.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2014 року м. Мукачево Справа №303/562/15-к
1- кп/303/104/15
номер рядка стат. звіту 2
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ;
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченої ОСОБА_4 ;
потерпілої ОСОБА_5 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2014 року за №0003581 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, мати трьох дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою ст. 125 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
24 листопада 2014 року о 19 годині 30 хв., обвинувачена ОСОБА_4 , знаходячись поблизу магазину «Беатріса» за адресою: м. Мукачево вул. Закарпатська, 2, на ґрунті виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, нанесла потерпілій ОСОБА_5 в область обличчя декілька ударів рукою затиснутою в кулак.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: тотального синця у лівій орбітальній області, на фоні якого під нижньою повікою виявлено 2 подряпини, травматичного набряку м`яких тканин у правій тім`яній ділянці, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 05.01.2015 №8/2015 відносяться до групи легких тілесних ушкодження, як такі, що виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму удару, чим можуть бути затиснуті в кулак руки сторонньої людини.
Обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 125 Кримінального кодексу України визнала, зазначивши, що 24.11.2014 року приблизно о 19 годині 30 хвилин біля магазину «Беатриса» в м. Мукачево нанесла потерпілій два удари в область обличчя. Такі її дії були зумовлені неправомірною поведінкою потерпілої щодо схиляння її неповнолітнього сина, який є інвалідом другої групи з дитинства, до вживання наркотичних речовин, що дуже її обурило. Про вчинене не шкодує.
В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 показала, що 24 листопада 2014 року обвинувачена біля магазину «Беартіса» в м. Мукачево нанесла їй в обличчя декілька ударів рукою. Причину такої поведінки обвинуваченої пояснити не може, оскільки вона жодних протиправних дій по відношенню до обвинуваченої та її сина не вчиняла.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченої та потерпілої, а також дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченої.
Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми по справі та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за частиною першою ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем свого проживання характеризуються позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, а також неповнолітнього сина інваліда другої групи з дитинства, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім видом покарання, для виправлення обвинуваченої та попередження з її боку скоєння нових злочинів, буде покарання у виді штрафу.
Інші альтернативні види покарання, передбачені санкцією частини першої ст. 125 Кримінального кодексу України застосуванню у даному випадку не підлягають, з огляду на перебування обвинуваченої у декретній відпустці по догляду за дитиною, а також фактичним знаходженням на її утриманні двох малолітніх дітей віком три та дванадцять років та одного неповнолітнього сина - інваліда другої групи з дитинства, які потребують постійного догляду та турботи з боку матері.
Арешт на майно обвинуваченої не накладався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 373 - 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
ЗАСУДИВ:
1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
2. Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
3. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
4. Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Головуючий ОСОБА_1