Семенівський районний суд Полтавської області
ВИРОК

1-131/10

24 грудня 2010 року,

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Халявки В.І..,

при секретарі - Козулі Н.П.

з участю прокурора - Каменєва В.В.

підсудного ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2 JI.M.

потерпілих ОСОБА_3В, ОСОБА_4

представника потерпілих ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Семенівка справу про обвинувачення

ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючого в фактичних шлюбних відносинах, військовозобов*язаного, маючого на утриманні малолітню дитину, тимчасово не працюючого, раніше не судимого

в злочині, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, за таких обставин.

28 липня 2010 року близько 17 години ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по автодорозі Кременчук-Хорол в напрямку м.Хорола по вулиці Леніна в смт.Семенівка Полтавської області та поблизу жилого будинку №107 вирішив здійснити обгін автобуса марки ЛАЗ державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, що рухався попереду прямолінійно у попутному напрямі. Здійснивши обгін вказаного автобуса, підсудний повернувся на свою смугу руху та одразу побачив велосипедиста ОСОБА_3, що рухався на велосипеді у попутному напрямі по проїзджій частині автодороги на відстані 0,5 м від правого краю та перевозив на задньому багажнику велосипеда свого малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Намагаючись уникнути зіткнення з велосипедистом, що їхав попереду, ОСОБА_1, не врахувавши дорожню обстановку та стан дорожнього покриття, (після дощу) почав гальмувати.

В результаті заносу автомобіля, втрати його керування та розвертання транспортного засобу було здійснено наїзд лівою боковою частиною автомобіля на велосипедиста ОСОБА_7 Внаслідок наїзду ОСОБА_3 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров*я у вигляді забою правого колінного суглобу із крововиливом у м*які тканини, саден на спині та нижніх кінцівках. Малолітній ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку

тяжкого ступеня, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, перелому нижньої щелепи, закритого компресійного перелому 9-го грудного хребця, а також ран та саден обличчя, спини, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно з висновком судово- медичної екпертизи №232 від 8 листопада 2010 року утворилися від дії тупих предметів, можливо при вказаних обставинах і вказаний строк, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх отримання.

Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 112 від 27 вересня 2010 року в умовах даної події водій автомобіля ВАЗ -21011 ОСОБА_1 мав технічну можливість запобігти наїзду шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було ніяких перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ВАЗ-21011 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв*язку з виникненням даної пригоди. Технічна можливість запобігання даної події не залежала від односторонніх дій велосипедиста ОСОБА_3, а цілком визначалася діями водія ОСОБА_1

В діях водія велосипеда ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному звязку із виникненням даної події, не вбачається.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 повністю визнав вину у скоєному злочині та щиро розкаявся. Підсудний показав, що 28 липня 2010 року близько 18 години він рухався на автомобілі ВАЗ-21011 по вул..Леніна в смт.Семенівка, що на автошляху Кременчук-Хорол, в напрямку міста Хорола. В салоні автомобіля за пасажира був його батько ОСОБА_9. Автомобіль рухався із швидкістю близько 60 км./год. Дорожнє покриття було мокрим після дощу. Попереду нього із швидкістю 40-45 км./год. рухався автобус ЛАЗ і він вирішив його обігнати. Виконуючи маневр обгону, він виїхав на зустрічну смугу руху і побачив, що по зустрічній полосі йому назустріч рухався ще один автобус, на відстані приблизно 200 метрів. Вважаючи таку відстань безпечною для виконання обгону, він продовжив маневр, обігнав автобус та почав перестроюватися щоб зайняти свою смугу руху. В цей час він побачив, що попереду нього на відстані 10-20 метрів їде велосипедист в попутному напрямі та щоб уникнути наїзду на нього почав гальмувати. Автомобіль почало заносити, а потім розвернуло на 180 градусів і після цього відбувся наїзд на велосипедиста задньою стороною автомобіля.

В результаті зіткнення велосипед викинуло у кювет з правої сторони автодороги, а його автомобіль задньою частиною вдарився об опору лінії електропередач. В результаті пригоди велосипедист та його пасажир отримали різного ступеню тілесні ушкодження. Підсудний показав, що він розкаюється в скоєному та допомагав родині хлопчика матеріально, тобто надавав гроші на лікування близько 6 тис.гривень.

В порядку ст.,299 КПК України судом не досліджувались докази про обставини справи, які ніким не оспорюються.

Вислухавши показання підсудного, які є логічними та послідовними, такими, що відповідають матеріалам справи, суд вважає їх правдивими, а вину ОСОБА_1 доведеною.

Підсудний порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тому його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України за ознакою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання підсудному суд в якості обставини, що помякшує покарання, визнає щире каяття та сприяння в розслідування кримінальної справи.

Суд також враховує, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується як особа, вчинив необережний злочин, має на утриманні неповнолітню дитину, частково відшкодував завдану матеріальну шкоду, що самі потерпілі не наполягають на суворому покаранні підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

З урахуванням помякшуючих обставин суд вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбуття призначеного покарання з випробуванням відповідно до ст..75 КК України.

Суд вважає також можливим з урахуванням всіх помякшуючих обставин не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 299,323,324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.286 ч.2 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у 2 (два) роки .

Відповідно до ст.76 КК України зобов*язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд із місця проживання.

Стягти з ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Полтавській області 405 грн 65 коп за проведення автотехнічної експертизи.

Речовий доказ - велосипед синього кольору, що знаходиться на зберіганні в Семенівському РВ передати ОСОБА_1

Речовий доказ автомобіль НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1, анулювавши схоронну розписку (а.с.91).

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з часу його проголошення.

Головуючий-