Справа № 505/638/15-к Провадження 1-кп/505/128/2015р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2015 року Котовський міськрайсуд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/128/15, зареєстроване в ЄРДР 06.02.2015 року за № 0000547 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, військовозобов`язаного, працюючого електромеханіком ремонтно-ревізійної дільниці групи високовольтних випробувань Котовської дистанції електропостачання, раніше на судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 2 ст. 407 КК України
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 18 березня 2014 року, на виконання Указу виконуючого обов`язків Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до наказу № 19 від 18 березня 2014 солдата ОСОБА_5 було зараховано до списків особового складу вищезазначеного військового формування, що дислокується за адресою АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 , проходячи військову службу, діючи в порушення статутних вимог та зобов`язань, у період з 12 травня 2014 року по 24 травня 2014 року не з`явився вчасно на службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби кожен раз понад десять днів, але не більше місяця, проводячи час у вказаний період на власний розсуд за своїм постійним місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.407 КК України, - нез`явлення вчасно військовослужбовця на службу із відрядження без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинені повторно протягом року.
.Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор військової прокуратури Південного регіону України уклали угоду про визнання винуватості у відповідності вимог ст. 469, 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 407 КК України, а також, що підозрюваний ОСОБА_4 погоджується:
а) зробити заяву про беззастережне визнання своєї вини у діяннях, викладених в обвинувальному акті та дати покази в судовому засіданні;
б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших кримінальних правопорушень, в тому числі пов`язаних із ухиленням від військової служби військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, у виді 1 (одного) року позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого думку прокурора, виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення вчасно військовослужбовця на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, вчинені повторно протягом року, який є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони визнали винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 а саме щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення..
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 473, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між ОСОБА_4 та прокурором військової прокуратури Південного регіону України від 13.02.2015 року по кримінальному провадженню № 505/128/15-к.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі 1 (одного) року не скоїть нового правопорушення.
ОСОБА_4 роз`яснено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 476 КПК України, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Суддя-