У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Глоса Л.Ф.

розглянула
в судовому засіданні 3 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами потерпілої ОСОБА_1 і представника потерпілої ОСОБА_2. -
ОСОБА_3 на вирок Ленінського районного суду м.Севастополя від 19квітня 2005
року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду м. Севастополя від 28березня 2006 року щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Цим вироком

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судиму,

та

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше не судиму,

виправдано у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України, за
відсутністю в їх діях складу цих
злочинів.

Досудовим слідством ОСОБА_4 і ОСОБА_5
обвинувачувалися у тому, що вони, будучи службовими особами - майстрами РЕП-22,
26 вересня 2000 року, неналежним чином виконуючи свої службові обов'язки через
несумлінне ставлення до них, склали офіційний документ - акт технічного
огляду належної ОСОБА_6 квартири
АДРЕСА_1, не встановивши дійсну та вказавши неправильну причину затоплення цієї
квартири, що спричинило тяжкі наслідки законним правам та інтересам ОСОБА_1, що
виявилося у стягненні з неї на користь ОСОБА_6 за рішенням Ленінського
районного суду м. Севастополя від 08.06.2001 року збитків на суму 13866 грн. 89
коп.

Також при складанні вищезазначеного акту технічного
огляду квартири ОСОБА_4 і ОСОБА_5 внесли
до нього завідомо неправдиві відомості, вказавши на присутність при його
складанні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які при огляді зазначеної квартири
і складанні даного акту присутніми не були, тобто вчинили службове підроблення,
що спричинило тяжкі наслідки.

Виправдовуючи ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367
КК України, за відсутністю в їх діях складу цих злочинів, суд послався на те,
що дослідженими по справі доказами підтверджена правильність акту, складеного
обвинуваченими, про залиття квартири НОМЕР_1 з квартири НОМЕР_2 і про причини
залиття, а також встановлена відсутність причинного зв'язку між діями
обвинувачених і наслідками у виді стягнення судом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 заподіяної залиттям шкоди.
Крім того, в діях підсудних судом не встановлено умислу на вчинення службового підроблення і
спричинення складанням акту тяжких наслідків.

Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 28.03.2006 року виправдувальний вирок Ленінського
районного суду м. Севастополя від 19.04.2005 року щодо ОСОБА_4 і ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційних скаргах, зміст яких аналогічний, потерпіла ОСОБА_1 та представник
неповнолітньої потерпілої ОСОБА_2. - ОСОБА_3 просять скасувати виправдувальний вирок щодо
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, посилаючись на неповноту та однобічність досудового та судового слідства, внаслідок чого ОСОБА_5 і
ОСОБА_4 незаконно виправдано. Крім того, вказують, що вирок постановлений
суддею, який підлягав відводу, а
апеляційний розгляд справи проведений судом з порушенням прав
потерпілої ОСОБА_1 Також вважають, що
судом допущені інші порушення кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що
касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом касаційних скарг, потерпіла ОСОБА_1 та представник потерпілої ОСОБА_2. - ОСОБА_3,
посилаючись на неповноту та однобічність досудового та судового слідства,
оскаржують фактичні обставини справи, які були предметом оцінки суду першої та
апеляційної інстанції і перегляду відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України у
касаційному порядку не підлягають.

Як убачається з матеріалів справи, висновки судів про невинуватість ОСОБА_4
і ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм
злочинів відповідають фактичним обставинам справи, визнаним судом доведеними,
та ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених судами доказів, і є
правильними.

Невинуватість ОСОБА_4 і ОСОБА_5
підтверджується показаннями ОСОБА_4, ОСОБА_5, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_13, письмовими матеріалами справи.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_4, ОСОБА_5 не містять складу злочинів, передбачених ч.2 ст.367, ч.2
ст.367 КК України.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування судових
рішень по справі, не встановлено.

Доводи касаторів про те, що справа щодо ОСОБА_5 і ОСОБА_4 розглянута незаконним складом суду, безпідставні.

Розгляд суддею скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи щодо ОСОБА_6, ОСОБА_9 і ОСОБА_8
за вимогами ст. 54 КПК України не
виключає участі того ж судді у розгляді кримінальної справи щодо інших осіб,
зокрема, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 Крім того, по справі не встановлено обставин, які
викликали б сумніви в об'єктивності судді.

Посилання на неповноту фіксації
судом першої інстанції судового процесу технічними засобами та
фабрикацію протоколу судового засідання немотивовані. Як видно з матеріалів
справи, учасникам процесу були надані матеріали справи на ознайомлення, і судом
відповідно до вимог закону розглянуті
зауваження на протокол, що надійшли від
представника потерпілої ОСОБА_3 Постановою судді від 25.10.2005
року зазначені зауваження відхилено.

Те, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції не фіксувався технічними
засобами, не є підставою для скасування ухвали апеляційного суду, оскільки
учасниками процесу таке клопотання не заявлялось.

Твердження ОСОБА_1 про те, що апеляційний суд порушив права потерпілих на
захист, не повідомивши про місце та час розгляду кримінальної справи щодо
ОСОБА_5 і ОСОБА_4, спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що
районний суд, а потім і апеляційний суд при перенесенні розгляду справи в
апеляційній інстанції надсилали відповідні повідомлення за місцем проживання
потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2. і їх батька ОСОБА_3, який з'явився до апеляційного
суду і брав участь у розгляді справи в апеляційному порядку як представник
ОСОБА_2.

Доводи про те, що апеляційний суд не звернув уваги на окрему постанову
судді Ленінського районного суду на адресу прокурора Ленінського району
м.Севастополя, не можуть бути взятими до уваги, оскільки ця окрема постанова
судді в апеляційному порядку особами, які мають на це право, не оскаржена.

Апеляційний суд розглянув справу в межах поданих апеляцій повно та
всебічно, а ухвала колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду м. Севастополя відповідає вимогам ст.377 КПК України.

Підстав для
призначення справи до розгляду з повідомленням осіб, визначених ст. 384 КПК
України, немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційних скарг потерпілої ОСОБА_1 і представника потерпілої ОСОБА_2. - ОСОБА_3

Судді:

Міщенко С.М. Кліменко
М.Р. Глос Л.Ф.