Справа №1490/5341/12 20.12.2012 20.12.2012 20.12.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/1490/924/12 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст.185 КК України Доповідач апеляційного суду суддя Хомік І.М.

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2012 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Хоміка І.М. .

суддів: Губи О.О., Маркової Т.О.,

при секретарі: Рябеженко А.А.,

за участю прокурора: Цибух Т.І.,

засудженого: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, офіційно не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

14.06.2002 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.289, ч.2,3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; вирок змінено ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 20.08.2002 року і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

07.06.2004року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;

30.07.2009року Доманівським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.122, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі;

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік з покладенням на засудженого передбачених ст.76 п.2,3,4 КК України обовязків.

Згідно вироку суду, 09.08.2012 року близько 16-00 год. ОСОБА_2, працюючи різноробочим ФОП «Гарусевич», під час своєї робочої зміни перебував на території вказаного підприємства за адресою: м. Первомайськ, вул. Кам'яномостівська, 5-б, де таємно викрав 8 мішків цементу вагою по 50 кг і вартістю по 63 грн. кожен, а також один мішок цементу вартістю 504 грн. , спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на зазначену суму.

Прокурор в апеляції, не оспорюючи кваліфікації дій засудженого, порушує питання про необхідність скасування вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а також постановлення вироку апеляційним судом Миколаївської області, яким призначити засудженому покарання без застосування ст.75 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

Посилається на формальність урахування судом першої інстанції обставин, які характеризують особу ОСОБА_2, а саме його неодноразові судимості за скоєння аналогічних корисливих злочинів, а також вчинення нового злочину майже одразу після відбуття покарання за попереднім вироком суду, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про підстави скасування вироку суду, а також думку засудженого, який просив вирок щодо нього залишити без змін, перевіривши доводи апеляції та вивчивши матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, при обставинах, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, що апелянтом не оспорюється.

Що стосується міри покарання, то воно призначене засудженому у відповідності до вимог ст. 65, 70 КК України. При цьому, як вбачається з вироку, судом враховано характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, невеликий розмір викраденого та дані про його особу. Крім того, судом першої інстанції під час призначення покарання засудженому було враховано помякшуючі вину обставини: сприяння розкриттю злочину, визнання вини, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому; обставиною, що обтяжує покарання суд зазначив рецидив злочинів. Тому доводи апелянта про неврахування судом факту неодноразових судимостей ОСОБА_2 за скоєння аналогічних корисливих злочинів є безпідставні.

На думку колегії суддів, призначене ОСОБА_2 покарання є справедливим і достатнім для виправлення засудженого, а також попередження вчинення ним нових злочинів. Тому, підстав для задоволення апеляції прокурора не вбачається.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що прокурор в апеляції, посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, залишив поза увагою той факт, що прокурор, який приймав участь під час розгляду в суді першої інстанції, в судових дебатах просив суд при призначення покарання ОСОБА_2 застосувати положення ст.ст.75, 76 КК України, що підтверджується протоколом судового засідання від 11.10.2012 року (а.с.89).

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.10.2012 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Головуючий:

Судді: