Справа №1-2/2002 24.03.2014 24.03.2014 24.07.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
про повернення заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами

24 березня 2014 року суддя апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:
Вироком судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 02.12.2002 року ОСОБА_2 засуджений за ст.93 п.п. «а», «в», «з», «е», «і»; ст. 17 ч.2 ст.93 п.п. «ж», «з»; ст.69; ст. 142 ч.3, ст.42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Засуджений ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду Миколаївської області з заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами.
В заяві засуджений ОСОБА_2 вважав, що він засуджений за ст.93 п.п. «а», «с» КК України 1960 року безпідставно. Зазначав, що вказаний злочин вчинив не він, а його брат ОСОБА_3 . Вказував, що він добровільно взяв вину брата на себе. Посилався на те, що висновки суду щодо доведеності його вини у скоєні вказаного злочину суперечать встановленим обставинам по справі, зокрема показанням потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Також вважав, що він незаконно засуджений за скоєння нападу на ОСОБА_6 . Вказував, що вирок в цій частині ухвалений на підставі неправильного висновку судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи. На думку засудженого, суд належним чином не перевірив вказані докази та не надав їм належної оцінки. Посилався і на те, що лікарем, яка встановлювала факт смерті ОСОБА_6 сфальсифікувала докази по справі шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей в документ, на підставі якого в подальшому проведено
Провадження № 11-0/784/1/14 Доповідач: ОСОБА_1
судово-медичну експертизу. Просив скасувати вирок в частині його засудження за ст. 93 п.п. «а», «в», «з», «е» КК України 1960 року, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Ухвалою від 20.02.2014 року заява засудженого ОСОБА_2 залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 462 КПК України з наданням строку для приведення її у відповідність з вимогами вказаної статті.
Вимоги ухвали скаржником не виконано.
Так, в доповнені до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 фактично посилається на ті ж обставини, що й в заяві.
Ніяких конкретних нововиявлених обставин, що відповідно до ст. 462 КПК України могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, ОСОБА_2 не навів.
В доповненні до заяви засудженим ОСОБА_2 також не надано суду будь-яких доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин. Всі докази, на які посилається засуджений, були досліджені судом під час розгляду справи та їм дана відповідна оцінка.
Вирок суду був перевірений в касаційному порядку та ухвалою Верховного суду України від 17.04.2003 року з вироку виключено вказівку суду про вчинення ОСОБА_2 умисного вбивства ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і іншою особою та кваліфікацію його дій за п. «і» ст.93 КК України 1960 року та ухвалено вважати його засудженим за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 93 п.п. «а», «в», «з», «е», ст. 17 ч.2 ст.93 п.п. «ж», «з», 69, 142 ч.3 КК України 1960 року ст. 189 ч.4, 263 ч.1,2 КК України 2001 до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Те, що засуджений висловлює свою позицію та незгоду з прийнятим рішенням суду, не може бути визнано нововиявленою обставиною для перегляду судового рішення.
Посилання ОСОБА_2 на те, що хоча обставини, на які він посилається, били відомі йому, однак про такі обставини не знав суд, не свідчить про наявність нововиявлених обставин.
Так, зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 462 КПК слідує, що у випадку, коли про обставину було відомо особі, яка звертається з заявою, така обставина не може вважатись нововиявленою. Тобто, зазначена норма закону вказує, що визнання обставини нововиявленою, про неї мав не знати не тільки суд, а й особа яка звертається з заявою про перегляд рішення.
Крім того, те, що ОСОБА_2 під час досудового слідства визнав вину у скоєні злочинів, та, як він вказує, обмовив себе, не може свідчити про невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 дослідивши всі докази в їх сукупності, а не лише на підставі його визнавальних показань.
У відповідності до ч. 3 ст. 464 КПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно вимог ст. 462 КПК України , застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України - вона повертається заявникові.

Оскільки ОСОБА_2 не усунув недоліки заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, вона підлягає поверненню.

Керуючись ст. 464 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 02.12.2002 року, яким ОСОБА_2 засуджений за ст.93 п.п. «а», «в», «з», «е», «і»; ст. 17 ч.2 ст.93 п.п. «ж», «з»; ст.69; ст. 142 ч.3, ст.42 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна повернути заявнику.
Копію ухвали надіслати ОСОБА_2 разом із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту винесення і може бути оскаржена безпосереднього до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту отримання її копії.

Суддя апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_1