Справа № 635/2447/15-к
Провадження № 1-в/635/190/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника Темнівської виправної колонії № 100 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою та просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що він з 11 вересня 2004 року відбуває покарання за ч. 1 ст. 393, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України в Темнівській виправній колонії № 100; до відбуття залишилося 3 роки 6 місяців. Більшість статей, які входять в строк його покарання підпадають під дію Закону України «Про амністію у 2014 році», тому він просить суд про індивідуальне часткове застосування амністії до нього.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив скоротити вполовину строк його покарання, що залишився до відбуття та пояснив, що має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але зазначив, що в свідоцтві про його народження батьком дитини вказаний ОСОБА_8 , при цьому визнав що є засудженим за ч. 1 статті 393 КК України.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав вимоги свого підзахисного, просив їх задовольнити. В обґрунтування посилався на те, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2001 року за ч. 3 ст. 289, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; розгляд вказаної справи відбувався під час зміни Кримінального кодексу Української РСР від 28 грудня 1960 року на новий Кримінальний кодекс України від 01 вересня 2001 року; злочин вчинений ОСОБА_5 під час дії Кримінального кодексу Української РСР, тому останній повинен бути засуджений за нормами кодексу від 28 грудня 1960 року, відповідно до якого вчинений ОСОБА_5 злочин не є особливо тяжким.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_5 заперечував, в обґрунтування посилаючись на те, що до ОСОБА_5 не може бути застосована амністія, оскільки останній засуджений за ст. 393 КК України за втечу з місць позбавлення волі.

Представник Темнівської виправної колонії № 100 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти застосування до ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2014 році», посилаючись на те, що ОСОБА_5 засуджений за ст. 393 КК України за втечу з місць позбавлення волі та має дві судимості за вчинення особливо тяжких злочинів.

Заслухавши засудженого та його захисника, які підтримали заявлені вимоги, думку прокурора та представника установи виконання покарань, які заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 26 грудня 2001 року за ч. 3 ст. 289, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2005 року за ч. 3 ст. 289, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст. ст. 70, 71 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Також, ОСОБА_5 засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 вересня 2013 року за ч. 1 ст. 393 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2005 року та призначено остаточно до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Початок строку 30 липня 2013 року. Кінець строку 30 січня 2017 року.

Відповідно до п. «є» статті 4 Закону України «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, яких засуджено за втечу з місця позбавлення волі або з-під варти (стаття 393 КК України 2001 р.; стаття 183 КК України 1960 р.).

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 вересня 2013 року за ч. 1 ст. 393 КК України за втечу з місця позбавлення волі, що виключає можливість застосування до нього амністії, тому суд відмовляє ОСОБА_5 в задоволенні заяви про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 85 КК України, Законом України «Про амністію у 2014 році», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в задоволенні заяви про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1