Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1- 519/2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Балійчука Р.І.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням яртима віталія васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селище Жденієве Воловецького району Закарпатської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працює, зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, тимчасово проживав : ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий ;

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

28.06.2009 року о 10 годині ОСОБА_2 за місцем свого тимчасового проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю поблизу сторонніх осіб та господаря, таємно викрав наступні речі: грошові кошти в сумі 90 тисяч гривень, ноутбук марки «Asus F3 Ke» вартістю 4 тисячі гривень, флеш пам'ять USB 2 Gb вартістю 118 грн. 33 коп., акустична система А4 Tech AS-6 вартістю 208 грн. 34 коп., маніпулятор «mouse» SVEN RX 4300 Laser вартістю 110 грн.83 коп., мобільний телефон марки «Нокіа 2112» вартістю 495 гривень, R-UIM32K картку серійний номер 800100233 вартістю 26 грн. 70 коп., які належать громадянину ОСОБА_3, заподіявши йому значну матеріальну шкоду у великих розмірах на загальну суму 94 тисячі 959 гривень 20 копійок. Після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю та пояснив, що деякий час працював різноробочим на новобудовах в смт. Чабани Кмєво-Святошинського району Київської області. Під час роботи на одному з обєктів познайомився та потоваришував з ОСОБА_3, який запросив його працювати разом з ним на ландшафтних роботах. Підсудний погодився, розпочав працювати з ОСОБА_3 та проживав разом з ним АДРЕСА_1. 28.06.2010 року він був у квартирі № 30, де проживав разом з ОСОБА_3 по вул. Озерна 4 в с. Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області, прибираючи в кімнаті та витираючи пил, побачив там пять пачок грошей перемотаних смужками (дві пачки купюрами по 200 гривень, три пачки купюрами по 50 гривень). Сергія в той момент не було, він поїхав до Чернігівської області. У підсудного виник умисел на крадіжку даних грошей, щоб в подальшому розпорядитись ними на власний розсуд. Скориставшись відсутністю власника, скоїв крадіжку даних грошей. Після цього пішов на зупинку с. Новосілки, зупинив таксі та поїхав на ньому за 5 000 гривень до м. Донецьк, щоб відпочити. В Донецьку найняв квартиру по вул. Рози Люксембург за 2500 гривень, де прожив близько 3 тижнів. Потім поїхав у м. Старобельськ Луганської області, там теж відпочивав, найняв квартиру за 1800 гривень, де прожив близько трьох тижнів. Після цього поїхав у м. Львів, де теж найняв квартиру та прожив приблизно 1,5 місяці. Коли був у Львові телефонував батькам, які повідомили, що до них приїздив ОСОБА_3 з працівниками міліції та його розшукували. Після м. Львова вирішив поїхати в м. Харків, де найняв квартиру та прожив близько тижня. Потім поїхав до своєї дівчини в с. Зайдаровка Луганської області, де прожив приблизно 1 місяць, після чого поїхав до м. Харків і знаходився там. В кінці грудня 2009 року повернувся до місця проживання в Закарпатській області. Гроші викрав, бо тривалий час не отримував заробітної плати. 10 тисяч гривень з викраденого перевів додому на навчання сестри. Відшкодував потерпілому ОСОБА_3 1500 гривень завданої шкоди.

У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі. На досудовому слідстві стверджував, що викрав 55 тисяч гривень, щоб помякшити покарання.

Крім повного визнання підсудним своєї вини у вчиненому злочині, його винність підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що займається ландшафтними роботами на новобудовах в Київській області. З 27.04.2009 року проживав на ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з ОСОБА_2, з яким познайомився в 2008 році під час спільної роботи на одному з обєктів в Київській області та покликав до себе на роботу.

26.06.2009 року він вирішив поїхати на відпочинок до Чернігівської області. Коли повернувся 30.06.2010 року, то виявив відсутність в квартирі наступних речей, а саме : грошей в сумі 90 тисяч гривень, які були в банківських упаковках купюрами номіналом по 200 гривень в сумі 80 тисяч гривень, та 10 тисяч гривень купюрами номіналом по 50 гривень і зберігалися на шафі у кімнаті, ноутбук чорного кольору марки «АSUS» вартістю 5312 гривень, придбаний приблизно в 2007 році, компютерну мишку вартістю 90 гривень, колонки 2 штуки чорного кольору вартістю приблизно 250 гривень, мобільного телефону марки «Нокіа» з сім карткою СДМ 592-86-90 вартістю приблизно 350 гривень, флеш пам'ять USB 2 Gb вартістю 140 гривень.

