П О С Т А Н О В А

29.05.08 року. м. Олександрія.

Суддя Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області Квітка О.М.
при секретарі Пономаренко А.С., з участю прокурора Єфременко Ю.С. та адвоката
ОСОБА_1, розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
постанову про порушення кримінальної
справи, -

У С Т А Н О В И В:

Скаржник просить скасувати постанову за 24.03.08 року про порушення кримінальної справи
щодо нього за фактом надання неправдивих відомості до
Олександрійської філії "Приватбанку", внаслідок
чого отримав банківський кредит в сумі 300000 грн. строком на 1 рік, але до
цього часу свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2
ст. 222 КК України як незаконну КК України.

Вимоги мотивує тим, що постановою 24.03.08 року слідчим порушена кримінальна справа за фактом надання неправдивих відомості до
Олександрійської філії "Приватбанку", внаслідок чого отримав банківський кредит в сумі 300000
грн. строком на 1 рік, але до цього часу свої зобов'язання по кредитному
договору не виконує, за ознаками злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Вважає, що постанова про порушення
кримінальної справи є незаконною, винесеною
з порушенням норм матеріального та процесуального права, і підлягає скасуванню з огляду на наступне:

В постанові про
порушення кримінальної справи зазначено, що ОСОБА_3, будучи зареєстрованим в якості
суб'єкта підприємницької діяльності, шляхом
використання завідомо неправдивих документів: графіка очікуваного прибутку, техніко-економічної мотивації
використання кредитних коштів, бізнес-плану поповнення обігових коштів,
договорів про надання послуг, надав в
"Приватбанк" неправдиву інформацію про поповнення оборотних ресурсів для придбання 100 т пального, внаслідок отримав
кредит в сумі 300000 грн.

Слідчий в постанові
перерахував документи, які були необхідні для отримання кредиту, при цьому не зазначив в чому полягає
їх неправдивість. Перераховані документи ніяк не можуть бути завідомо
неправдивими, оскільки містять лише викладення бажаних, очікуваних прибутків,
мотивацію використання коштів, тобто даних,
які можуть настати в майбутньому. Згідно коментарю до ст. 366 КК
України, складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, який містить інформацію, яка цілком або частково
не відповідає дійсності, а не майбутньому.

В чому саме
неправдивість наданих документів, за яких обставин він їх надав, які неправдиві
відомості надав ОСОБА_3 при отриманні кредиту в постанові не вказано.

Предметом злочину за ст.
222 КК України є, неправдива інформація, що надається з метою одержання кредиту.
Це може бути тільки така інформація, яка
в конкретному випадку має юридичне значення для прийняття позитивного рішення щодо надання фінансових ресурсів. При
наданні кредиту ОСОБА_3., банк в обов'язковому порядку перевіряв
фінансово-економічний стан діяльності приватного
підприємця і дійшов до висновку про можливість надання кредиту. Тобто предмет злочину відсутній, а,
відповідно відсутній і склад злочину, передбаченого ст. 222 КК України.

Слідчий зазначив, що
приводом до порушення кримінальної справи є постанова про перекваліфікацію
складу злочину. Стаття 94 КПК України містить вичерпний перелік приводів до порушення
кримінальної справи, серед яких постанова про перекваліфікацію злочину
відсутня. Що це за постанова, який злочин
вона перекваліфікує не зрозуміло.

Також слідчий вказав, що
підставою для порушення кримінальної справи є те, що в зібраних матеріалах
міститься достатньо даних, які вказують на ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України,
однак відсутні будь-які посилання на такі
дані. Причиною цього є те, що ці дані відсутні, тому їх і неможливо зазначити.

Майно, яке заставлене ОСОБА_3. -
трактори «Джон Дір» - є і завжди були в наявності, підзахисний являється їх
власником. Жодних шахрайських
дій ОСОБА_3 з метою отримання кредиту не здійснював.

Постанова слідчого від
24.03.08 року є фактично дублікатом постанови про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_3. від 18.02.08 року за ч. 4 ст. 190 КК України, яка скасована судом. Тобто слідчий продовжує виконувати функцію
вирішення цивільно-правового спору, що є виключною компетенцією суду. Банк звернувся до приватного підприємця ОСОБА_3. з вимогою про погашення
кредиту, після невиконання вказаної вимоги повинен був звертатися до суду з позовом про стягнення
заборгованості.

Порушення кримінальної
справи з метою стягнення заборгованості по цивільним зобов'язанням є
неприпустимим і має бути негайно скасоване, як таке, що дискредитує органи
внутрішніх справ та прокуратури. Адже порушення кримінальної справи без
належної перевірки і за відсутності приводів і підстав може викликати підозру в
тому, що правоохоронні органи займаються стягненням боргів на користь
господарюючих суб'єктів.

Згідно ст. 94 КПК
України, справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані,
які вказують про наявність ознак злочину. Однак, в порушення вказаної норми
слідчим порушено кримінальну справу при очевидній відсутності ознак злочину.

За змістом ст.ст.
5,94,97,98 КПК України, кримінальна справа може бути порушена тільки в тому випадку,
коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину, та на підставах і в
порядку, встановлених законом. Заява про злочин, за наявності для того підстав,
може бути перевірена. В основу рішення про
порушення кримінальної справи можуть бути покладені тільки дані, здобуті у
порядку, встановленому законом.

На час прийняття рішення
про порушення кримінальної справи слідчий мав лише формальний привід для
порушення справи - заяву директора філії "Приватбанку", яку необхідно було повернути
заявнику як таку, що не відноситься до компетенції міліції або відмовити в порушенні кримінальної
справи, оскільки йде мова про цивільно-правові відносини.

