Справа
№1-14б/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 липня 2007 року Знам"янський
міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Попової
Н.І.

при секретарі Зеленській
Т.В.

з участю прокурора Устянцева
С.В.

з участю захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Знам"янка кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженця м. Артемово Донецької області, українця, громадянина України, з
неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в
АДРЕСА_1 раніше не судимого, - в скоєнні злочину, передбаченого, ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження,
тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що
спричинило смерть потерпілого при наступних обставинах:

11.10.2006 року близько 21 год. 00 коп.,
ОСОБА_2, маючи намір на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне
тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило
смерть потерпілого, і реалізовуючи його, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, на території домоволодіння по АДРЕСА_2де в цей час знаходився
ОСОБА_3, на ґрунті неприязних відносин міжОСОБА_3 таОСОБА_2., останній
знаходячись на подвір'ї будинкуАДРЕСА_2 на неосвітленій ділянці, взяв штикову
лопату в руки і наніс не менше 10 ударів лопатою в різні частини тіла ОСОБА_3 В
результаті сукупно нанесених ударів ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 тілесні
ушкодження у вигляді: підоболонькових крововиливів головного мозку, множинних
переломів ребер, розриву легенів з внутрішньо-плевральним крововиливом,
розривами печінки, з внутрішньо брюшним крововиливом, множинними сливними
кровопідтіками в області голови, тулуба, кінцівок, саднами на кінцівках в
області голови. Згідно висновку CMC №166 від
24.11.2006 року нанесені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких, як
небезпечних для життя в момент спричинення і які привели до смерті потерпілого.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
винним себе в інкримінованому йому злочині визнав повністю і пояснив суду, що у
нього є мати ОСОБА_4, яка співмешкає з ОСОБА_5 ОСОБА_5 постійно ображав його
матір і він хотів помститися своєму вітчиму за неї. яку колись ОСОБА_5 під час
сварки вдарив ножем. 11.10.2006 року він
разом з матір'ю та вітчимом ОСОБА_5 пішли в гості до ОСОБА_3, де вони весь
вечір розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_5 сказав йому щоб він
йшов додому, так як вже досить пити, на що ОСОБА_2 образився і вийшов на двір
де знайшов штикову лопату з дерев'яною рукояткою. Після чого ОСОБА_2 вирішив
побити вітчима за завдану йому образу та за те, що він ображав його матір.
Приблизно

2

одну
годину він стояв
біля будинку і чекав поки з дому вийде вітчим. Через деякий час двері відкрились і з будинку
вийшов чоловік схожий на його вітчима ОСОБА_5, а так як на вулиці було темно,
то ОСОБА_2його добре не розглянув і вирішив що це був його вітчим, і ОСОБА_2
його відразу ударив в область голови від чого чоловік одразу впав на землю, і
після цього ОСОБА_2 почав наносити йому багаточисельні удари лопатою. Його
зупинила мати, яка вийшла на вулицю і побачила, що він наносить тілесні
ушкодження чоловіку, а саме, як ОСОБА_2 пізніше зрозумів, ОСОБА_3, а не ОСОБА_5

Крім повного визнання своєї вини підсуднимОСОБА_2. його
вина в повному об'ємі пред'явленого йому обвинувачення встановлена судом і
підтверджується показаннями потерпілої, свідків, а також матеріалами
кримінальної справи дослідженими судом в судовому засіданні.

Згідно протоколу допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 54-55,
56-57), які на досудовому слідстві пояснили, що 11.10.2006 року вони разом
зОСОБА_2. ввечері пішли до ОСОБА_3
в гості, де вони повечеряли, а потім почали розпивати спиртні напої.
ОСОБА_2 просив ОСОБА_3 наливати йому більше горілки, на що ОСОБА_3 йому
відмовив, а ОСОБА_5 сказав ОСОБА_2, що йому вже досить вживати горілку і щоб
він йшов додому. Потім ОСОБА_2 почав сваритися зОСОБА_3 за те, що він не
дозволяє йому пити горілку. Через деякий час ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 вийшли
на вулицю. ОСОБА_4 залишилась в домі, а
ОСОБА_5 пішов додому, а на подвір'ї залишились ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Після того,
як ОСОБА_5 відійшов від дому він побачив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з ним не йдуть
і він повернувся назад забрати їх, де побачив, що на подвір'ї ОСОБА_3 лежить на
дивані, який стояв на дворі і тримався за обличчя, так як у нього йшла кров, і
поряд з ним стояв ОСОБА_2, який в руках тримав лопату. Побачивши це, ОСОБА_5
запитав уОСОБА_2, що трапилось, на що він йому відповів, що ОСОБА_3 не дає йому
горілки, після чого ОСОБА_5 забрав лопату уОСОБА_2, і допоміг ОСОБА_3, поклав
його на диван щоб зупинити кровотечу. В цей час з дому вийшла ОСОБА_4 , яка все
це бачила з вікна дому, а ОСОБА_2 в цей час знову взявши лопату в руки підійшов
до ОСОБА_3, і залізною частиною вдарив ОСОБА_3 два рази по тулубу, після чого
ОСОБА_5 забрав лопату уОСОБА_2, а ОСОБА_4 почала його заспокоювати, після чого
вони пішли додому.

Згідно висновка судово-медичної експертизи №166 від
24.11.2006 року (а.с. 62-64) нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_3 відносяться до
категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення і які привели
до смерті потерпілого.

З акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи №54
від 14.02.2007 року (а.с. 112-115) видно, що ОСОБА_2, знаходив в період часу,
що відноситься до інкримінованого йому діяння і в даний час знаходить психічний
розлад у вигляді органічного ураження головного мозку з помірними конгтивними
розладами в судорожними припадками в анамнезі. По своєму психічному стану в той
період часу випробовуваний не міг повною мірою віддавати собі звіт в своїх діях
(бездіяльності) і керувати ними. У даний час випробовуваний так само не міг
повною мірою віддавати собі звіт у своїх діях і бездіяльності. ДоОСОБА_2 можуть
бути застосовані примусові заходи медичного характеру згідно ч,2 ст.20 КК України.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності всі
докази по справі, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_2 винен в
нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть
потерпілого, а тому ці його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.

Враховуючи те, що згідно акта стаціонарної
судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_2 визнаний обмежено осудним, а також
враховуючи особу підсудного, характер і тяжкість захворювання, те, що згідно
висновку судово-психіатричної експертизи у підсудного виявлено психічний розлад
у вигляді органічного ураження головного мозку з

3

помірними конгтивними розладами і судорожними припадками
в анамнезі і по своєму психічному стану в період часу, що відноситься до
інкримінованого йому діяння, ОСОБА_2 не міг повною мірою віддавати собі звіт в
своїх діях (бездіяльності) і керувати ними, а також те, що підсудний вчинив
тяжкий злочин з посяганням на життя внаслідок чого наступила смерть
потерпілого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі
на строк від семи до десяти років, відношення підсудного до скоєного злочину,
суд вважає за можливе, з урахуванням думки прокурора, який вважав за необхідне
застосувати до підсудного примусові заходи медичного характеру, застосувати
доОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до
психіатричного закладу з суворим наглядом.
Керуючись ч.2 ст.20, ч.1 ст.94 КК України, ст.420-421, 424 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до ОСОБА_2 примусові заходи медичного
характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Міру запобіжного заходу відносноОСОБА_2 залишити колишню
- тримання під вартою.

Речові докази: два уламки дерев'яної палиці, які
знаходяться на зберіганні в камері схову Знам"янського МРВ УМВС України в
Кіровоградській області - знищити.

На постанову протягом 7-ми діб з дня її винесення може
бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області.