Гроші він отримав за роботу з ландшафтного дизайну на новобудові в Обухівському районі Київської області. Від господаря новобудови він отримав грошову суму в розмірі 100 тисяч гривень, з якої 10 тисяч витратив на потреби будівництва, а залишок в сумі 90 тисяч гривень (4 пачки, загорнуті у паперових згортках банку, купюрами номіналом по 200 гривень на загальну суму 80 тисяч гривен, і 2 пачки, загорнуті у паперових згортках банку, купюрами по 50 гривень на загальну суму 10 тисяч гривень) в паперовій обгортці поклав на шафу за невеликий деревяний виступ, щоб не було видно зі сторону. При передачі грошей був присутнім його напарник ОСОБА_4, також бачив, як він розгортав гроші, ОСОБА_2, який був за кермом автомобіля, на якому потерпілий приїхав на зустріч з господарем обєкта.

Потерпілий був впевнений, що гроші та речі викрав саме ОСОБА_2, об більше нікому, крім того після повернення з Чернігівської області підсудний зник разом з ключем від квартири. Він звернувся до міліції з заявою про крадіжку. Через деякий час зустрів спільних знайомих, які повідомили, що бачили ОСОБА_2, який розповів їм, що обдурив потерпілого на 90 тисяч та витрачав його гроші в кафе з дівчатами, ноутбук здав до ломбарду. Приблизно через півроку йому на електронну адресу прийшло повідомленні від ОСОБА_2, а пізніше ОСОБА_2 зателефонував йому та сказав, щоб він приїхав в Закарпатську область, де ОСОБА_2 напише йому розписку про те, що поверне 90 тисяч гривень.

На суворому покаранні підсудного не наполягає. Доповнив, що батько підсудного відшкодував йому матеріального збитку в розмірі 1500 гривень.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_5 пояснив, що знайомий з батьком підсудного ОСОБА_2 близько 7 роки, їздив до нього в гості додому в Закарпатську область. Підсудний приїхав до нього на сезонні заробітки в квітні 2009 року, проживав у нього десь 1,5 місця в смт. Чабани вул. Виноградна 18, потім знайшов собі постійну роботу і найняв собі квартиру в с. Новосілки, де й проживав. Приблизно в червні 2009 року ОСОБА_2 заїхав до нього та розповів, що на роботі йому заборгували велику суму зарплатні, тому він взяв свою зарплату самовільно без відома власника.

ОСОБА_6 Анатолійович на досудовому слідстві дав показання (а.с.66-67), які були оголошені у судовому засіданні, що в 2008 року на одному з обєктів в Київській області познайомився з ОСОБА_3, який запропонував з ним працювати на новобудовах. Десь у травні 2009 року у них зявився новий обєкт в Обухівському районі. Свідок та ОСОБА_7 поїхали до власника, щоб отримати передплату, разом з ними був ще ОСОБА_2, який працював разом з ОСОБА_7 та тимчасово проживав разом з ним в одній квартирі. Свідок приїхав на автомобілі «Джілі», а ОСОБА_7 з ОСОБА_2 на автомобілі «Форд Транзит», власник передав їм передоплату 140 тисяч гривень, з яких 40 тисяч вони витратили на купівлю матеріалів та інших речей. Через деякий час вони знову зустрілися з власником, який передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 100 тисяч гривень. Сергій пересів до нього в машину, почав загортати гроші в паперові згортки та розподіляти на купівлю різного матеріалу. Віталій сидів у машині, свідок впевнений, що він бачив дані гроші. Якими купюрами були гроші, не памятає. Офіційні документи при цьому не передавали. 26.06.2009 року ОСОБА_3 поїхав по справах в Чернігівську область. 29.06.2009 року ОСОБА_2 зателефонував і повідомив, що не встигає приїхати на місце, приїде пізніше, але на обєкт так і не приїхав, його телефон не відповідав. ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_2 за місцем проживання відсутній, з квартири зникли гроші в сумі 90 тисяч гривень, ноутбук марки «ASUS», колонки до нього та флеш-картка.

