АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/478/15 Справа № 712/9328/14-к Категорія: ч. 1 ст. 296 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, українця, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання за ст. 296 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.).

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 2 000,00 (дві тисячі грн.).

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішена доля речових доказів по справі, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він 15 березня 2014 року близько 23.00 годин, перебуваючи в приміщенні ресторану-корчми «Солоха» по вул. Ярославська, 9 в м. Черкаси будучи в стані алкогольного сп`яніння умисно, грубо порушуючи громадський порядок вчинив хуліганські дії, які супроводжувались особливою зухвалістю з нанесенням тілесних ушкоджень, що виразились в тому, що він бажаючи проявити явну неповагу до суспільних відносин, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки прагнучи продемонструвати п`яну зухвалість, принизити людську гідність іншої особи, незважаючи на присутність громадян та нахабно себе поводив безпричинно чіпляючись до них, після чого громадянину ОСОБА_8 , який знаходився серед присутніх громадян наніс удар в обличчя від чого останній впав на підлогу, та отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, які згідно висновку експерта № 617 від 26 березня 2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та забої з набряками та крововиливами в білкову оболонку, забій м`яких тканин носу, крововилив лівого плеча, які згідно висновку експерта № 617 від 26 березня 2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду обвинуваченим ОСОБА_7 та прокурором у кримінальному провадженні подані апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вказав, що судом дана однобічна оцінка доказам, що потягло за собою постановлення необ`єктивного вироку, покази свідків суттєво відрізняються одні від інших, щодо кількості ударів, свідки є родичами і їх покази носять упереджений характер, судом у вироку необ`єктивно вказано, що свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вказали, що він є ініціатором конфлікту, він стверджує, що навпаки дані свідки пояснили, що саме ОСОБА_8 наніс першим йому удар. Також вказує, що він наніс удар з метою захисту. Вважає, що вирок суду є незаконним та просить його скасувати, а кримінальне провадження закрити з підстав відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.

Прокурор у апеляційній скарзі просить скасувати вирок першої інстанції через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити в провадженні новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 місяців арешту. Прокурор вказує, що судом не враховані рекомендації та роз`яснення, викладені в п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, де вказано, що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Прокурор посилається на те, що суд вірно встановив фактичні обставини справи та кваліфікував дії обвинуваченого, але при призначенні останньому покарання не в достатній мірі врахував високу суспільну небезпечність вчиненого засудженим.

На думку прокурора, суд має врахувати, те що своїми діями ОСОБА_7 грубо порушив порядок а закладі громадського харчування, чим унеможливив відпочинок групи громадян які святкували день народження у вищезазначеному закладі.

В поданих доповненнях до апеляційної скарги прокурор просить колегію суддів, виключити з вироку районного суду посилання суду на протоколи одночасного допиту між свідком ОСОБА_13 та підозрюваним ОСОБА_7 а також між потерпілим ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 .

Обвинувачений заперечив проти апеляції прокурора та просив її відхилити. Свою апеляцію підтримав.

У судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу прокуратури підтримав, та заперечив проти апеляції обвинуваченого.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурор та обвинуваченого не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався указаних вимог.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.1 ст.296 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку. Тому ці висновки суду колегія суддів вважає обґрунтованими.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про невинуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, викладених в його апеляції є безпідставними, оскільки вони були предметом дослідження в суді першої інстанції, достатньо повно мотивовані у вироку і їм судом першої інстанції дана вірна юридична оцінка.

Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що разом з родичами та друзями він святкував ювілей дружини в ресторані-корчмі «Солоха» по вул. Ярославська, 9 в м. Черкаси. ОСОБА_7 , який прийшов до закладу, поводився неадекватно і йому були навіть не раді його родичі, які також щось святкували за сусіднім столом. Так, зокрема, ОСОБА_7 чіплявся до жінок з компанії ОСОБА_8 , шарпав за сумки, штовхав ногами стільці, в зв`язку з чим йому неодноразово робили зауваження. Коли ОСОБА_8 близько 23 год. виходив з ресторану, то побачив, що на вулиці ОСОБА_7 б`є його сина ОСОБА_14 . Коли ОСОБА_8 разом з гостями ОСОБА_15 та Мізіною підбіг, щоб визволити сина, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 декілька ударів рукою по обличчю, від чого він втратив свідомість;

- показами свідка ОСОБА_14 про те, що обвинувачений ОСОБА_7 в ресторані поводився агресивно, а коли ОСОБА_14 вийшов з приміщення, покликав його та безпричинно почав бити. Коли на допомогу підбіг ОСОБА_8 , обвинувачений почав бити і його, після чого ОСОБА_7 зачинили в роздягальні та викликали міліцію;

- показами свідка ОСОБА_16 про те, що під час святкування її дня народження в ресторані-корчмі «Солоха», хлопець з сусідньої компанії, як вона пізніше довідалася, ОСОБА_7 , поводився агресивно, збивав стільці ногами. Коли людям з оточення ОСОБА_7 вказали на зухвалу поведінку їх гостя, останні своє знайомство з ним заперечили. Наприкінці вечора, побачивши, що ОСОБА_7 направляється до виходу слідом за її сином ОСОБА_14 , вона також вибігла на вулицю, та побачила, що відбувається бійка, а саме ОСОБА_7 наносить удари її чоловіку ОСОБА_8 , від чого той впав;

- показами свідка ОСОБА_17 про те, що в ході святкування дня народження її куми ОСОБА_16 , в ресторані-корчмі «Солоха», гість сусідньої компанії ОСОБА_7 поводився неадекватно, декілька разів грубо пхав її стілець ногою, аби пройти. При цьому самі замовники свята з боку ОСОБА_7 неодноразово просили його заспокоїтись та йти додому. По закінченні застілля, свідок почула крик дочки, вибігла на вулицю, стверджує, що за її присутності ОСОБА_7 перший наносив удари ОСОБА_8 , після чого той впав, а обвинуваченого зачинили в роздягальні;

- показами свідка ОСОБА_13 про те, що вона 15 березня 2014 року, серед інших запрошених, святкувала день народження своєї сестри ОСОБА_16 в ресторані-корчмі «Солоха». Відвідувач закладу ОСОБА_18 поводився демонстративно зухвало, зачіпав столи, потім вибіг слідом за ОСОБА_14 , наносячи удари як йому, так і особам, котрі кинулися їх розбороняти;

та іншими доказами наведеними у вироку.

За таких обставин, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке він засуджений при обставинах, викладених у вироку є законним і обґрунтованим.

Посилання прокурора, в доповненнях до апеляційної скарги, на незаконне врахування судом першої інстанції як доказу протоколів одночасного допиту між свідком ОСОБА_13 та підозрюваним ОСОБА_7 а також між потерпілим ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_7 , є необґрунтованим, оскільки прокурор не конкретизував які саме дані потрібно виключити, для чого це необхідно зробити і на що це впливає. Крім того, виключення даних протоколів не має істотного значення для прийнятого судом рішення та не впливає на нього. Суд першої інстанції допитав свідків, дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин, в тому числі вищевказані протоколи, суперечливості в доказах не встановив, тому колегія суддів вважає сукупність зібраних доказів достатньою для прийняття судом першої інстанції рішення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і немає підстав для посилення покарання, як про те просить прокурор в апеляційній скарзі.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, даних про особу винну, всіх обставин справи, що обтяжують та відсутність обставин, що пом`якшують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про можливість перевиховання ОСОБА_7 застосувавши відносно нього покарання у виді штрафу.

Колегія суддів також вважає, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає, оскільки апелянт не навів даних, які б давали підстави для посилення покарання.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що вирок суду є обґрунтованим і законним, будь-яких, передбачених ст. 409 КПК України підстав для його скасування чи зміни, при перевірці справи в апеляційному порядку, не виявлено.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого - залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року, відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді :