Справа № 171/2551/14-к
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської обл.
у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
Повторно, 09.08.2014 року, близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись поблизу автобусної зупинки в с. Українка Апостолівського р-ну Дніпропетровської області, маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою знайомої ОСОБА_7 , увірив останню, що зможе викупити телевізор за 1000 грн., який був раніше викрадений у матері потерпілої невстановленою особою. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_7 гроші в сумі 500 грн., пообіцявши через кілька хвилин принести телевізор. Отримавши гроші та маючи намір на їх незаконне заволодіння, ОСОБА_6 зник, розпорядившись чужим майном на свій розсуд, чим заподіяв майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 500 грн.
Повторно, 28.09.2014 року, о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 знаходився поблизу кафе «Наташа», розташованого на площі 30 років Перемоги в м. Зеленодольськ Апостолівського р-ну Дніпропетровської області. В цей час в кафе перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розмовляли про те, що 27.09.2014 року, на АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 шахрайським способом заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 . З приводу почутої розмови у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , пославшись на те, що знайомий зі ОСОБА_10 та має на того вплив, запропонував свої послуги в поверненні ОСОБА_8 мобільного телефону. За допомогу в поверненні мобільного телефону ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_8 300 грн.
В цей же день, 28.09.2014 року, о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , діючи умисно, шляхом обману, біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_8 гроші в сумі 300 грн. та запропонував тому чекати його біля під`їзду до вирішення ним питання про повернення телефону, при цьому сам з місця події зник, витративши отримані обанним шляхом гроші на власні потреби, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 300грн.
Повторно, 21.03.2015 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_4 , маючи намір на незаконне заволодіння мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_4 , шляхом шахрайства, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , завірив останнього, що йому потрібен мобільний телефон, пообіцявши повернути в вечорі того ж дня. Не маючи наміру повертати мобільний телефон власнику, зловживаючи довірою потерпілого, ОСОБА_6 незаконно заволодів телефоном, який ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_6 , передав тому, в призначений час не повернув потерпілому мобільний телефон «LG-Р715» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 на суму 2400 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень визнав себе повністю та показав, що, хворіє на туберкульоз, має на утриманні малолітню дитину, не маючи можливості трудовлаштуватися, зважаючи на неодноразові судимості, знаходився в скрутному матеріальному становищі, тому вимушений був повторно вчинити злочини. Так, 09 серпня 2014 р. при зустрічі з ОСОБА_7 , та звернулася до нього з проханням допомогти повернути матері викрадений раніше телевізор. Маючи намір отримати від ОСОБА_7 гроші, він пообіцяв допомогти, але на викуп телевізора запропонував передати йому 1000 грн. з першим внеском в сумі 500 грн. ОСОБА_7 , довіряючи йому передала йому 500 грн., але він пішов від потерпілої не маючи наміру повертати гроші або шукати телевізор. Вдруге, почувши розмову ОСОБА_8 зі своїм знайомим про те, що в нього незаконно забрали мобільний телефон, він вирішив і від того отримати грошей. Для цього він запропонував допомогти повернути телефон, за що попросив 300 грн. Не маючи наміру шукати телефон, він отримав від ОСОБА_8 300 грн., які витратив на свої потреби. В березні 2015 року, зустрівши малознайомого неповнолітнього ОСОБА_4 , він уговорив того передати йому мобільний телефон, завіривши, що ввечері того ж дня він телефон поверне. Він не мав наміру повертати телефон, прийняв заходів до його продажу, але в ході досудового слідства телефон повернув. В один з днів березня 2015 року він був в гостях у свого знайомого ОСОБА_11 , якому запропонував закласти тимчасово комп`ютер. Батько ОСОБА_11 заборонив закладати комп`ютер, тоді він, коли сам ОСОБА_12 вийшов з кімнати, забрав комп`ютер та поніс його до ломбарду. В зв`язку з тим, що ломбард був закритий, він повертався з комп`ютером та був затриманий по заяві потерпілого. Отримані від злочинів кошти витрачав на придбання наркотичних засобів.
Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які не ким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всебічно підтверджені поясненнями обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 , який підтвердив, що 21.03.2015 року в місті Зеленодольську його зустрів ОСОБА_6 , випросив у нього мобільний телефон, запропонувавши залишити собі чіп-карту, пообіцявши, що ввечері телефон він поверне. Не отримавши телефон в призначений час, вони з батьком звернулися до міліції.
Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які не ким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковано: за ст. 190 ч. 2 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно; за ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжки), скоєного повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_6 раніше судимий, скоїв кримінальні правопорушення в період відбування покарання, при звільненні від відбування покарання з випробувальним терміном, призначеного вироком Апостолівського районного суду від 23.06.2014 року, характеризується за місцем проживання посередньо, не зайнятий суспільно-корисною працею, щиро кається у скоєному, частково відшкодовано матеріальну шкоду, заподіяну злочинами, хворіє на туберкульоз, має на утриманні неповнолітню дитину.
В якості пом`якшуючої покарання обставини згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття обвинуваченого.
Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, суд не встановив.
Суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку є призначення покарання в межах санкцій статей КК України, за ознаками яких обвинувачений обвинувачується, у вигляді позбавлення волі, та остаточного призначення покарання за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України та за правилами призначення покарання за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України.
Підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, відсутні. Стан здоров`я та наявність на утриманні неповнолітньої дитини суд не приймає в якості обставин, пом`якшуючих покарання згідно положень ст. 66 КК України, в зв`зку з тим, що злочини ОСОБА_6 скоював з ціллю забезпечення себе наркотичними засобами.
Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлено.
Питання по речових доказах по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно вимогам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та призначити покарання: по ст. 190 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки; по ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
Відповідно до положень ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до положень ст. 71 КК України остаточне покарання призначити за правилами призначення покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання, призначеного теперішнім вироком з невідбутим покаранням, призначеним попереднім вироком Апостолівського районного суду від 23.06.2014 року, у вигляді п`яти років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід засудженому залишити попередній у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк покарання відраховувати з 31.03.2015 р.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю.
Вирок після набрання законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити після оголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілим, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: