Справа № Провадження №11-1577/12 11/1090/8371/12 Головуючий у І інстанціїШпак
Категорія4Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого-судді - Орла А.І.

суддів - Колокольнікової Н.М., Костенко І.В.

прокурора - Красківського В.П.

засудженого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2012 року, щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого електрозварювальником СТ ВФ «Агрореммаш», без постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого, останній раз: 13.02.2006 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. ст. 121 ч. 1, 185 ч. З, 70 КК України - 6 років позбавлення волі, звільненого 13.04.2011 року згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2011 року умовно-достроково на 4 місяці 14 днів,

- засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України 6 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь:

- ОСОБА_2 - 988 грн. 16 коп. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

- НДЕКЦ МВС України в Київській області - 235 грн. 20 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку, 29.12.2011 року близько 19 год. 30 хв. засуджений ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, перебував в квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, де також знаходились ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, де всі розпивали спиртні напої.

На грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_2, причиною яких стали ревнощі, засуджений ОСОБА_1 почав сварку з потерпілим ОСОБА_2, яка переросла в штовханину та бійку, в ході якої ОСОБА_1 почав наносити удари руками в область обличчя потерпілого. В ході бійки засуджений пішов на кухню квартири ОСОБА_3, де взяв кухонний ніж, підійшов впритул до потерпілого, який в цей час знаходився в коридорі та з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно наніс цілеспрямований удар ножем в область живота ОСОБА_2, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді рани на передній поверхні грудей зліва по середньоключичній лінії у нижньому відділі, від якої йде раневий канал зверху вниз та зліва направо, спереду назад та проникає в черевну порожнину, пошкоджуючи міжреберну артерію та великий сальник; 200,0 мл. крові в черевній порожнині, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 58/Д від 19.03.2012 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію, як небезпечні для життя.

В апеляції та доповненнях засуджений просить вирок суду скасувати як незаконний, справу повернути на новий судовий розгляд, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, допущена неповнота та однобічність досудового та судового слідства, а також порушенні положення ст. ст. 2, 4, 22, 65, 66, 67 КПК України, ППВСУ «Про судову практику злочинів проти життя та здоровя особи» від 07.02.2003 року та інших вимог закону. Крім того, просить його дії кваліфікувати за ст. 124 КК України.

Так, вказує, що суд не дослідив місце розташування ножа відносно місця де була бійка. В його діях не було умислу на спричинення ушкоджень, він захищався, оскільки його били, він має ряд тілесних ушкоджень. Сварку затіяв саме ОСОБА_2, який був в нетверезому стані та ображав його нецензурними та непристойними словами. Також судом не взято до уваги відношення учасників конфлікту до моменту скоєння злочину, де на думку апелянта містяться мотиви і причини, їх фізичний стан та вік. Суд не дав оцінку його показам, свідків та потерпілого, які відрізняються між собою. Також, суд порушив вимоги ст.ст. 88-1, 349 КПК України, оскільки його зауваження на протокол судового засідання не розглянуті, з матеріалами справи його не ознайомили.

В порушення ст. 75 КПК України, експерт ОСОБА_6 робив висновок в ході досудового слідства та на судовому слідстві, свідок ОСОБА_7 є хірургом, який робив операцію потерпілому та не має права робити висновки щодо характеру удару, оскільки не є експертом, але такі висновки наявні в матеріалах справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, засудженого в дебатах та останньому слові, який просив задовольнити його апеляцію, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Винність засудженого у скоєнні інкримінованого злочину доведена сукупністю наведених у вироку та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме : показами самого засудженого, даними в судовому засіданні, який вину у вчиненні злочину визнав частково та пояснив, що 29.12.2011 року в другій половині дня він прийшов в квартиру ОСОБА_3, приніс їй телефон. Там був ОСОБА_4С, останній та ОСОБА_3 вживали спиртні напої, запросили випити і його, але він відмовився. Потім в квартиру прийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Всі, крім нього, вживали спиртні напої. Йому не сподобалась п'яна компанія і він почав говорити ОСОБА_3, навіщо вона це дозволяє робити в квартирі, по цій причині між ним та ОСОБА_3 виникла сварка, в яку втрутились ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4С, вони захищали ОСОБА_3 Потім потерпілий ОСОБА_2 почав його ображати нецензурними та непристойними словами та вдарив в обличчя декілька разів рукою. Щоб уникнути конфлікту, він покликав ОСОБА_2 в коридор, проте той продовжував його ображати, а тому він вдарив потерпілого кілька разів рукою по обличчю. В коридор вийшов ОСОБА_4 і намагався зупинити їх бійку, але не зміг цього зробити. ОСОБА_4 також його вдарив, але в які частини тіла та скільки разів, він не пам'ятає. Він вийшов на кухню та взяв ножа, де лежав ніж, він також не пам'ятає, щоб зупинити потерпілого та ОСОБА_4 Дальші події він не пам'ятає, його ззаду вдарили по голові.

Крім часткового визнання своєї вини самим засудженим, його вина повністю підтверджується дслідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_2, який суду пояснив, що біля 15 год. він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийшли на квартиру ОСОБА_3, там вже був ОСОБА_1 Всі разом стали розпивати спиртні напої. Згодом він сказав, що поспішає додому і хотів йти. ОСОБА_3 стала просити його щоб він не йшов, бо засуджений буде її бити. Він запитав засудженого чи він прописаний чи проживає в даній квартирі, на яких правах той тут знаходиться та сказав засудженому щоб той йшов з квартири, а він піде за ним. На це засуджений сказав, щоб він його не вчив. Він обізвав засудженого півнем, після чого останній встав та хотів вдарити його правою рукою по обличчю. Він рукою закрився від удару та штовхнув потерпілого з кімнати в коридор. Після цього засуджений розвернувся та пішов і він подумав, що пішов на вулицю. Він хотів вийти з квартири. В цей час його покликав ОСОБА_1 і вони почали битись, вдарили один одного, а потім він відчув біль в області живота. ОСОБА_4 заламав руку засудженому і разом з ОСОБА_5 повалили того на підлогу. Він ногами наніс удари засудженому по обличчю. Далі викликали швидку допомогу і його забрали в лікарню. До нанесення йому удару в живіт, засудженого ніхто по голові не бив.

Показами свідка ОСОБА_3, яка суду пояснила, що в той день вона, засуджений, ОСОБА_2 та ще двоє хлопців в її квартирі на протязі приблизно 3-х годин розпивали спиртні напої, випили десь приблизно до 2-х літрів горілки. В ході сварки засуджений позвав потерпілого на кухню, через кілька хвилин зайшов потерпілий, який тримався рукою за живіт, де йшла кров, та повідомив, що ОСОБА_1 його «підрізав», вдарив його ножем. Викликали швидку допомогу та працівників міліції. Коли хлопці тримали засудженого до приїзду працівників міліції, то хлопці і вона наносили ОСОБА_1 удари, оскільки той був сильно агресивний та сильно п'яний, а тому його виносили з квартири.

Показами свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що він, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_2 в квартирі ОСОБА_3 розпивали спиртні напої. Приблизно о 20-21 год. він з ОСОБА_2 вирішили йти, ОСОБА_2 в цей час говорив з ОСОБА_3 в кімнаті, остання попросила потерпілого, щоб він не йшов, бо засуджений її приб'є. Між засудженим та потерпілим почалась в кімнаті штовханина, один одному вони нанесли по пару ударів. ОСОБА_1 після цього вийшов на кухню, потім позвав в коридор ОСОБА_2, вони знову штовхали один одного. Далі він побачив ніж в руках у засудженого та сказав «убери ніж», проте останній вдарив потерпілого ножем в живіт. Вони повалили ОСОБА_1 на підлогу, забрали ножа. Для того щоб утримати засудженого він, ОСОБА_5 наносили засудженому удари, ОСОБА_3 наносила засудженому удари ногами, взутими в чоботи на високих каблуках, тому могла розсікти брову останньому. Потім приїхали працівники швидкої допомоги та міліції.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_5,дослідженими в судовому засіданні.

Показами свідка ОСОБА_8, який суду пояснив, що він як лікар- хірург надавав медичну допомогу потерпілому ОСОБА_2, в якого було виявлено проникаюче колото-різане поранення живота, тому було зроблено ПХО рани та проведено лапоратомію, ушито великий сальник, видалено 200 мл крові. Рановий канал в проекції 8-го міжребір'я, по середньо-ключичній лінії, паралельно верхньому краю 9-го ребра, рановий канал проходив в напрямку епігастрія, зверху вниз, зліва направо. Хворий перебував в нетверезому стані, про обставини отриманого поранення нічого не повідомляв.

Показами свідка ОСОБА_9, дослідженими в судовому засіданні, який підтвердив, що ОСОБА_1 працював електрогазозварювальником СТ ВФ «Агрореммаш», характеризував того як старанного та добросовісного працівника, трудової дисципліни не порушував.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що частково покази засудженого в судовому засіданні та покази вищенаведених потерпілого, свідків, які вони давали на досудовому слідстві та в судовому засіданні - правдиві, оскільки знаходяться у взаємозв'язку з іншими об»єктивними доказами по справі, дослідженими в судовому засіданні, а саме :

- даними протоколу огляду місця події, фототаблицями, якими встановлено, що злочин вчинено в квартирі АДРЕСА_1, в ході огляду місця події вилучено два ножі, змиви речовини бурого кольору, схожої на кров та куртку потерпілого ОСОБА_2 / а. с. 6/;

