Ухвала

Іменем
України

12 вересня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі: головуючого судді -Лагнюка М.М., суддів - Бартащук Л.В., Ноздрякова
В.М. за участю прокурора - Решетняк Н.О. засудженого -ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня
2007 року.

Цим вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, українець, громадянин
України, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимий
07.04.1992р. за ст.94 КК України (в редакції 1960року) на 7 років позбавлення
волі, звільнений з місць позбавлення волі 15 серпня 1998р. по відбуттю
покарання, -

засуджений за ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі із
позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 30.10.2004 р. приблизно о 5год. ЗО
хв., перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, керуючи технічно - справним
автомобілем «Опель -
кадет», державний номер НОМЕР_1, та рухаючись по вул. Харківське
шосе, зі сторони вул. Привокзальна в напрямку вул. Російська, в крайній лівій
смузі зі швидкістю приблизно 50-60 км/год. порушив вимоги п. п. 2.36, 2.9а,
12.1,12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, не вірно обрав безпечну швидкість руху
з урахуванням дорожньої обстановки та темної пори, проявив неуважність,
внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_2., який переходи в дорогу. Від
отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер.

Справа № 11-а-172107

Категорія: ч.2
ст.286 КК України

Головуючий у
першій інстанції - Майданевич А.Г.

Доповідач:
Бартащук Л.В.

В апеляційній скарзі та додаткових доводах до неї засуджений ОСОБА_1 вказує
на необґрунтованість його засудження. Просить вирок скасувати, а справу закрити
на підставі п. 2 ст.6 КПК України, за відсутністю в його діях складу злочину,
оскільки потерпілий переходив дорогу в невстановленому місці. При цьому
посилається на однобічність і неповнота судового слідства, що призвело до
невідповідності висновків суду матеріалам справи.

Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляцію, прокурора,
який заперечував проти задоволення апеляції, провівши судові дебати, надавши
засудженому останнє слово, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винністьОСОБА_1 у вчиненні злочину при обставинах,
встановлених вироком, підтверджується зібраними по справі в установленому
порядку та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3. показала, що 30.10.2004 р. о 5 год.20 хв.
вона разом з чоловіком ОСОБА_2. вийшли з дому. Чоловік пішов у напрямку
вул.Харківське шосе. 6.11.2004 р.їм з донькою стало відомо, що чоловік загинув
внаслідок ДТП.

Свідок ОСОБА_4., працівник ДАІ, показав, що в кінці
жовтня 2004 р.біля 6 год ранку, він чергував і отримав повідомлення, що по
вул.. Харківське шосе 21/2 трапилось ДТП.
Прибувши на місце пригоди, він побачив на проїздній частині дороги труп
чоловіка, а біля тротуару в напрямку вул.. Тростянецької стояв автомобіль « Опель кадет».
Автомобіль мав пошкодження кришки капота та лобового скла. Водій автомобіля був
у стані сильного алкогольного сп»яніння.

За висновком судово-медичної експертизи смерть гр..ОСОБА_2. настала в
результаті закритої травми грудей з розривом аорти і розвитком крововтрати
(а.с.37-38).

Доводи засудженого про те, що потерпілий раптово виник перед його
автомобілем і тому він його збив, спростовуються іншими дослідженими судом
доказами.

Згідно даних протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та
відтворення обстановки та обставин події, пішохода, який переходить проїздну
частину дороги справа наліво відносно автомобіля, видно по всій лінії його руху
на відстані 100 м ( а.с.7-13,80-86, 87-90).

Відповідно з
висновком судової автотехнічної експертизи в даній дорожній обстановці з
моменту виникнення небезпеки для руху, ОСОБА_1 мав технічну можливість
запобігти наїзду на пішохода, шляхом застосування екстреного гальмування для
зупинки транспортного засобу. З технічної точки зору причина даної пригоди
полягає у невідповідності дій водія вимогам п.12.3 ПДР України, тобто
несвоєчасне застосування екстреного гальмування водієм, з моменту виникнення
небезпеки для його руху(а.с.95-100).

З протоколу медичного огляду для встановлення. факту вживання психоактивної
речовини та стану са»ягніння від 30.10.2004 року вбачається, що ОСОБА_1
перебував у стані алкогольного сп»ягніння ( а.с.18).

Суд повно, всебічно і об»єктивно дослідив зібрані по справі докази, дав їм
належну оцінку і правильно визнав ОСОБА_1. винним у вчиненні злочину та
правильно кваліфікував його дій за ст.286 ч.2 КК України.

Призначена міра покарання ОСОБА_1. відповідає вимогам
ст.65 КК України, характеру і ступіні тяжкості вчиненого злочину та даним про
його особу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів,-

Ухв алил а:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Дарницького районного суду м.Києва від 12 червня 2007 р. щодо ОСОБА_1 - без
змін.