Справа № 642/567/15-к
Провадження № 1кп/642/170/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фергана, Республіки Узбекистан, татарина, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 08.04.2014 р. Соломенським районним судом м. Києва за ст. 186 ч.2 до 5 р. 6 міс. позбавлення волі, 24.06.2014 р. Жовтневим районним судом м. Харкова згідно закону України "Про амністію" від 08.04.2014 р. скорочено частину покарання на 1/2,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
16.01.2014 р. близько о 19 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 побачив у ОСОБА_5 золоті вироби на шиї і на руці, а також мобільний телефон "Нокіа С503" у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 зірвав рукою золотий браслет з руки ОСОБА_5 , вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 4059 від 24.12.2014 р. - 2207 грн. 06 коп., після чого зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок, вартістю - 4988 грн. 76 коп. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел проник в карман брюк потерпілої ОСОБА_5 і звідти дістав мобільний телефон "Нокіа С503", вартістю - 308 грн., після чого з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення. У судовому засіданні обвинувачений в пред`явленому йому обвинуваченні винним себе визнав повністю, щиро покаявся, підтвердивши вищевикладене, пояснивши, що скоїв кримінальне правопорушення через перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Крім викладеного, винність ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими зібраними у провадженні доказами.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому позбавлення права на апеляційний порядок недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою обвинуваченого не досліджував докази вини обвинуваченого стосовно фактичних обставин справи, так як показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, а обмежився допитом ОСОБА_4 та вивченням документів, що характеризують його особу.

Приймаючи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини відкритого заволодіння чужим майном, суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого доказано повністю та кваліфікує його дії, що виразилися у відкритому заволодінні чужим майном за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинений повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого в силу ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, є скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем відбування покарання характеризується незадовільно, тяжких наслідків від злочину не настало, заподіянні матеріальні збитки, потерпілою заявлено цивільний позов.

Потерпілою ОСОБА_5 у справі заявлено цивільний позов на загальну суму 21.100 грн. Враховуючи положення ст. ст. 3, 174 ЦПК України, а також позицію обвинуваченого який позов визнав повністю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному об`ємі.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, визнання обвинуваченим своєї вини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання в межах санкції інкримінованої статті із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України.

Доля речових доказів по справі вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 Кримінального кодексу України, призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 року 6 місяців позбавлення волі, та ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.06.2014 р. якою ОСОБА_4 скорочено на половину не відбуту частину строку покарання у виді позбавлення волі, що визначене вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2014 р. шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 15 січня 2014 року.

Міру запобіжного заходу залишити попередню у виді тримання під вартою в умовах СІЗО м. Харкова.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 21.100 (двадцять одну тисячу сто) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у справі в сумі 293 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії вироку. Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано не доцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Головуючий: