕР_1 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, діючи умисно, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи елементарними правилами поведінки, знаходячись біля магазину «Влтава», що по вул. Червоноармійській, 4 в м. Чернівці, вступив у конфлікт з працівником охорони ПП «Лігор Сікюріті» ОСОБА_11 ,та протиправно з хуліганських спонукань здійснив два постріли з вказаного пістолета в область грудної клітки ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме рани в 3-му міжребір`ї грудної клітини зліва, в 4-му міжребір`ї грудної клітини зліва, гематому 2-5 міжребір`я зліва по середньо-ключичній лінії, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

На вказаний вирок суду не оспорюючи кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого прокурор прокуратури Шевченківського району м. Чернівці подав апеляційну скаргу, в якій просить даний вирок в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким призначити обвинуваченому покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Апелянт вважає, що вирок суду в частині застосування ст. 75 КК України є незаконним, необґрунтованим, невмотивованим і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При цьому він посилається на те, що даний злочин відноситься до категорії тяжких, обвинувачений вчинив злочин знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину і на шлях виправлення не став.

Також на вказаний вирок захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу та просить даний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий, яким обвинуваченого виправдати, в зв`язку з тим, що останній діяв в межах необхідної оборони, а провадження закрити.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам в їх сукупності та зробив передчасний і хибний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_6 .

Вислухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку, основні доводи апеляційних скарг, доводи учасників процесу, які підтримали свої апеляції, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Потерпілий ОСОБА_11 , пояснив, що працюючи охоронником у ПП «Лігор Сікюріті», отримав сигнал тривожної кнопки з магазину «Влтава».

Виконуючи свої обов`язки по охороні об`єктів, він приїхав на місце виклику і побачив двох громадян біля магазину, які вступили з ним в конфлікт, а обвинувачений, висловлюючись брутальною лайкою в його адресу, безпричинно вистрілив двічі з пістолета, заподіявши йому тілесні ушкодження. При цьому він перший не застосовував кийок, а вибив ним пістолет з руки обвинуваченого після здійснення останнім в нього пострілів. На його зауваження припинити протиправні дії не реагував.

Суд правильно поклав в основу обвинувального вироку показання потерпілого про обставини вчиненого злочину, оскільки вони повністю підтверджуються показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , перевіреними в судовому засіданні суду першої інстанції, а також узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема:

· висновкoм експерта № 13-МК (т.1 а.с. 62-68), з якого видно, які тілесні ушкодження отримав потерпілий та, що вони були заподіяні при обставинах, вказаних в його показаннях, та не співпадають в цій частині з показами обвинуваченого,
· висновком судово-медичної експертизи № 25 екс від 08 січня 2014 року(т.1 а.с. 158), відповідно до якого у ОСОБА_6 не виявлено тілесних ушкоджень, які б свідчили про стискання шиї руками та ударів головою об асфальт, тому доводи апеляції про перевищення меж необхідної оборони є безпідставними і суд їх розцінює як метод ухилення від кримінальної відповідальності;
· протоколом огляду місця події від 08 січня 2014 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що обстановка на місці вчинення злочину теж співпадає з показами потерпілого про обставини при яких було вчинено злочин та вилучено пістолет марки «Форд 17Р 9 мм Р.А.» № НОМЕР_1 та дві гільзи 9 мм (т.1,а.с.26-29).
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому судом і досліджено тільки докази, які оспорюються в апеляційних скаргах.

Що стосується доводів прокурора в апеляційній скарзі про необхідність зміни міри покарання обвинуваченому і призначення більш тяжкого покарання, то колегія суддів вважає, що вони є безпідставними, виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного із співучасників, якщо злочини вчинено групою осіб, характеру і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження в частині призначення ОСОБА_6 міри покарання, колегія суддів вважає, що районний суд дотримався вимог ст. ст. 65 67 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення злочину, дані про особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а прокурор в свою чергу не навів жодних переконливих доводів про надмірну м`якість призначеного покарання.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив покарання обвинуваченому у відповідності до вимог чинного законодавства, і воно є необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги старшого прокурора прокуратури Шевченківського району м. Чернівці ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 , визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий ОСОБА_10
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3