Справа № 627/706/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальне провадження за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крите, Мукачівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

, у скоєнні злочину, передбаченого - ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

26.11.2013 на підставі акту про порушення правил користування електричною енергією для населення №02-00147 від 29.01.2011, електроенергія працівниками Краснокутського РВЕ була відключена шляхом демонтажу дротів з опори та до домоволодіння за зазначеною вище адресою не подається.

З огляду на цю обставину у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення майна електроенергії. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , керуючись корисливою метою, направленою на незаконне збагачення, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, на протязі часу з 26.11.2013 по 06.05.2015 щоночі накидав два дроти на мережу подачі електроенергії, а на ранок знімав, таким чином незаконно підключався до електроенергії.

Відповідно акту Краснокутського РВЕ АК «Харківобленерго» технічної перевірки розрахункових засобів обліку до 1 кВ побутового сектору від 06.05.2015 за №692 зафіксовано використання ОСОБА_4 електричної енергії в розмірі 1338 кіловаттгодин на загальну суму 383,66 грн..

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

26 травня 2015 року в даному кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Відповідно до даної угоди представник потерпілого та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 120 годин громадських робіт .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та представнику потерпілого.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Суд шляхом проведення опитування обвинуваченого та представника потерпілого переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди примирення, думку учасників процесу , суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин невеликої тяжкості, а саме: таємне викрадення чужого майна, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді громадських робіт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 26 травня 2015 року про примирення між Краснокутським РВЕ АК «Харківобленерго» в особі представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 00000154 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.05.2015 року покарання у вигляді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Контроль за виконанням вироку покласти на Краснокутський МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області.

Речові докази за провадженням залишити у володінні підприємства, згідно наданої розписки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1