Справа №1-72/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року

Маловисківський
районний суд Кіровоградської області у складі :

головуючого
- судді БЕРЕЗІЯ Ю.А.,

при секретарі КРАСНІЙ Г.Г,

з участю
прокурора АМЕЛЬОХІНА В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Мала Виска справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження , уродженця міста Новокузнецьк
Кемеровської області Російської Федерації, росіянина, громадянина України,
з вищою освітою освітою , одруженого , приватного підприємця , проживає в
АДРЕСА_1несудимого, у скоєнні злочину за ч.2 ст. 172 КК України,

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 ,
працюючи приватним підприємцем та використовуючи найману працю , в період з 1
вересня 2005 року по 31 грудня 2006 року в смт.Смоліне Маловисківського району
Кіровоградської області , вчинив грубі порушення законодавства про працю
відносно найманих працівників , а також ті самі дії щодо жінки , яка має двох
дітей віком до чотирнадцяти років при наступних обставинах .

В період
з 1 вересня 2005 року по 31 грудня 2006 року ОСОБА_1 прийняв на посаду бухгалтера потерпілу ОСОБА_2, яка має
двох дітей віком до чотирнадцяти років.

В
порушення статей 21 , 48 , 83 , 116 КзпП України , ОСОБА_1 не оформив
працівникові трудову книжку , при звільненні з роботи не нарахував компенсацію
за невикористані дні щорічної відпустки та не провів виплату коштів в сумі 2000
гривень , які належать їй за виконання трудових функцій , допустивши грубі
порушення діючого законодавства про працю.

У
вересні 2006 року ОСОБА_1
прийняв на роботу різноробочим потерпілого ОСОБА_3.

В
порушення статей 21 , 48 , 95 , 115 КзпП України , ОСОБА_1 не оформив
працівникові трудову книжку та не уклав у встановленій формі трудовий договір ,
нерегулярно проводив виплату заробітної плати в розмірі 250 гривень в місяць ,
що значно нижче розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом .

Крім
того , ОСОБА_1 не провів
відрахування із заробітної плати працівника до Пенсійного фонду України кошти в
сумі 46 гривень 50 копійок , Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності кошти в сумі 11 гривень 64 копійки, Фонду соціального
страхування на випадок безробіття кошти в сумі 11 гривень 64 копійки та податок
з доходу фізичних осіб у розмірі 156 гривень , допустивши грубі порушення
законодавства про працю.

В жовтні 2006
року ОСОБА_1 прийняв
на роботу електрослюсарем потерпілого

ОСОБА_4.

В
порушення статей 48 , 95 , 115 КзпП України , ОСОБА_1 не оформив належним чином працівникові трудову книжку ,
нерегулярно проводив виплату заробітної плати у розмірі 100 гривень, що значно
нижче розміру мінімальної заробітної плати , встановленого законом, допустивши
грубі порушення законодавства про працю .

В
листопаді 2006 року ОСОБА_1
прийняв на роботу різноробочим потерпілого ОСОБА_5.

В
порушення статей 21 , 48 , 95 , 115 КзпП України , ОСОБА_1 не оформив з
працівником трудовий договір та трудову книжку , нерегулярно проводив виплату
заробітної плати в 200 гривень на місяць , що значно нижче розміру мінімальної
заробітної плати, встановленого законом .

Крім
того , ОСОБА_1 не провів
відрахування із заробітної плати працівника до Пенсійного фонду України коштів
в сумі 31 гривня 50 копійок , до Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності - 7 гривень 88 копійок , податку з доходів фізичних осіб
в сумі 203 гривні 29 копійок, допустивши грубі порушення законодавства про
працю.

В
листопаді 2006 року ОСОБА_1
прийняв на роботу різноробочим потерпілого ОСОБА_6.

В
порушення статей 21 , 83 , 95 , 115 КзпП України , ОСОБА_1 не оформив з
працівником трудовий договір та трудову книжку, нерегулярно проводив виплату
заробітної плати в 350 гривень на місяць , що значно нижче розміру мінімальної
заробітної плати , встановленого законом.

