АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 538/870/14-к Номер провадження 11-кп/786/94/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.286 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретаріОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, працюючий слюсарем Полтавського ВБР, несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області 743 грн. 16 коп. за проведення судових експертиз, а також витрати на лікування потерпілого:

- на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського - 4225 грн. 90 коп.;

- на користь Лохвицької центральної районної лікарні 1100 грн. 61 коп.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

19 листопада 2012 року близько 1 год. обвинувачений, керуючи автомобілем «Шкода Фабія» днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі Лохвиця - Сенча - Вирішальне в напрямку з м. Лохвиця до с. Сенча, в районі прилягання другорядної дороги з с. Васильки Лохвицького району Полтавської області (3 км + 400 м), в порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, виїхав за межі проїзної частини дороги в кювет, де відбулося перекидання автомобіля. Внаслідок ДТП пасажир ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в зв`язку з необґрунтованим звільненням ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та просить постановити новий вирок, яким засудити обвинуваченого на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Також прокурор просить уточнити, що витрати за проведення судових експертиз в сумі 743 грн. 16 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 просить вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин з необережності, в судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, має постійне місце роботи.
Колегія суддів враховує також поведінку обвинуваченого протягом тривалого часу після вчинення злочину, яка свідчить про його бажання стати на шлях виправлення і думку потерпілого, який погодився з вироком суду.

Оцінюючи як тяжкість вчиненого злочину, так і особу винного та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, отже апеляційна скарга прокурора в цій частині не підлягає до задоволення.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
В зв`язку з цим витрати за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а не на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області, як вказав суд, задовольнивши такі вимоги апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Уточнити, що витрати за проведення судових експертиз в сумі 743 грн. 16 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4