АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-480-2007 Головуючий
у 1-й інстанції: Малюк Т.О.
Категорія: ст. 395 КК України Доповідач: Пустовар М. Л.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Миколаївської області

у складі:

головуючого Карпія
В.М. ,

судців Гулого
В.П., Пустовара М. Л.,

за участю прокурора Багірової
В.А.,

засудженого ОСОБА_1,

21
червня 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Вознесенського міськрайсуду Миколаївської області
від 16 квітня 2007 року, яким:

· ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець с.
Юріївна Тарутинського р-ну Одеської області, громадянин України, раніше судимий: 1). 30.07.1999 р. Саратським райсудом Одеської
області за ч.2 ст. 140 КК України (1960
р.) на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 2).
05.06.2001 р.
Шаргородським райсудом Вінницької області за ч.3
ст. 140, ч.3 ст. 229-6 КК України (I960 р.) на 5 років
позбавлення волі. Звільненого 16.01.2006 р. за відбуттям покарання; 3).
24.01.2007 р. Ленінським райсудом
м. Миколаєва за
ч.3 ст. 185 ЮС України на 4 роки
позбавлення волі;

·
засуджений за ст.
395 КК України до 4 місяців арешту.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання приєднано покарання
за вироком від 24.01.2007 р. і остаточно призначено до відбуття - 4 роки 4
місяці позбавлення волі.

За
вироком ОСОБА_1 визнано винуватим у тому,
що він на порушення постанови Арбузинського райсуду Миколаївської
області від 15.12.2005 p., якою

йому після звільнення з кримінально-виконавчої установи встановлено
адміністративний нагляд з обмеженнями строком на 24 місяці у вигляді: заборони
виходу за межі житла у період з 22-ї до 6-ї години наступного дня; заборони
перебувати у кафе, барах, ресторанах та інших місцях торгівлі спиртними
напоями; заборони виїзду за межі проживання без дозволу органів внутрішніх
справ, 12 вересня 2006 року самовільно
залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

В апеляції
засуджений просить пом'якшити призначене покарання. Посилається на стан свого
здоров'я.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого на
підтримку апеляції, думку прокурора про
залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів визнає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Оцінивши
перевірені докази, суд 1-ї інстанції
обґрунтовано прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєні
злочину, передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні особою місця
проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вирок у
частині доведеності вини та кваліфікації дій вчиненого апелянтом не оспорюється.

Що
стосується призначеного засудженому покарання,
то воно визначене у межах санкції
ст. 395 КК України, у
відповідності з вимогами ст. ст.
65-67 КК України, з урахуванням
суспільної небезпеки скоєного (злочин не великої тяжкості), обставин, що пом'якшують покарання (визнання вини та
щире каяття), обставини, обтяжуючої покарання - рецидиву злочинів.

ОСОБА_1
на момент вчинення злочину мав дві не зняті та непогашені судимості, що свідчить про його вперте небажання стати
на шлях виправлення.

Тому
рішення районного суду про необхідність обрання йому покарання у виді арешту та
на визначений строк колегія суддів визнає вірним і достатньо вмотивованим.

Колегія
суддів також зважає на те, що в період постановления оскаржуваного
апелянтом вироку, ОСОБА_1 вже відбував
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки за вироком від 24.01.2007
р.

Вірним є
рішення суду і про застосування до призначеного покарання ч.4 ст. 70 КК України, оскільки новий злочин засуджений вчинив до
скоєння злочину, за який від засуджений
вироком від 24.01.2007 р.

Проте, колегія суддів визнає помилковим застосування
судом за сукупністю злочинів, за які
ОСОБА_1 засуджений 24.01.2007 р. і 10.04.2007 p.,
принципу приєднання до призначеного покарання не
відбутого покарання за вироком від 24.01.2007 p.,
оскільки такий принцип
ст. 70 КК України не передбачено.

2

У даному разі слід було застосувати принцип поглинення менш суворого
покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань.

Відповідно
до того, вирок у частині призначеного
ОСОБА_1 покарання має бути змінений для приведення з вимогами чинного
законодавства.

Зважаючи
на обставини справи, незначну суспільну
небезпеку вчиненого злочину та пом'якшуючі покарання обставини, колегія суддів визнає можливим застосувати за
ч.4 ст. 70 КК України у відношенні
покарання ОСОБА_1 принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок
Вознесенського міськрайсуду Миколаївської області від 16 квітня 2007 року у
відношенні засудженого ОСОБА_1 у частині призначеного покарання змінити.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених
ст. 395 КК України за цим вироком,
та ч.3 ст. 185 КК України за
вироком Ленінського райсуду
м. Миколаєва від 24
січня 2007 року, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 4 років позбавлення
волі.

В іншій
частині вказаний вирок залишити без зміни.