Справа № 577/2806/15-к
Провадження № 1-кп/577/228/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працючого, раніше судимого:
03 грудня 1999 року Глухівським районним судом Сумської області за ст. 117 ч.1, ст. 118 ч. 2 КК України до 9 років позбавлення волі,
24 жовтня 2002 року Конотопським міським судом Сумської області за ст. 393 ч.1,71 КК України до 5 років позбавлення волі;
Глухівським міскрайонним судом Сумської області : 30 травня 2013 року за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт; 04 грудня 2013 року за ст. 185 ч.2, ст. 129 ч.1, ст. 389 ч.2 КК України до 3 років обмеження волі;
12 серпня 2014 року Ленінським районним судом м. Харкова за ст. 309 ч.1, 70 ч.4 КК України до 1 року 7 місяців 27 днів обмеження волі,
в скоєнні злочину , передбаченого ст. 390 ч.1 КК України ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи засудженим до обмеження волі, прибув відбувати покарання до Конотопського ВЦ 130 12 лютого 2014 року та наказом № 47 від 12 травня 2015 року, ОСОБА_4 надано короткочасний виїзд за межі виправного центру у зв`язку з госпіталізацією в протитуберкульозне відділення Конотопської центральної лікарні за адресою м. Конотоп вул. Семашко 5 .
16 травня 2015 року у вечірній час ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні протитуберкульозного відділення Конотопської ЦРЛ, будучи ознайомленим з правилами перебування в лікувальному закладі, вимогами ст. 390 КК України, а також усвідомлюючи, що межа виправного центру для засуджених, які проходять стаціонарне лікування або медичний огляд у лікувальних закладах охорони здоров`я, встановлюється по межі відповідного лікувального закладу, вирішив покинути територію лікарні та поїхати в особистих справах в м. Глухів, Сумської області. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне залишення місця відбування покарання, ОСОБА_5 , користуючись відсутністю в даний момент співробітників установи, близько 22 год. 30 хв. 16 травня 2015 року, самовільно залишив межі виправного центру та виїхав в м. Глухів.
17 травня 2015 року ОСОБА_4 прибув в м. Конотоп та близько 08 год. повернувся до приміщення протитуберкульозного відділення Конотопської ЦРЛ.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю і показав, що він, будучи засудженим до обмеження волі, 12 лютого 2014 року прибув відбувати покарання до Конотопського ВЦ 130 . Йому було надано короткочасний виїзд за межі виправного центру у зв`язку з госпіталізацією в протитуберкульозне відділення Конотопської центральної лікарні за адресою м. Конотоп вул. Семашко 5 . 16 травня 2015 року у вечірній час , перебуваючи в приміщенні протитуберкульозного відділення Конотопської ЦРЛ, вирішив покинути територію лікарні та поїхати в особистих справах в м. Глухів, Сумської області. Користуючись відсутністю в даний момент співробітників установи, 16 травня 2015 року близько 22 год. 30 хв., самовільно залишив межі виправного центру. Після цього зустрівся з раніше знайомим ОСОБА_6 по вул. Семашко, в м. Конотопі з яким на автомобілі «Опель вектра», виїхав в м. Глухів. 17 травня 2015 року прибув в м. Конотоп та близько 08 год. повернувся до приміщення протитуберкульозного відділення Конотопської ЦРЛ. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 390 ч.1 КК України самовільне залишення місця обмеження волі, вчинене особою , засудженою до обмеження волі.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який посередньо характеризується за місцем відбування покарання , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання , суд вважає рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину, тяжких наслідків не наступило.
Враховуючи всі ці обставини суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України суд ,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 390 ч.1 КК України і призначити покарання 1 рік позбавлення волі.
Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2014 року - 6 місяців обмеження волі, що відповідно до ст. 72 КК України становить 3 місяці позбавлення волі і остаточно призначити покарання 1 рік 3 місяці позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, обрати тримання під вартою , взяти під варту з залу засідань суду , строк відбуття покарання обчислювати з 18 червня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для засудженого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1