- даними протоколу огляду місця події, згідно якого в приймальному відділенні Білоцерківської міської лікарні № 2 було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_2 /а. с. 15/;

- даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння, яким встановлено, що 30.12.2011 року о 2 год. 10 хв. ОСОБА_10 перебував в стані алкогольного сп'яніння / а. с. 16/; - даними протоколів відтворення обстановки та обставин подій, фототаблицями, з участю засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4С, в ході яких кожен розказав та показав як було нанесено ножове поранення в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_2 / а. с. 49-53, 68-73, 94-102/,

- даними висновку судово-цитологічної експертизи, згідно якого кров, що знайдена на клинку ножа могла походити від потерпілого ОСОБА_2, домішок крові від обвинуваченого ОСОБА_1 не виключається / а. с. 135-140/, - - даними висновку судово-криміналістичної експертизи, відповідно до якого на куртці потерпілого ОСОБА_2 виявлено одне пошкодження верху та прокладки з ознаками різаного, яке виникло від дії гострого предмету з ріжучими властивостями при формуванні складки одягу; на спортивній куртці виявлено одне наскрізне пошкодження з ознаками колото-різаного, яке виникло від дії плоского предмету з колюче-ріжучими властивостями. Найбільша ширина слідоутворюючої частини ранячого знаряддя була близько 30 мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету /предметів/ в пошкодженнях на куртці та спортивній куртці не виявлені. Можливість виникнення виявлених пошкоджень від дій одного предмету не виключається. Виникнення виявлених пошкоджень на куртці та спортивній куртці від дій обох ножів, наданих на дослідження, не виключається / а. с. 145-147/; - даними висновку судово-медичної експертизи за № 12/д від 15.02.2012 p., відповідно до якого при судово-медичній експертизі по медичних документах на ім'я ОСОБА_1 знайдені наступні ушкодження: рана на лобі справа, синці на спині. Синці на спині заподіяні тупими предметами. Чим утворена рана на лобі справа вказати не надається можливим із-за відсутності її характеристики. Описані ушкодження могли утворитись в строк, указаний в постанові і відносять до категорії легких тілесних ушкоджень. Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень від ударів руками, ногами чи іншими предметами і всі вони не могли утворитись в результаті падіння з висоти власного зросту при положенні стоячи /а. с. 152/;

- даними висновку судово-медичної експертизи за № 58/д від 19.03.2012 року, відповідно до якого при вивченні медичних документів на ім'я ОСОБА_2 знайдені наступні ушкодження: рана на передній поверхні грудей зліва по середньоключичній лінії у нижньому відділі, від якого йде раневий канал зверху вниз, зліва направо, спереду назад, проникає в черевну порожнину, пошкоджуючи міжреберну артерію та великий сальник, 200,0 мл. крові у черевній порожнині. Дані ушкодження заподіяні гострим предметом, чим міг бути і клинок ножа, можливо в строк указаний в постанові та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію - як небезпечні для життя. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони не могли виникнути від удару /ударів/ руками, ногами по тілу потерпілого, а також при падінні його з положення стоячи. Локалізація і характер ушкоджень у ОСОБА_2 /розташування рани та напрям раневого каналу/ дають змогу вважати, що вони не могли виникнути при обставинах описаних в наданих протоколах відтворення обстановки та обставин події /а.с. 157/;

- даними протоколу пред'явлення предметів для впізнання, відповідно до якого свідок ОСОБА_4 впізнав ніж, яким ОСОБА_10 наніс удар потерпілому ОСОБА_2 / а. с. 180/;

- даними протоколу очних ставок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 / а. с. 181-182/, потерпілого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 / а. с. 183-184/, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 /а. с. 185-186/;

- постановами про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України / а.с. 189-190 /; відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України / а. с. 191-192/;

- постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно старшого слідчого Турченко В.В. за відсутністю в її діях складу злочинів, передбачених ст. ст. 126, 364, 365, 366 КК України /том 2, а. с. 24.25/;

- даними показів судмедексперта в судовому засіданні, відповідно до якого напрямок раневого каналу у ОСОБА_2 зверху вниз, зліва направо та спереду назад при вертикальному положенні тіла. Не виключена можливість виникнення ушкоджень у ОСОБА_2 при обставинах, вказаних засудженим в судовому засіданні. Згідно протоколів відтворення обстановки на обставин подій напрям дії клинка ножа у показах ОСОБА_4 і ОСОБА_1 спереду назад та горизонтально, а у показах ОСОБА_2 спереду назад та трохи знизу вгору. Напрям же раневого каналу був зверху вниз, що не відповідає напрямку дії клинка ножа при вказаних обставинах /том 2, а. с. 19-20/;

- даними висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 2 від 04.01.2012 року, згідно якого засуджений ОСОБА_1 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав і не страждає на психічне захворювання в даний час. Йому притаманні окремі психопатичні риси характеру у вигляді емоційно-вольової нестійкості, егоцентризму, схильності до скоєння вчинків за першим спонуканням. Проте ступінь розладів особистості у нього такий, що не позбавляє його критичних здібностей. Тому він міг під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_1 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту не перебував. Про це свідчить відсутність характерної динаміки розвитку цього стану. Він перебував в стані алкогольного сп'яніння, що не дозволяє кваліфікувати його стан як фізіологічний / а. с. 161-162/, речовими та іншими доказами по справі, яким суд дав належну оцінку.

Суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 323, 334 КПК України, належним чином оцінив покази засудженого, потерпілого, свідків, об»єктивні докази по справі в їх сукупності, навівши мотиви свого рішення, тому доводи засудженого в цій частині є надуманими.

Доводи засудженого, що суд не дослідив місце розташування ножа відносно місця де була бійка, - безпідставні, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено показами засудженого, який пояснив, що ножа взяв на кухні, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які показали, що ОСОБА_1 вийшов на кухню, потім позвав в коридор ОСОБА_2, де вони знову штовхали один одного. Далі засуджений вдарив потерпілого ножем в живіт. Згідно висновку судово-цитологічної експертизи, кров, що знайдена на клинку ножа могла походити від потерпілого ОСОБА_2, домішок крові від обвинуваченого ОСОБА_1 не виключається / а. с. 135-140/.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до вмотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_2, небезпечних для життя в момент заподіяння, оскільки вирішуючи питання щодо умислу засудженого, суд виходив із сукупності всіх обставин вчиненого, зокрема : поведінки засудженого до і після скоєного, відношення учасників конфлікту, характеру та механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, знаряддя скоєння злочину та інше.

Суд дійшов вірного висновку, що засуджений не перебував в стані необхідної оборони, оскільки з показів потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 С, ОСОБА_5 достовірно встановлено, що після конфлікту в кімнаті, де ОСОБА_1 перший став наносити удари потерпілому, а коли потерпілий наніс удари засудженому у відповідь на його удари, то останній вийшов на кухню, після чого викликав потерпілого в коридор, де наніс тому удар ножем в область живота. Перед нанесенням удару свідок ОСОБА_4 С, бачив в руках підсудного ножа та сказав, щоб той викинув ножа. Тілесні ушкодження ОСОБА_1 наносили ОСОБА_3, ОСОБА_4 С, ОСОБА_5 вже після того, як він наніс удар ножем потерпілому, вони повалили засудженого на підлогу, забрали ножа та з метою його затримання до приїзду працівників міліції, наносили йому удари, щоб утримати його, тому доводи апелянта про те, що він захищався, наносячи удар ножем, є безпідставні та надумані.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Підстав для перекваліфікації дій засудженого на ст. 124 КК України апеляційний суд не вбачає.

Доводи засудженого, що суд порушив вимоги ст.ст. 88-1, 349 КПК України, оскільки його зауваження на протокол судового засідання не розглянуті, з матеріалами справи його не ознайомили спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що постановами суду від 01.08.2012 були розглянуті зауваження ОСОБА_11 на протокол судового зсідання / т. 2 а.с. 97/, та від 16.10.2012р. доповнення до зауважень на протокол судового засідання / т. 2 а.с. 137/. Також ОСОБА_11 належним чином був ознайомлений з матеріалами кримінальної справи, про що свідчить його розписка / т.2 а.с. 138 /.

Твердження засудженого щодо порушення судом вимог ст. 75 КПК України, безпідставні, оскільки як вбачається із протоколу судового засідання експерт ОСОБА_12 / в апеляції засудженого - ОСОБА_6 /, який робив висновок в ході досудового слідства, під час судового слідства підтвердив свій висновок та відповів на питання для його роз»яснення та доповнення, допит проведений відповідно до вимог ст. 311 КПК України. Додаткової чи повторної експертизи судом не призначалось. Свідок ОСОБА_7, який є хірургом і робив операцію потерпілому, був допитаний судом в якості свідка, жодних висновків, як експерт ним суду не надавалось.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, яке б могло вплинути на законність та обґрунтованість прийнятого рішення чи підстав для закриття кримінальної справи апеляційним судом не встановлено.

При призначені покарання засуддженому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, який вину свою визнав частково, характеризується посередньо, думку потерпілого, обставини, що обтяжують покарання, а саме: рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння; обставин, що пом'якшують покарання суд не виявлено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що перевиховання засудженого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому міру покарання призначив у вигляді позбавленням волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.121 КК України. Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає вимогам ст.ст. 50,65 КК України і є домірним скоєному.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області, -

У х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2012 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Головуючий

Судді