Крім
того , ОСОБА_1 не провів
відрахування із заробітної плати працівника до Пенсійного фонду України у
розмірі 7 гривень 50 копійок , до Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності - 1 гривню 88 копійок , до Фонду соціального страхування
на випадок безробіття - 1 гривню 88 копійок та податок з доходів фізичних осіб
в сумі 47 гривень 29 копійок, допустивши грубі порушення законодавства про
працю.

В грудні
2006 року ОСОБА_1 прийняв
на роботу різноробочим потерпілого ОСОБА_7.

В
порушення статей 21 , 83 , 95 , 115 КзпП України , ОСОБА_1 не оформив з
працівником трудовий договір та трудову книжку , нерегулярно проводив виплату
заробітної плати в 200 гривень на місяць , що значно нижче розміру мінімальної
заробітної плати , встановленого законом.

Крім
того , ОСОБА_1 не провів
відрахування із заробітної плати працівника до Пенсійного фонду України в сумі
24 гривні , до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 6 гривень , до Фонду соціального страхування на випадок безробіття - 6
гривень та податок з доходів фізичних осіб в сумі 156 гривень , допустивши
грубі порушення законодавства про працю .

Внаслідок
злочинних дій ОСОБА_1 потерпілими
недоотримана заробітна плату у розмірах : ОСОБА_7 - 408 гривень , ОСОБА_4 - 470
гривень 45 копійок , ОСОБА_5 - 574 гривні 45 копійок , ОСОБА_3 - 457 гривень 35
копійок та ОСОБА_2 - 2000 гривень .

Підсудний ОСОБА_1 свою винність у
пред'явленому обвинуваченні не визнав , пояснивши , що потерпіла ОСОБА_2
доводиться йому невісткою і частину грошей , які він заробляв , ділив між
членами сім'ї ; підприємство перебуває в тяжкому матеріальному стані,

існує
заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі близько десяти тисяч гривень
; частину коштів від отриманої пенсії він витрачав на підприємство , тому
дійсно допускались певні порушення ; потерпілий ОСОБА_3 працював неповний
робочий день , тому його заробітна плата , в сукупності, складала не менше
встановленої мінімальної заробітної плати ; потерпілий ОСОБА_6 сам не бажав
оформляти трудовий договір , а з іншими працівниками траплялись випадки , коли
після укладення трудового договору вони не виходили на роботу , а податки на
заробітну плату він ( підсудний) зобов'язаний сплачувати наперед ; працівникові
ОСОБА_4 він дійсно інколи затримував виплату заробітної плати ; ОСОБА_5
прийнятий на роботу з неповним робочим часом ; ОСОБА_6 працював лише один
місяць , а ОСОБА_7 - вживає спиртні напої і може один день працювати , а потім
- не вийти на роботу ; всі працівники .отримували заробітну плату з розрахунку
відпрацьованого часу.

Винуватість
підсудного у скоєнні злочину підтверджується наступними доказами :

актом
перевірки державним інспектором праці додержання законодавства про працю
приватним підприємцем ОСОБА_1 від 19 лютого 2007 року , відповідно якого на час
проведення перевірки з одинадцяти працюючих найманих осіб трудовий договір
оформлено лише з п'ятьма особами ; встановлено порушення ст.95 КзпП України
щодо оплати праці у вигляді виплати заробітної плати працівникам у розмірі
нижчому , ніж мінімальна заробітна плата, передбачена чинним законодавством ;
виявлено порушення законодавства про працю у вигляді надання щорічної відпустки
тривалістю менше , а ніж передбачена діючим законодавством ; виявлено порушення
строків та порядку виплати працівникам заробітної плати ; виявлено виплату
нелегальної заробітної плати без перерахування обов'язкових платежів на
заробітну плату у відповідні Фонди (а.с.15-16);

відомостями
отримання заробітної плати (а.с.24-49);

відомостями
відпрацьованого часу працівниками (а.с.50-55 );

довідкою
Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції про надання звіту
ОСОБА_1 протягом 2006 року за найманих працівників у кількості п'яти осіб
(а.с.58 )

листом
Маловисківського районного центру зайнятості про перерахування ОСОБА_1 внесків
на випадок безробіття (а.с.59);