Свідок ОСОБА_9 на досудовому слідстві дав показання (а.с.98-99), які були оголошені у судовому засіданні, що тимчасово проживали разом з ОСОБА_2 у ОСОБА_5 по вул. Виноградна 18 в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, де були на заробітках. ОСОБА_2 їм розповідав, що викрав у ОСОБА_3 гроші в сумі 90 тисяч гривень та ноутбук, після чого поїхав в м. Донець до своєї дівчини, де витратив майже всі гроші, 10 тисяч переслав матері, ноутбук здав у ломбард

Свідок ОСОБА_10 на досудовому слідстві дав показання (а.с.90-91), які були оголошені у судовому засіданні, що від своїх знайомив в Закарпатській області чув, що ОСОБА_2 у с. Новосілки за місцем свого проживання викрав 90 тисяч гривень та ноутбук.

Свідок ОСОБА_11 на досудовому слідстві дала показання (а.с.100-101), які були оголошені у судовому засіданні, що 21.06.2009 року приїхала в гості до своїх знайомих в смт. Чабани, там познайомилась з ОСОБА_2, який прийшов до неї в гості приблизно через тиждень і запропонував поїхати на море відпочивати. Вона відмовилась. ОСОБА_12 запропонував піти випити пива. Коли він купував пиво, свідок помітила, що він з кишені дістав пачку грошей, розрахувався за пиво. Після пива запропонував їй поїхати ще кудись відпочити, але вона відмовилася і ОСОБА_12 уїхав у невідомому напрямку на таксі. Десь в травні 2010 року вона зустріла випадково ОСОБА_12 на зупинці, привіталася, але ні про що не запитувала та він їй нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_13 на досудовому слідстві дала показання (а.с.102-103), які були оголошені у судовому засіданні, що на початку травня 2010 року зі своєю подругою ОСОБА_11 зустріли на зупинці своїх знайомих ОСОБА_12 і ОСОБА_3, які запросили їх випити кави. Віталій їй розповідав, що в нього багато ворогів, що його шукає міліція, бо він вкрав гроші в сумі 100 тисяч гривень у чоловіка, в якого працював в с. Новосілки. Гроші витратив на відпочинок, ходив по дорогих ресторанах у різних містах.

Свідок ОСОБА_14 на досудовому слідстві дав показання (а.с.113-115), які були оголошені у судовому засіданні, що він товаришував з ОСОБА_2 в смт. Чабани. Віталій йому розповідав по телефону, що скоїв крадіжку 120 тисяч гривень в ноутбука у ОСОБА_14, чоловіка з яким жив та працював, і зараз прямує в м. Луганськ до своєї дівчини. Через деякий час ОСОБА_2 знову зателефонував та розповів, що витратив частину грошей на продукти харчування, на 8 тисяч придбав прикраси для своєї дівчини, купив одяг. 26.04.2010 року близько 20 години прийшов до вагончика по вул. Виноградна в смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області, де зустрів ОСОБА_2 та ОСОБА_9, які приїхали на заробітки з Закарпатської області. Віталій йому розповідав, що викрав гроші в сумі 90 тисяч гривень та ноутбук, гроші витратив на власні потреби, ноутбук продав, кому саме не памятає.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність підтверджується іншими доказами дослідженими в процесі судового слідства, а саме:

- заявою ОСОБА_3 від 30.06.2009 року, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_2, який в період часу з 26.06.2009 року по 30.06.2009 року проживав в нього в квартирі та здійснив крадіжку ноутбука «ASUS», колонок до ноутбука та грошей в сумі 90 тисяч гривень (а.с. 5);

- протоколом огляду місця події від 30.06.2009 року, відповідно якого обєктом огляду є квартира АДРЕСА_2, з місця події вилучено сліди пальців рук з адаптера від ноутбука та з шафи, мобільні телефони : Бенкю Сіменс ІМЕЙ 71028, Сіменс ІМЕЙ 94577, Моторола у розібраному стані ІМЕІ 94571, чотири сім карти мобільних операторів Джинс 2 штуки, лайф 1 штука, мтс 1 штука (а.с. 6 8);

- довідкою приватної фірми № 6 «Анжіо» про те, що вартість ноутбука «ASUS» станом на 30.06.2009 року може становити 2500 гривень (а.с. 13);

- протоколом огляду речових доказів від 10.07.2009 року, відповідно якого були оглянуті мобільні телефони : Бенкю Сіменс ІМЕЙ 71028, Сіменс ІМЕЙ 94577, Моторола у розібраному стані ІМЕІ 94571, чотири сім карти мобільних операторів Джинс 2 штуки, лайф 1 штука, мтс 1 штука (а.с. 16);

- явкою з повинною ОСОБА_2 від 31.05.2010 року, в якій він зізнається в тому, що 28.06.2009 року в квартирі АДРЕСА_3, де проживав разом з ОСОБА_3, виявив на шкафу гроші в паперових згортках 3 упаковки номіналом по 50 гривень, 2 номіналом по 200 гривень, вирішив забрати гроші, зачинив двері, зупинив таксі та поїхав в м. Донецьк, де найняв квартиру і проживав приблизно місяць, після цього їздив по іншим місцям України, де витратив кошти на проїзд, проживання та продукти харчування (а.с. 36);

- протоколом відтворення обстановки і обставин події від 09.06.2010 року за участю обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2, під час якого ОСОБА_2 показав, де знаходилися викрадені гроші, а саме : гроші знаходилися в шафі меблевої стінки та підтвердив покази потерпілого (а.с. 80 82) та фото таблицею до протоколу відтворення обстановки та обставин події (а.с. 83 89);

- копією рахунку фактури № Сч-БЕ000141 від 30.06.2009 року, відповідно якого ОСОБА_3 придбав в ТОВ «Діавест Компютерний світ» ноутбук марки «Asus F3 Ke» вартістю 4 тисячі гривень, флеш пам'ять USB 2 Gb вартістю 118 грн. 33 коп., акустична система А4 Tech AS-6 вартістю 208 грн. 34 коп., маніпулятор «mouse» SVEN RX 4300 Laser вартістю 110 грн.83 коп. (а.с. 94);

- протоколом очної ставки від 24.06.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, під час якої потерпілий ОСОБА_3 повністю підтвердив свої покази, обвинувачений ОСОБА_2 стверджував, що викрав тільки 55 тисяч гривень, більше ні грошей ні інших речей не викрадав (а.с. 121 123);

- довідкою генерального директора CDMA UA від 25.06.2010 року про те, що телефонний номер 592-86-90 зареєстрований за ОСОБА_3 та привязаний до телефону мобільний телефон марки «Нокіа 2112» вартістю 495 гривень, R-UIM32K картку серійний номер 800100233 вартістю 26 грн. 70 коп. (а.с. 125).

Суд визнає достовірними визнавальні показання підсудного в процесі судового слідства, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами. Суд визнає, що потерпілий, свідки давали правдиві показання, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази зібрані по справі, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочину доказана повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_6 характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий; обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування завданого збитку, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч. 4 КК України, при цьому не вбачає підстав для призначення іншої міри покарання.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, враховуючи його щире каяття, відсутність судимостей, позитивну характеристику, а також враховуючи, що потерпілий не наполягає на позбавленні волі підсудного, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілого у відповідності до ст.28 КПК України підлягають до задоволення у відшкодування матеріальної шкоди частково в сумі 93 тисячі 459 гривень 20 копійок, зважаючи на часткове відшкодування матеріального збитку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

яртим віталія васильовича визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування покарання строк тримання під вартою в слідчому ізоляторі при Житомирській ВК №8 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Житомирській області з 02.06.2010 року до 21.10.2010 року.

Змінити міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу з тримання під вартою в слідчому ізоляторі при Житомирській ВК №8 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Житомирській області на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши його в залі суду негайно.

Речові докази по справі : Бенкю Сіменс ІМЕЙ 71028, Моторола у розібраному стані ІМЕІ 94571, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київської області, повернути ОСОБА_3 (а.с.17); два проїзні документи 26.04.2010 року Свалява Київ залишити при матеріалах кримінальної справи (а.с. 118, 119).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 93 тисячі 459 гривень 20 копійок, у відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області 1155 грн. 50 коп. за проведення експертиз (а.с. 68, а.с. 117).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання ним копії вироку.

Суддя : С.В. Хрипун