Таким чином, постанова
про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3. незаконна і підлягає скасуванню.

Прокурор проти задоволення скарги заперечує, вважає, що
постанова обґрунтована, в матеріалах перевірки є відомості про ознаки злочину.

Дослідивши матеріали перевірки скарги, пояснення
скаржника, захисника та думку прокурора, суд вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 94 КПК України передбачено, що приводами для
порушення кримінальної справи є: заяви або повідомлення підприємств, установ,
організацій, посадових осіб, представників влади, громадськості або окремих
громадян.

Саме таким чином виявлено подію, повідомленням
організації.

Але з нього видно, що організація просить перевірити
достовірність наданих документів, а не вказівку про ознаки злочину. Таку
перевірку повинен повністю провести банк і лише за умови її достовірності
надавати кредит.

За наявності такого листа перевірку повинен повністю
слідчий і лише за умови виявлення ознак злочину прийняти рішення по суті.

З матеріалів справи видно, що такої перевірки слідчий не
зробив.

Ч. 2 ст. 94 КПК України передбачено, що справа може бути
порушена тільки у випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність
ознак злочину.

Ознаками злочину є: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт,
суб'єктивна сторона.

Об'єктом зазначеного злочину є суспільні відносини у
сфері надання фінансових ресурсів і податкових пільг.

З матеріалів перевірки видно, що між скаржником та банком укладений договір кредиту на
суму 300000 грн. Для його забезпечення заставлене майно.

Для отримання кредиту скаржник надав відомості про
наявність у нього майна на суму, яка перевищує розмір кредиту - 1760314 грн.

Крім того, представив податкові декларації. В них є
виправлення (двійний контур). Скаржник пояснив, що їх вчинив працівник банку.
На момент порушення справи не було установлено, що це вчинив скаржник. Але з їх
змісту видно, що він не мав за звітний період доходів.

Тобто на момент порушення справи були відсутні ознаки
об'єкту та об'єктивної сторони злочину зі сторони скаржника. Крім того, на
підставі цих же декларацій був виданий кредит, що скоріше свідчить про винні
дії працівників банку ніж скаржника (відсутність належної перевірки).

Об'єктивна сторона злочину - це дії або бездіяльність,
які спричинили суспільно-небезпечні наслідки.

З матеріалів, які були підставами для порушення
кримінальної справи, видно, що
злочин, вчинений ОСОБА_3., полягає в тому, що він отримав банківський кредит,
однак до теперішнього часу його не погашає. Тобто, мова йде про наявність цивільно-правових
відносин.

Скаржник, який є приватним підприємцем і його діяльність
пов'язана з сільським господарством, погашав борг і мав такий намір.
Несвоєчасне погашення кредиту пов'язано з погодними умовами. Це свідчить про
відсутність об'єктивної сторони злочину.

Прокурор посилається на явку з повинною скаржника
слідчому. Вважає, що це є підставою для порушення кримінальної справи щодо
нього.

Скаржник спростовує це тим, що на момент її написання
слідчий пред'явив йому вказівку керівництва про зміну щодо нього запобіжного
заходу. Після цього він написав явку. Але все пізніше був затриманий.

Як видно з матеріалів, в явці з повинною також мова йде
про цивільно-правові відносини, а не про ознаки злочину: об'єкт, об'єктивна
сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

Доводи прокурора про відсутність у відповідача частини
майна нічим не підтверджується. З представлених матеріалів видно, що на момент
укладання договору таке майно було в наявності і до цього часу не
відчужувалося.

Таким чином, у матеріалах, які були підставами для
порушення кримінальної справи, відсутні ознаки злочину: об'єкт, об'єктивна
сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона.

На момент порушення справи зазначене, тобто наявність чи
відсутність суб'єктивної та об'єктивної сторони складу злочину не було перевірено
слідчим. А тому підстав для порушення справи не було.

Таким чином, установлено, що на момент порушення справи
не було законних підстав для порушення справи: були відсутні відомості про
наявність чи відсутність суб'єктивної та об'єктивної сторони складу злочину,
тобто дані, які вказують на наявність ознак злочину. Це являється порушенням
вимог ч. 2 ст. 94 КПК України.

На момент порушення справи органом дізнання не було
виконано вимоги ч. 4 ст. 97 КПК України. А саме: коли необхідно перевірити
заяву про злочин, орган дізнання здійснює таку перевірку шляхом відібрання
пояснень від окремих громадян або витребовує необхідні документи.

Ст. 98 КПК України передбачено, що справа може бути
порушена тільки при наявності приводів і підстав зазначених у ст. 94 КПК
України.

Таким чином, при порушенні кримінальної справи порушено
вимоги ст. ст. 94,97,98 КПК України, а тому постанову про її порушення
необхідно скасувати і, з врахуванням представлених доказів (відомостей про
заставу, квитанцій про погашення боргу), в порушенні кримінальної справи
необхідно відмовити.

Керуючись ст. 2368 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про порушення кримінальної
справи щодо останнього за ч. 2 ст. 222 КК України задовольнити.

Скасувати постанову
за 24.03.08 року про порушення кримінальної справи
щодо ОСОБА_3. за фактом надання неправдивих відомостей до
Олександрійської філії "Приватбанку", внаслідок
чого отримав банківський кредит в сумі 300000 грн. строком на 1 рік, але до
цього часу свої зобов'язання по кредитному договору не виконує, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України.

В порушенні кримінальної справи
щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 222
КК України - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської
області протягом 7 діб через Олександрійський міськрайонний суд.

Суддя: