Справа №
Головуючий у 1-й інстанції - Чабак І.О.
ст. 15, ч. 1 ст. 115
Доповідач - Гончаров М.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року листопада “4” дня колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого:
Безверхого О.М.

суддів:
Гончарова М.В.,

Лантушенка Ю.Ф.

з участю прокурора: Лавруся В.О.

адвоката:
ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу
за апеляціями адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2 на вирок Глухівського
міськрайонного суду від “19” серпня 2008р.

яким,
ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимий,

засуджений за ст. 15 ч. 1, 115 ч. 1 КК України на 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого на користь
потерпілого ОСОБА_3 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 537 грн. 11 коп. витрат на проведення експертизи
на користь експертної установи.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 16
березня 2008 року, близько 20 години, маючи намір на вбивство ОСОБА_3.,
співмешканця колишньої своєї співмешканки
ОСОБА_4 з причин ревнощів, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, взявши з собою кухонний ніж, прийшов до
будинку АДРЕСА_1, де проживав ОСОБА_3 з ОСОБА_4. Тримаючи ніж у руці, ОСОБА_2
підійшов до ліжка, де спали ОСОБА_3 і ОСОБА_4 і різнув ОСОБА_3. ножем по шиї з
правої сторони. В цю мить від болю прокинувся ОСОБА_3 і намагаючись руками
вихопити ніж у ОСОБА_2 порізав кісті
обох рук. Зрозумівши, що сам він не може відібрати ніж у ОСОБА_2, ОСОБА_3 крикнув ОСОБА_4 щоб вона
викликала міліцію. Почувши про це, ОСОБА_2 кинув ніж та вибіг з будинку.
Внаслідок дій ОСОБА_2 ОСОБА_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним
розладом здоров'я у вигляді скальповано-різаної рани шиї та різаних ран кистей
обох рук.

В поданих апеляціях:

- адвокат
ОСОБА_1 вказує на те, що ні досудовим слідством
ні судом не доведена винність
ОСОБА_2 у вчиненні замаху на умисне вбивство ОСОБА_3.. Також зазначає і про те,
що у вироку не зазначено чому не було доведено злочин до кінця, тому
просить перекваліфікувати дії засудженого на ст. 129 ч. 1 КК України і
призначити за цим законом покарання не пов'язане з позбавленням волі;

- засуджений
ОСОБА_2 посилається на те, що умислу на умисне вбивство
ОСОБА_3. він не мав, тому просить
розібратися та перекваліфікувати його
дії на ст. 129 ч. 1 КК України та
пом'якшити покарання.

Заслухавши доповідь судді
про обставини справи й зміст апеляцій, адвоката ОСОБА_1 та засудженого
ОСОБА_2 які підтримали свої апеляції,
думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції - без
задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій
колегія суддів вважає, що вони підлягають
частковому задоволенню.

Так, відповідно до
вимог ст. 334 КПК України та роз'яснень,
які Пленум Верховного Суду України дав у п. 15 постанови від 29 червня 1990
року № 15 “Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму
Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку”, мотивувальна частина обвинувального вироку
має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з
зазначенням місця, часу, способу вчинення та насідків злочину, форми вини і
мотивів злочину.

Суд першої інстанції не забезпечив належне виконання цих
вимог закону при постановлені обвинувального вироку відносно ОСОБА_2.

Формулюючи в мотивувальній частині вироку обвинувачення
ОСОБА_2 за ст. 15 ч.1, 115 ч. 1 КК України суд, всупереч вимогам ст. 334 КПК України та п. 15 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 15 не зазначив
причини, з яких злочин не доведено до кінця, в той же час як визнав винним
ОСОБА_2 у замаху на вчинення умисного вбивства ОСОБА_3..

Отже, причини, з яких злочин не було доведено до кінця,
повинні бути виявлені та вказані у вироку, що суд не зробив.

Визнавши винним ОСОБА_2
у вчинені замаху на умисне вбивство ОСОБА_3., суд неправильно
кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 15, 115 ч. 1 КК України.

В ч. 1 ст. 15 КК України визначений зміст поняття замаху
на злочин, а ч. 2 та ч. 3 цього закону передбачений поділ замаху на злочин на закінчений ( ч. 2 ст. 15 КК України ) і
незакінчений ( ч. 3 ст. 15 КК України ).

Хоча різниця між закінченим і незакінченим замахом на
злочин має місце в межах однієї і тієї ж стадії
вчинення злочину, поділ замаху на злочин має значення як для кваліфікації, так і для призначення
покарання.

За таких обставин вирок суду не можна визнати законним і
обгрунтованим. Внаслідок неправильного застосування кримінального закону, на
підставі ст. 367 КПК України, вирок підлягає скасуванню з направленням справи
на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи необхідно усунути зазначені недоліки, всебічно, повно й
об'єктивно дослідити обставини справи, дати належну оцінку зібраним і
дослідженим доказам в їх сукупності та ухвалити належне рішення.

Керуючись ст. ст. 362, 366, ,367, 370, 377 КПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2
задовольнити частково.

Вирок Глухівського міськрайонного суду від 19 серпня 2008
року відносно ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в
той же суд іншим складом суду.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити утримання під вартою.

Головуючий: Безверхий О.М.

Судді: Гончаров М.В.

Лантушенко Ю.Ф.