Справа № 539/2307/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни подання Миргородського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чопра, Котовського району, Молдова, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , розлученого, працюючого охоронником в ПАТ «спеціалізована пересувна механізована колона №241», освіта середня, засудженого: 09.04.2014 року Бориспільським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки

про скасування звільнення від покарання з випробуванням,-

В С Т А Н О В И В :
Начальник Миргородського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України в Полтавській області МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області ОСОБА_5 направив до суду подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням ОСОБА_4 .

В поданні вказав, що ОСОБА_4 був засуджений 09.04.2014 року Бориспільським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Вирок набрав чинності 12 травня 2014 року та був прийнятий на виконання Лубенським РП Миргородського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області 27.05.2014 року.

Цього ж дня засудженому направлявся виклик, але до інспекції він не з`явився.

В подальшому було встановлено, що за місцем реєстрації та за місцем проживання (відповідно до відомостей інформаційної бази «АРМОР») засуджений не проживає.

23.06.2014 року вносилось подання до Лубенського МВ УМВС України про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 та подання до Лубенського міськрайонного суду про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбуття призначеного покарання.

Ухвалою суду від 29.07.2014 року в задоволенні такого подання було відмовлено у зв`язку з відсутністю засудженого.

04.08.2014 року ОСОБА_4 був оголошений в державний розшук.

17.06.2015 року ОСОБА_4 прибув до інспекції та пояснив, що весь цей час він проживав в с. Головурів Бориспільського району Київської області , і про те, що знаходився в розшуку йому відомо не було.

Цього ж дня ОСОБА_4 був постановлений на облік та ознайомлений з порядком та умовами відбуття іспитового строку, обов`язками покладеними на нього судом.

Таким чином з моменту засудження і по даний час за поведінкою засудженого не здійснювався контроль контролюючими органами під час іспитового строку.

Представник Миргородського МРВ КВІ ОСОБА_6 в судовому засіданні подання підтримав.

Прокурор вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, оскільки ОСОБА_4 проживає в с. Головурів, Бориспільського району, Київської області, працює, доказів про те, що він умисно ухилявся від відбуття призначеного судом покарання немає.

ОСОБА_4 в задоволенні клопотання КВІ прохає відмовити, оскільки він не ухилявся від виконання умов іспитового строку. Весь цей час проживав в с. Головурів Бориспільського району Київської області, офіційно працював на АЗС, а зараз працює охоронником. Про фактичне місце проживання надавав інформацію в Бориспільському суді. На виконання вироку суду в травні 2014 року для постановки на облік, приходив до Бориспільського РП КВІ, відповідно до підписки яку він дав у суді, та залишив свій номер телефону, але йому повідомили, щоб він чекав виклику. З того часу жодних викликів до КВІ він не отримував. Про те, що він повинен відбувати покарання в м. Лубнах та про те, що знаходиться в державному розшуку не здогадувався.

Заслухавши прокурора, який подання не підтримує, представника кримінально-виконавчої інспекції, засудженого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Бориспільського міськрайонного суду від 09.04.2014 року був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Вирок набрав чинності 12 травня 2014 року та був прийнятий на виконання Лубенським РП Миргородського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області 27.05.2014 року.

Цього ж дня засудженому направлявся виклик, але до інспекції останній не з`явився, відомості про отримання цього виклику в матеріалах справи відсутні.

В подальшому з метою встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 направлялися запити до Лубенської міської лікарні, Лубенського МВ УМВС, Лубенського РВ УДМС, РАЦС, вносилось подання до Лубенського МВ УМВС України про здійснення його приводу, яке залишилось не виконаним у зв`язку з відсутністю його за вказаною адресою реєстрації, 04.08.2014 року засудженого було оголошено в розшук.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 добровільно з`явився до Лубенського підрозділу КВІ 17.06.2015 року, тоді ж був постановлений на облік та ознайомлений з порядком та умовами відбуття іспитового строку, обов`язками покладеними на нього судом. Надав письмові пояснення, щодо свого місцезнаходження де вказав, що після постановлення вироку весь час проживав в с. Головурів Бориспільського району Київської області, офіційно працював на АЗС, а зараз працює охоронником в ПАТ «СПМК №241». Про фактичне місце проживання надавав інформацію в Бориспільському суді. На виконання вироку суду в травні 2014 року приходив до Бориспільського РП КВІ для постановки на облік, відповідно до підписки, яку він дав у суді, де залишив свій номер телефону, але йому повідомили, щоб він чекав виклику. З того часу жодних викликів до КВІ він не отримував. Про те, що він повинен відбувати покарання в м. Лубни та про те, що знаходиться в державному розшуку не знав.

Відповідно до ч.1 ст. 166 КВК України у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.5 ст. 166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з р.4 п.5.3 Наказу №270/1560 від 19.12.2003 року «Інструкції про порядок виконання покарань не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб засуджених до таких покарань» якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання…, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що засуджений офіційно не був повідомлений про виклик до Лубенського РП Миргородського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області, постійно проживає в с. Головурів, Бориспільського району, Київської області з листопада 2013 року, що підтверджується довідкою сільської ради. Має постійне місце роботи, що підтверджується відповідною довідкою та копією трудової книжки ОСОБА_4 .

Таким чином, суду не надано підтверджуючих даних про те, що засуджений не з`явився до КВІ без поважних причин та те, що він зник з постійного місця проживання. Крім того, жодного застереження у виді письмового попередження засудженому не виносилось.

За таких обставин суд не знаходить підстав для скасування ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Бориспільського міськрайонного суду від 09.04.2014 року.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.537 КПК України (2012 року), ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд, -
УХ В А Л И В:
В задоволенні подання Миргородського МРВ КВІ УДПтС України в Полтавській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2014 року та направлення ОСОБА_4 в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи діб.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1