АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року. м.
Київ.

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Ігнатюка
О.В.,

суддів Авраменка
М.Г., Шевченка О.В.,

з участю: прокурора Єні
О.В.

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5.,

захисників ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями:
прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції,
представника потерпілого ОСОБА_5., захисника ОСОБА_6. - в інтересах
підсудного ОСОБА_2., підсудного
ОСОБА_1. на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від
04 грудня 2006 року -

встановила:

Органом досудового слідства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
уродженець сел.
АДРЕСА_1Бориспільського району Київської області,
громадянин України, не працюючий, який мешкає в сел. АДРЕСА_2,
раніше не судимий

та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,
уродженець сел. АДРЕСА_3Баришівського
району Київської області, громадянин України, студент ІНФОРМАЦІЯ_3 Національної
академії Державної податкової служби України, який мешкає в сел. АДРЕСА_4, раніше не
судимий

обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.
296 КК
України, а саме тому, що вони 07
січня 2006 року
близько 23 год. 50 хв.,
перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись поблизу Будинку
культури, розташованого по вул. Радгоспній, 4 сел. Старе Бориспільського району Київської області, діючи
спільно та за попередньою змовою між собою, грубо порушуючи громадський порядок
з мотивів явної неповаги до суспільства, підійшли до громадянина ОСОБА_3., де ОСОБА_1.
безпричинно, із хуліганських спонукань схопив його за комір куртки та штовхнув,
від чого ОСОБА_3. впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на
грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_1. та ОСОБА_2., спільно, за попередньою змовою між
собою, діючи із особливою зухвалістю, на протязі близько 15 хвилин,
безпричинно, із хуліганських спонукань

Справа № 11-215 / 2007 Головуючий в 1-й
інстанції Саган В.М,

Категорія: постанова про повернення Доповідач
Ігнатюк О.В.

справи на додаткове розслідування

нанесли
ОСОБА_3. багаточисельні
удари руками та ногами в
різні частини тіла, завдавши йому легких тілесних ушкоджень.

Окрім того,
ОСОБА_1. органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 121
КК України, а саме у тому, що він 07
січня 2006 року
близько 23 год. 50 хв.,
перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, знаходячись поблизу Будинку
культури, розташованого по вул. Радгоспній, 4 сел. Старе Бориспільського району
Київської області, під час вчинення із ОСОБА_2. хуліганства, умисно наніс
громадянину ОСОБА_3. удар правою ногою у верхню ліву частину живота, завдавши
йому тяжке тілесне ушкодження у вигляді розриву вени та сечоточника лівої
нирки, масивного крововиливу в заочеревну клітковину всієї лівої половини
живота, обезкровлювання внутрішніх органів. Від отриманого тяжкого тілесного
ушкодження ОСОБА_3. 08 січня 2006 року помер за
місцем свого проживання.

Постановою
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2006 року зазначена
кримінальна справа повернута на додаткове розслідування.

Своє рішення про
повернення справи на додаткове розслідування суд першої інстанції мотивував
наявністю неповноти проведеного досудового слідства та істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які не можуть бути усунуті в судовому
засіданні. Так, на думку суду, фабули пред"явленого ОСОБА_1. обвинувачення
за ч.2 ст. 121 та ч.2
ст.29б КК України не узгоджуються між собою, а обвинувачення у нанесенні
тяжкого тілесного ушкодження не грунтується на матеріалах справи. Судом
визнано, що показання допитаних свідків спростовують факт нанесення ОСОБА_1.
удару ногою ОСОБА_3. в область
живота, а навпаки стверджують те, що удар потерпілому наніс ОСОБА_2. Органом
досудового слідства оцінку цим показанням не дано, а прийняті до суперечливі
показання одного із свідків. Судом зазначено, що під час проведення слідчих дій
були допущені порушення вимог КПК України в частині часу і місця допиту свідків
і підозрюваного, проведення відтворення обстановки та обставин події,
викладенні в протоколах слідчих дій сутності цих дій, часу та місця їх проведення,
протоколи містять виправлення стосовно дати проведення слідчих дій. Суд
послався і на те, що під час проведення досудового слідства було порушене право
підсудного ОСОБА_1. на захист. На думку суду, по справі зібрано ряд
суперечливих доказів, яким під час досудового слідства не було дано оцінки,
висновки судово-медичних експертиз є неповними і зроблені на підставі
неналежних вихідних даних. На думку суду слідством не дано оцінки тому факту,
що обидва підсудні не мали умислу на грубе порушення громадського порядку та
відсутності попередньої змови на порушення громадського порядку. Суд вважав, що
у даній справі не перевірені істотні для справи обставини, які значно впливають
на кваліфікацію дій підсудних, зокрема щодо отриманого потерпілим тілесного
ушкодження і його наслідків, у випадку надання потерпілому своєчасної медичної
допомоги. На думку суду, вказані недоліки досудового слідства не можуть бути
усунуті в судовому засіданні, оскільки для їх усунення є необхідним проведення
відповідного обсягу слідчих дій.

