Провадження № 1-кп/734/4/15 Справа № 734/3595/14-к
В И Р О К

іменем України

26 січня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець, Чернігівської області, кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000057 від 15 грудня 2014 року та угодою про визнання винуватості від 26 грудня 2014 року, які надійшли до суду від військової прокуратури Деснянського гарнізону по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, начальника електростанції ремонтної майстерні озброєння ремонтного взводу озброєння роти матеріально-технічного забезпечення указаної військової частини НОМЕР_1 , військове звання «молодший сержант» раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2014 року молодший сержант ОСОБА_4 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014 року та в той же день був направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №156 від 01 серпня 2014 року молодший сержант ОСОБА_4 був призначений на посаду начальника електростанції ремонтної майстерні озброєння ремонтного взводу озброєння роти матеріально-технічного забезпечення указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини. поставлений на всі види забезпечення. а також відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації. на особливий період.

Відповідно до наказу начальника 169-го Навчального центру від 11 серпня 2014 року №559ДСК з 12 серпня 2014 року військову частину НОМЕР_2 переведено на штат воєнного часу та їй присвоєно умовне найменування військова частина польова пошта НОМЕР_1 (далі за текстом військова частина НОМЕР_1 ).

Згідно з вимогами ст. ст. 17. 65 Конституції України. визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст. ст. 1, 2, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.

У відповідності до вимог ст. ст. 11,16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551- ХIV, молодший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом на час мобілізації, на особливий період, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високо/ культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У порушення вищевказаних вимог обвинувачуваний ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), 07 листопада 2014 року близько о 15 годині 00 хв. самовільно залишив територію указаної військової частини і повернувся до військової частини НОМЕР_1 29 листопада 2014 року, тобто обвинувачений ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

Своїми умисними діями, які виразилися в самовільному залишенні військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 КК України.

26 грудня 2014 року між виконуючим обов`язки військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 407 КК України, останній повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 407 КК України, сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 ..

Зміст даної угоди відповідає вимогам ст. 472 КК України. У ній, зокрема, зазначені сторони угоди, формулювання підозри, і її правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, обов`язки підозрюваного щодо співпраці з правоохоронними органами, в сприянні розслідуванню кримінального провадження. В угоді зазначено узгоджене покарання та наявна згода підозрюваного на його призначення, а також зазначено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання. Угода скріплена підписами сторін угоди.

Виконуючий обов`язки військового прокурора деснянського гарнізону ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Щодо можливості затвердження даної угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду.

Згідно з ч. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, шкода кримінальним правопорушенням не завдана, потерпілих по кримінальному провадженню не має, прокурор та підозрюваний добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам КПК України.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не буде мати для суду жодного доказового значення; мати захисника, в тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених Законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також з`ясовано у обвинуваченого, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, ОСОБА_4 розуміє суть обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим повністю, розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також, суд переконався, що угода укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покарання але з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину за ч. 2 ст. 407 КПК України, але із застосування ст. ст. 69, 60 КК України у вигляді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між виконуючим обов`язки військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним, і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 474-475 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 26 грудня 2014 року, про визнання винуватості, укладену між виконуючим обов`язки військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням покарання на гауптвахті відділу організації охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частинм 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому і прокурору вирок суду вручається негайно після його проголошення.

Суддя