АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/502/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.15 ч.2 ст.185, КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні зі змінами та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова області від 26 грудня 2014 року, відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, маюча середню освіту,не працююча, замужня, маюча на утриманні сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима,останній раз :
- 03.09.2014 року Фрунзенським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 міс. позбавлення волі звільнена на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
засуджена :

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.09.2014 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - та остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі в кримінально-виправній установі.
Змінено ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою в СІЗО № 27 м. Харкова, залишено його незмінним до моменту набрання вироком законної сили. Взято ОСОБА_10 під варту в залі суду. Обчислюється строк відбування покарання з моменту взяття під варту - з 26 грудня 2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Держави (НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області, код бюджетної класифікації 24060300, р/р № 0005, код ЄДРПОУ одержувача 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) за експертні послуги - 368 (триста шістдесят вісім) грн. 94 коп.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

Передано дітей обвинуваченої ОСОБА_10 : сина ОСОБА_11 2010 року народження та доньку ОСОБА_12 2005 року народження під нагляд бабусі ОСОБА_13 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановлено районним судом, ОСОБА_10 , будучи неодноразово судимою за вчинення умисних та корисливих злочинів, останній раз 03.09.2014 р. Фрунзенським р/с м. Харкова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення і перевиховання не стала. належних висновків для себе не зробила та в період іспитового строку за вироком суду, знову вчинила умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин:
09 листопада 2014 року, близько до 18 год. 30 хв., ОСОБА_10 знаходячись у приміщенні гіпермаркету ТРК «Караван», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці, 7, діючи повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла та відірвавши «стікер» поклала в свою сумку належний ТОВ «ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ» товар: рибу лосось (ваг) «стек» охолоджений, вагою 3,620 кг., вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №12456 від 17.11.2014 року - 479 грн. 61 коп.
Таким чином, ОСОБА_10 , поклавши викрадений товар в свою сумку і не оплативши його, перетнула лінію каси гіпермаркету ТРК «Караван», намагаючись вийти із приміщення ТРК «Караван», однак довести свій злочинний намір до кінця не змогла з причин, не залежних від її волі, так як при виході з гіпермаркету з неоплаченим товаром була одразу зупинена співробітниками охорони.
В апеляційній скарзі зі змінами прокурора у кримінальному провадженні поставлене питання про зміну вироку районного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
На думку прокурора,районний суд ,приймаючи рішення про передачу неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , порушив вимоги ст.378 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_14 просить вирок районного суду скасувати та призначити їй покарання не зв`язане з позбавленням волі.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачена вказує,що на її утримані знаходяться малолітні діти, а також чоловік інвалід.
Ці обставини,на думку обвинуваченої,дають підстави призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Заслухав доповідача, обвинуваченою ОСОБА_7 ,яка підтримала свою апеляційну скаргу,прокурора який також підтримав апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному проваджені, та вважав,що апеляційна скарга обвинуваченої не може бути задовільнена, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обсудивши доводи викладені в апеляційних скаргах,колегія суддів приходить до висновку,що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню,а апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задовільнена бути не може.
При цьому колегія суддів відзначає,що ніхто із учасників судового провадження не оспорює фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченої.
При призначанні покарання ОСОБА_7 ,районний суд в повному обсязі, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував дані про особу обвинуваченої,що остання працездатна,але не працює,має на утриманні двох неповнолітніх дітей,замужня,раніше судима за аналогічний злочин з застосуванням ст.75 КК України.
Враховані також вимоги ст.ст.66,67 КК України,такі як щире каяття у вчинені злочину,а також рецидив злочину.
Враховуючи,що вчинений ОСОБА_7 злочин був в період іспитового строку,на думку колегії суддів,районний суд обґрунтовано призначив їй покарання у вигляді реального позбавлення волі з застосуванням ст.71 КК України.
Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вказаного вироку суду, дітей обвинуваченої було передано під нагляд її бабусі ОСОБА_13 , але такий висновок суду порушує вимоги 378 КПК України.
Так відповідно до вказаного процесуального закону,суд забов`язаний був одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед відповідними органами,про необхідність влаштування неповнолітніх дітей,або встановлення опіки чи піклування над ними.
Враховуючи,що районний суд не мав право самостійно вирішувати питання про передачу неповнолітніх дітей їх бабусі,колегія суддів приходить до висновку,що вирок районного суду в цій частині повинен бути змінений.
Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України,колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні зі змінами задовольнити.
Вирок Київського районного суду м.Харкова від 26.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 змінити.
Виключити з резулятивної частини вказаного вироку положення щодо передачі неповнолітніх дітей обвинуваченої, під нагляд бабусі ОСОБА_13 .
Забов`язати суд першої інстанції виконати положення ст.378 КПК України.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення,а засудженому з дня вручення копії ухвали.
Головуючий :
Судді :