Справа №460/2084/15-к
Провадження №1кп-460/401/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.07.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), військове звання молодший сержант, раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,-
обвинувачений ОСОБА_5 , який з 21.05.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та перебував на посаді командира відділення 2 зенітно-ракетного взводу 5 зенітно-ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , після повернення з відпустки, в денний час 03 жовтня 2014 року, з метою ухилення від військової служби, без належного дозволу командира військової частини самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 , де знаходиться по даний час, ухиляючись від проходження військової служби за мобілізацією. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.408 ч.1 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.408 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_5 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову за мобілізацією він проживав з батьками та старшим братом, які являються інвалідами 3 групи, працював охоронником. Після призову за мобілізацією він став проходити військову службу у військовій частині в АДРЕСА_2 . Після місяця підготовки він був направлений для проходження служби в зону антитерористичної операції в Луганську область, де знаходився до 17 вересня 2014 року. Після проведеної ротації йому було надано відпустку. Під час перебування у відпустці його мати ОСОБА_6 захворіла і він доглядав за нею, через що протермінував відпустку на кілька днів. Коли він приїхав у військову частину, то звернувся до заступника командира з проханням звільнити його на деякий час від служби по сімейних обставинах, але йому було відмовлено. Після того він самовільно залишив військову частину і поїхав додому, з наміром ухилитися від проходження від військової служби, де доглядав за хворими батьками, допомогав по господарству, в травні 2015 року одружився, його дружина перебуває на сьомому місяці вагітності. Наміру повертатися служити він не має, просить суворо його не наказувати.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість в інкримінованому злочині стверджується наступними доказами по справі.
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №113 від 21.05.2014 року про зарахування військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження військової служби, з 21 травня 2014 року до списків особового складу частини, на всі види забезпечення з призначенням на відповідну посаду. /а.к.п.20/
Письмовим повідомленням командира військової частини польова почта НОМЕР_1 від 06.11.2014 року про виявлення відсутності на службі з 03 жовтня 2014 року військовослужбовця сержанта ОСОБА_5 /а.к.п.3/
Довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_1 №1618 від 06.02.2015 року про самовільне залишення військової служби з 03.10.2014 року військовослужбовцем ОСОБА_5 , який по даний час не повернувся. /а.к.п.4/
Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 в дезертирстві, а саме в самовільному залишенні місця служби та військової частини, та в подальшому нез`явленні на військову службу, з метою ухилення від військової служби, і його дії за ч.1 ст.408 КК України кваліфіковано правильно.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, проживає з батьками та братом, які являються інвалідами третьої групи, дружина обвинуваченого перебуває в стані вагітності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, а також участь в проведенні антитерористичної операції. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та особи обвинуваченого, встановлених обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини статті доведеного злочину, із застосуванням ст.62 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, та обрати покарання за ст.408 ч.1 КК України у виді 02 /два/ роки позбавлення волі.
На підставі ст.62 КК України замінити засудженому ОСОБА_5 призначене покарання у виді 02 роки позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на 2 /два/ роки.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбуття покарання по даному вироку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: