Справа № 1-156/11
Головуючий у І інстанції Хитрик Р.І.
Провадження № 11/0390/178/2012
Доповідач Міліщук С.Л.
Категорія: ч.2 ст.289 КК України
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2012 року
м. Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -судді Міліщука С.Л.,

суддів -Матата О.В., Борсука П.П.,

при секретарі -Уманській Л.С.

з участю прокурора -Кухтей-Хилюк Л.В.,

потерпілого -ОСОБА_1,

захисника -ОСОБА_2,

засуджених -ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3
на вирок Рожищенського районного суду
Волинської області від 11 січня 2012 року,
яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
житель АДРЕСА_1, громадянин України, з
середньою освітою, непрацюючий,
неодружений, згідно зі ст. 89 КК України
несудимий,

засуджений за ч.2 ст.289 КК України на 5
(п'ять) років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання
вироком законної сили залишено
попередній - підписку про невиїзд.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3
постановлено обчислювати з моменту
приведення вироку до виконання.

Цим же вироком засуджений також і
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець та
житель АДРЕСА_2, громадянин України, з
середньою спеціальною освітою,
непрацюючий, одружений, несудимий,

за ч.2 ст.289 КК України на 5 (п'ять) років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4
звільнено від відбування покарання,
якщо він протягом 3 (трьох) років не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки,
передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК
України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання
вироком законної сили змінено з
тримання під вартою на підписку про
невиїзд, звільнено його з під варти в
залі суду.

У справі вирішено питання про судові
витрати та речові докази.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним
і засуджений за те, що він 21 вересня 2011
року біля 11.00 год., знаходячись на
автостоянці, що в с. Копачівка
Рожищенського району по вул.
Першотравневій та перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, за попередньою
змовою групою осіб з ОСОБА_4, незаконно
заволодів транспортним засобом
-автомобілем марки "Мерседес-Бенц -124",
1995 року випуску, синього кольору, без
держаної реєстрації, вартістю 47991,36
грн., який належить громадянину ОСОБА_1

В апеляції засуджений ОСОБА_3, не
оспорюючи доведеності вини та
правильність кваліфікації його дій
просить змінити вирок суду в частині
призначеного покарання, застосувавши
до нього ст. 75 КК України. Зазначає, що
при постановленні вироку судом не
враховано, що він не був ініціатором
скоєння злочину, має на своєму
утриманні двох малолітніх дітей, за
місцем проживання характеризується
позитивно, працює на сезонних роботах
та по найму, не знятих та непогашених
судимостей не має, повністю
відшкодував заподіяні потерпілому
збитки і останній до нього будь-яких
претензій не має.

В запереченні на апеляцію засудженого
прокурор, який брав участь у розгляді
справи в суді першої інстанції,
посилається на її безпідставність та
просить вирок суду залишити без зміни.

Вирок суду щодо ОСОБА_4 ніким не
оскаржувався.

Заслухавши доповідача, який доповів
суть вироку, виклав доводи апеляції,
засудженого ОСОБА_3 та його захисника,
засудженого ОСОБА_4 і потерпілого, які
підтримали апеляцію, думку прокурора
про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляція підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_3
злочину при обставинах, викладених у
вироку, ґрунтується на доказах,
досліджених судом в судовому
засіданні, які ніким не оспорюються, і
яким суд дав правильну юридичну оцінку
та вірно кваліфікував його дії за ч. 2
ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України,
призначаючи покарання, у кожному
конкретному випадку суд зобов'язаний
враховувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про особу
винного та обставини справи, що
пом'якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути
призначене покарання, необхідне й
достатнє для її виправлення та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд
першої інстанції врахував тяжкість
скоєного ним злочину, який є тяжким,
особу засудженого, який за місцем
проживання характеризується
посередньо, раніше двічі вже
притягався до кримінальної
відповідальності за корисливі злочини,
звільнявся судом від відбування
призначеного покарання з
випробуванням.

В якості обставин, що пом`якшують
покарання ОСОБА_3 судом визнано
з'явлення його із зізнанням, щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину та добровільне часткове
відшкодування завданих потерпілому
збитків.

Вчинення ж ОСОБА_3 злочину в стані
алкогольного сп'яніння судом визнано
обставиною, яка обтяжує його покарання.

Разом з тим, як вбачається із
матеріалів кримінальної справи, судом
було залишено поза увагою, що
попередні судимості ОСОБА_3 погашені у
встановленому законом порядку. Не
враховано судом і роль ОСОБА_4 та ОСОБА_3
у вчиненні злочину за який вони
засуджені, а також що останній не був
ініціатором його скоєння, має на
своєму утриманні двох малолітніх
дітей.

Крім того, під час апеляційного
розгляду справи потерпілий заявив про
те, що ОСОБА_3 одноособо добровільно
повністю відшкодував заподіяні йому
збитки і останній до нього будь-яких
претензій не має. Просив суд
застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України,
звільнивши його від відбування
призначеного покарання з
випробуванням.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів вважає, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_3 можливе без
ізоляції від суспільства, а тому рахує
за необхідне застосувати до нього ст. 75
КК України та звільнити його від
відбування покарання з випробуванням.
Таке покарання відповідатиме вимогам
ст.ст. 50, 65 КК України і буде
співрозмірним з покаранням
призначеним ОСОБА_4, та необхідним,
достатнім для виправлення ОСОБА_3 і
попередження вчинення ним нових
злочинів.

У зв'язку із застосуванням до ОСОБА_3 ст.
75 КК України, колегія суддів вважає за
необхідне виключити із вироку вказівку
про конфіскацію майна останнього.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України
колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3
задовольнити.

Вирок Рожищенського районного суду
від 11 січня 2012 року щодо ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 змінити.

Виключити із вироку вказівку про
конфіскацію майна ОСОБА_3 та вважати
його засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України
до основного покарання визначеного
судом першої інстанції -у виді 5 (п`яти)
рокув позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від відбування основного
покарання, якщо він протягом
іспитового строку -3 (три) роки не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього, відповідно до ст. 76
КК України обов`язки, а саме: не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органів
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти останні про зміну місця
проживання, роботи, періодично
з'являтись до органів
кримінально-виконавчої інспекції для
реєстрації.

В решті вирок залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: