Провадження №1-кп/389/35/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000156 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянин України, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за наступних обставин.

27.01.15, приблизно о 09.00 год., ОСОБА_6 знаходився у будинку, належному ОСОБА_7 , розташованому за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_6 таємно викрав належні ОСОБА_4 гроші в сумі 200 грн., які знаходилися у кухні вказаного домоволодіння. Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 200 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Крім того, 28.01.15, приблизно о 09.00 год., ОСОБА_6 знаходився на території домоволодіння, належного ОСОБА_7 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою у ОСОБА_6 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_6 таємно повторно викрав належні ОСОБА_4 гроші в сумі 200 грн., які знаходилися у дитячій колясці, розташованій на території двору вказаного домоволодіння.

Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 200 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Угодою про примирення від 09.02.2015 року сторони погодили покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт на строк до 120 годин; за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі; на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, пов`язаних з призначенням зазначеного покарання, передбачених п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України. А саме: на період іспитового строку покласти на ОСОБА_8 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, показав, що скоїв злочини за обставин, вказаних в обвинувальному акті, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання.

Стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Потерпіла ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання просила затвердити угоду про примирення від 09 лютого 2015 року та призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

Суд, переконавшись, що сторони примирилися і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинувачуваним виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення від 09 лютого 2015 року, визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому згідно ст. 70 КК України, узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років обмеження волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 роки.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення від 09 лютого 2015 року, укладену у кримінальному провадженні №1-кп/389/35/15 (єдиний унікальний номер 389/474/15-К), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000156, між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання

за ч. 1 ст. 185 КК у виді громадських робіт строком на 120 годин;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності зі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 , на період іспитового строку обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції і періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1