листом
управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської
області про те , що в 2006 році ОСОБА_1
прозвітував за найманих працівників у кількості п'ять осіб ( а.с.60);

копією
трудової книжки працівника ОСОБА_6 , з якої вбачається про те , що ОСОБА_1 належним чином
не здійснив відповідний запис працівникові в трудову книжку про укладення
трудового договору (а.с.62);

копією
свідоцтв про народження неповнолітніх дітей : ОСОБА_2та ОСОБА_8(а.с.63-64);

протоколами
допиту потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9, з яких
вбачається наявність порушень законодавства про працю при прийнятті на роботу
та виплату заробітної плати ( а.с.66, 68-69, 71 ,73 ,75-76, 78-79, 80);

довідкою
державного реєстратора про те , що ОСОБА_1
зареєстрований фізичною особою-підприємцем з 17 вересня 2004 року (а.с.86).

Наведені
докази є допустимими і послідовними , не суперечать один одному , тому суд
приймає наведені докази в основу обвинувального вироку .

Суд не приймає
до уваги показання підсудного ОСОБА_1
як доказ по справі в частині відсутності вини у скоєному , з посиланням на
те , що потерпіла ОСОБА_2 є його родичем
, а трудові
договори не оформлялись
за бажаннями працівників
та за

недисциплінованістю працівників,
враховуючи, що ці обставини
не впливають на кваліфікацію вчиненого.

Дії
підсудного невірно кваліфіковано лише за ч.2 ст.172 КК України , як грубі
порушення законодавства про працю щодо матері, яка має дитину віком до 14 років
.

Як
свідчать зібрані по справі докази , злочин за ч.2 ст.172 КК України вчинено
лише щодо потерпілої ОСОБА_2 .

По
відношенню до інших потерпілих , дії ОСОБА_1
слід кваліфікувати за ч.1 ст.172 КК України , у зв'язку з відсутністю
кваліфікаційних ознак злочину за ч.2 ст.172 КК України.

Таким
чином, суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_1
відносно потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.1
ст.172 КК України, як грубі порушення законодавства про працю , враховуючи
обмеження трудових прав значної кількості громадян , тривалості порушень ,
ненадання передбачених законом пільг та компенсацій, на які мають право
потерпілі працівники .

Щодо
потерпілої ОСОБА_2, суд кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст.172 КК України, як
грубі порушення законодавства про працю щодо матері , яка має дітей віком до
чотирнадцяти років.

Призначаючи
покарання суд враховує : ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Злочини
за ч.1 ст.172 та ч.2 ст.172 КК України віднесено законом до злочинів невеликої
тяжкості.

Підсудний
ОСОБА_1 до кримінальної
відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, працює ,
займається підприємницькою діяльністю, яка є основним джерелом доходу сім'ї.

Тому,
покарання у вигляді штрафу є справедливим, необхідним і достатнім для
виправлення підсудного та попередження нових злочинів .

Визначаючи
міру покарання, суд враховує майновий стан підсудного , а також обставинами ,
що пом'якшують покарання - щире каяття та відсутність тяжких наслідків від
злочину.

Обставини, які
обтяжують покарання судом не встановлені.

Визначаючи
остаточне покарання за сукупністю злочинів слід керуватись правилом поглинання
менш суворого покарання більш суворим , враховуючи особу підсудного , який
вперше притягується до кримінальної відповідальності , відсутність тяжких
наслідків та обставин, які обтяжують покарання .

Речові докази
залишити у справі.

Керуючись
ст.ст.323 ,324 КПК України ,

засудив:

ОСОБА_1- визнати винним
за ч.1 ст. 172 та ч.2 ст. 172 КК України і
призначити покарання :

за ч. 1 ст. 172 КК України -
680 гривень штрафу ; за ч.2 ст.172 КК України - 1360 гривень штрафу .

На
підставі ч.1 ст.70 КК України , шляхом поглинання менш суворого покарання більш
суворим , засудженому призначити остаточне покарання у вигляді 1360 гривень
штрафу.

Запобіжний захід
залишити попередній -" підписку про невиїзд " .

Речові
докази , бухгалтерські документи приватного підприємця ОСОБА_1 , залишити у
справі.

На вирок може
бути подана апеляція протягом 15 діб .