В апеляції прокурора вказано на незаконність постанови та
необхідність її скасування. В обгрунтування апеляції прокурор посилався на те,
що висновки суду щодо невідповідності пред"явлених обвинувачень, завдання
потерпілому тілесних ушкоджень не тим підсудним, якому пред"явлене
обвинувачення, суперечностей і неповноти зібраних по справі доказів не
грунтуються на матеріалах справи. Виявлені недоліки досудового слідства, на
думку прокурора, можуть бути усунуті в судовому засіданні. Прокурор вважав, що
ті порушення вимог КПК України, на які суд вказав у постанові не є такими, які
унеможливлюють розгляд справи та прийняття по справі рішення. Вважав, що
законних підстав для повернення цієї справи на додаткове розслідування не

встановлено
в зв"язку із
чим просив постанову
суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

В апеляції
представника потерпілого вказано на незаконність постанови та необхідність її
скасування. В обгрунтування апеляції представник потерпілого посилався на те,
що суд повернув справу на додаткове розслідування не дослідивши усіх зібраних
по справі доказів, а у постанові не дав жодної вказівки про те, які обставини
необхідно з"ясувати під час додаткового розслідування. На думку
представника потерпілого, зазначені в постанові порушення вимог КПК України не
можуть бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування. Щодо
невідповідності та неповноти зібраних по справі доказів, то суд вказані
недоліки досудового слідства міг усунути під час судового засідання. Посилався
і на те, що суд у постанову зробив висновки щодо винності чи невинності
підсудних, що є неприпустимим. Просив постанову скасувати, а справу повернути
на новий судовий розгляд.

В апеляції
захисника ОСОБА_6. вказано на незаконність постанови та необхідність її
скасування. В обгрунтування апеляції захисник посилався на те, що під час
судового слідства були усунуті всі недоліки досудового слідства, тому
повернення справи на додаткове розслідування із цих підстав захисник вважав не
обгрунтованим. Посилався і на те, що в постанові про повернення справи на
додаткове розслідування судом дана оцінка доказам та зроблені висновки про
відсутність складу злочину, наявність та відсутність вини підсудних, що є
неприпустимим. Вважав, що судом порушений принцип змагальності сторін, оскільки
ні прокурор, ні потерпілий не заявляли клопотань про повернення справи на
додаткове розслідування із мотивів необхідності пред"явлення ОСОБА_2.
обвинувачення, яке до цього не було пред"явлене. Вважав, що є підстави для
зміни щодо його підзахисного запобіжного заходу. Просив постанову скасувати,
справу повернути на новий судовий розгляд та змінити щодо його підзахисного
ОСОБА_2. запобіжних захід із тримання під вартою на підписку про невиїзд.

В апеляції
підсудного ОСОБА_1. вказано на часткову незаконність постанови, зокрема в
частині запобіжного заходу щодо нього. Не заперечуючи проти повернення справи
на додаткове розслідування та погоджуючись і постановою в цій частині,
підсудний вважав, що у суду були підстави для зміни щодо нього запобіжного
заходу. В зв"язку із цим підсудний ОСОБА_1. просив постанову в частині
запобіжного заходу змінити, змінивши йому запобіжний захід із тримання під
вартою на підписку про невиїзд.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який
апеляцію прокурора та представника потерпілого підтримав у повному обсязі,
апеляцію захисника ОСОБА_6. підтримав в частині необхідності скасування
постанови і повернення справи на новий судовий розгляді та заперечував щодо
задоволення апеляції підсудного ОСОБА_1.,
вважав постанову про повернення справи на додаткове розслідування не
обгрунтованою, просив її скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд, залишивши запобіжні заходи щодо обох підсудних без змін;

представника
потерпілого, який в повному обсязі підтримав свою апеляцію та апеляцію
прокурора, частково підтримав апеляцію захисника ОСОБА_6. і заперечував проти
задоволення апеляції підсудного ОСОБА_1.,
постанову про повернення справи на додаткове розслідування вважав необґрунтованою
та незаконною, оскільки недоліки досудового слідства суд міг усунути під час
судового розгляду, а у самій постанові суд дав оцінку доказам, висловив свою
думку щодо доведеності чи недоведеності вини підсудних, наявності події
злочину, мотивів злочину, просив постанову скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд, залишивши запобіжні заходи щодо підсудних без змін;

потерпілого, який підтримав свого представника, просив
постанову скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд;

захисника
ОСОБА_6., який усі апеляції підтримав, постанову про повернення справи на
додаткове розслідування вважав незаконною та необгрунтованою в зв"язку із
тим, що недоліки досудового слідства, на які послався суд першої інстанції
могли бути усунуті під час судового розгляду, а у самій постанові суд зробив
висновки, які міг зробити лише у випадку постановления
вироку, вважав, окрім того, що є підстави для зміни його підзахисному
ОСОБА_2. запобіжного заходу із взяття під варту на підписку про невиїзд, просив
постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, змінивши його
підзахисному запобіжний захід;

захисника
ОСОБА_9., яка повністю підтримала пояснення захисника ОСОБА_6., просила
постанову про повернення справи на додаткове розслідування скасувати, справу
повернути на новий судовий розгляд та змінити підсудному ОСОБА_2. запобіжний
захід;

захисника
ОСОБА_7., яка заперечувала проти задоволення апеляцій прокурора, представника
потерпілого та захисника ОСОБА_6., постанову про повернення справи на додаткове
розслідування вважала законною і обгрунтованою оскільки в суді встановлена така
неповнота досудового слідства і такі порушення вимог кримінально-процесуального
закону, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні внаслідок чого суд
позбавлений можливості постановити будь-який вирок, як обвинувальний, так і
виправдувальний, просила апеляції прокурора, представника потерпілого та
захисника ОСОБА_6. залишити без задоволення, а постанову - без змін;

захисника
ОСОБА_8., яка повністю підтримала пояснення захисника ОСОБА_7., просила
постанову залишити без змін та змінити щодо підсудного ОСОБА_1. запобіжний
захід;

вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляції прокурора та представника потерпілого підлягають до
задоволення у повному обсязі, апеляція захисника ОСОБА_6. підлягає до
часткового задоволення, апеляція підсудного ОСОБА_1. не підлягає до
задоволення.

У відповідності
до п.З ч.1 ст.367
КПК України наявність істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону
є підставою для скасування вироку або постанови.

За змістом ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота
або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Із цього слідує
те, що у випадку, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового
слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту
підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення
додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових
доручень у порядку, передбаченому ст. 315-1 КПК України, вчинення інших
процесуальних дій, а також: шляхом поновлення порушених під час розслідування
справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове
розслідування є неприпустимим.

Повертаючи
справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції зазначених вимог закону
у повній мірі не дотримався.

Так, судом першої інстанції у постанові не наведено
належних мотивів із яких він дійшов до висновку, що виявлена неповнота
досудового слідства не може бути усунута у судовому засіданні. На думку колегії
суддів ті недоліки досудового слідства, які наведені судом у постанові, в тому
числі і стосовно доказів, можуть бути усунуті в судовому засіданні шляхом більш
повного допиту свідків, призначення відповідних експертиз, надання органу
досудового слідства судових доручень в порядку ст. 315-1 КПК України.

Колегія суддів
вважає, що ті порушення вимог КПК України, на які послався у постанову суд
першої інстанції, не можуть бути підставою для повернення справи на додаткове
розслідування, а також вважає, що існує можливість усунення цих порушень в
судовому засіданні, в тому числі і шляхом поновлення порушених процесуальних
прав учасників процесу. У випадку втрати такої можливості, суд повинен дати
оцінку тим чи іншим обставинам або доказам та вирішувати питання про можливість
прийняття тих чи інших доказів із точки зору їх належності і допустимості.

Колегія суддів
зважає також на те, що, повертаючи справу на додаткове розслідування, суд
першої інстанції не дав органу досудового слідства жодної вказівки, не вказав
які обставини підлягають встановленню чи перевірці в процесі додаткового
розслідування та яким чином необхідно усувати виявлені порушення
кримінально-процесуального законодавства.

Окрім того,
колегія суддів звертає увагу на те, що в порушення вимог ст.ст. 323, 324 КПК України суд,
у постанові про повернення справи на додаткове розслідування зробив висновки,
які міг зробити лише при постановленні вироку, а саме: щодо оцінки доказів,
прийняття доказів, доведеності чи не доведеності певних частин обвинувачення,
наявності в діях підсудних умислу, мотивів вчинених злочинів, недоведеності
попередньої змови, тощо.

За наявності
зазначених вище порушень закону, які колегія суддів вважає істотними, постанова
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2006 року про
повернення даної справи на додаткове розслідування не може визнаватись законною
та обгрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із направленням справи на
новий судовий розгляд в процесі якого необхідно, із урахуванням наведеного,
дослідити зібрані по справі докази, встановленим обставинам дати належну
юридичну оцінку, прийняти по справі законне і обгрунтоване рішення.

Підстав для
зміни щодо обох підсудних запобіжних заходів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 365, 366, 382 КПК України
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію
прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та
апеляцію представника потерпілого задовольнити. Апеляцію захисника ОСОБА_6.
задовольнити частково. Апеляцію підсудного ОСОБА_1. залишити без задоволення.

Постанову
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 грудня 2006 року про
повернення даної справи на додаткове розслідування скасувати.

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 296 КК України та
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України
направити на новий судовий розгляд до Бориспільського міськрайонного суду
Київської області, іншим суддею.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_1. та ОСОБА_2. залишити без
змін -тримання
під вартою.