Справа № 541/1340/13-к
Провадження № 1-кс/541/31/2013
У Х В А Л А

23 травня 2013 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : слідчого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

з участю: прокурора Корсун В.С.,

потерпілої ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

підозрюваної ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області Михайленко Ж.С. про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Первомайське Глухівського району Сумської області, проживаючої в АДРЕСА_1 зареєстрованої проживаючою в АДРЕСА_2 громадянки України, з повною загальною середньою освітою, зі слів одруженої, на утриманні має трьох малолітніх дітей, перебуває у відпустці до догляду за дитиною до досягнення трьох років, раніше не судимої, підозрюваної по ст. 185 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області Михайленко Ж.С., за погодженням з прокурором Миргородської міжрайонної прокуратури Корсун В.С., звернулася в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання відносно підозрюваної ОСОБА_3, зазначивши серед ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та незаконного впливу на потерпілу.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 14 травня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що 13 травня 2013 року, в 12 годин ОСОБА_3 проникла до підсобного приміщення домогосподарства своєї матері ОСОБА_1, що в с. Петрівці Миргородського району, звідки таємно викрала бичка вагою 50 кг на загальну суму 850 гривень, яким в подальшому розпорядилася на свій розсуд.

Це клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав, просив задовольнити його.

Підозрювана ОСОБА_3 при допиті судом не заперечувала повідомлену їй підозру. При вирішенні клопотання просила не застосувати до неї запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання, оскільки вже два роки, як постійно проживає в с. Петрівці Миргородського району, не має наміру залишати це місце проживання, так само, як не має і коштів для цього. Стверджувала, що ніколи погроз на адресу матері з приводу вчиненого кримінального правопорушення не висловлювала.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам зазначених у пунктах 1 - 5 цієї частини статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України. Про таку підозру їй повідомлено у визначеному законом порядку 15 травня 2013 року / а.п. 18 /.

Суд вважає, що подані докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною певного кримінального правопорушення, що нею не заперечується.

Разом з тим, за змістом пунктів 4, 5 частини 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Допитана по обставинам клопотання, яке розглядається, потерпіла ОСОБА_1 повідомила, що підозрювана ОСОБА_3 є її рідною дочкою, яка вже два роки, як мешкає в с. Петрівці Миргородського району. Між ними неприязні відносини. Її картка для отримання відповідних виплат по народженню дитини, знаходиться у потерпілої. На думку потерпілої, підозрювана нікуди не виїде з с. Петрівці Миргородського району, бо їй нікуди їхати взагалі. Особистих погроз з приводу конкретного кримінального провадження дочка їй не висловлювала. Про такі погрози їй відомо зі слів конкретної односелеці, якій про це повідомила інша особа.

Відповідність дійсності таких погроз, характер взаємостосунків між підозрюваною і особами, на яких посилається потерпіла, так само, як і самі ці особи, слідчим не встановлені. Їх показання з точки зору допустимості в аспекті підтвердження відповідного ризику не перевірені взагалі.

Статтею 194 ч. 1 пунктами 1 - 3 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов'язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В супереч положенням пункту 5 частини 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, що розглядається, взагалі не містить посилання на матеріали, що підтверджують можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування чи її намірів незаконного впливу на потерпілу, а гіпотетичні припущення про це слідчого в поданні та прокурора в судовому засіданні не доведені належними і дропустимими доказами.

З огляду на те, що при розгляді поданого клопотання прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, але не доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої ст. 194 КПК України, то відповідно до частини 3 згаданої статті слідчий суддя має право зобов'язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до органу державної влади, визначеного слідчим суддею. З цих же обгрунтувань на підозрювану не можуть бути покладені обов'язки, передбачені ст. 194 ч. 5 КПК України, наведені слідчим у підпунктах 1, 2, 3 пункту 2 резолютивної частини її клопотання від 18 травня 2013 року.

Керуючись ст. ст. 206, 94, 176 - 178, 184 ч. 1 п.5, 193, 194, 196 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

1. Клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області Михайленко Ж.С. про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов'язання щодо ОСОБА_3 від 18 травня 2013 року задовольнити частково.

2. На підставі положень ст. 194 ч. 3 КПК України зобов'язати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Первомайське Глухівського району Сумської області, підозрювану за ст. 185 ч. 3 КК України, прибувати за кожною вимогою до Слідчого відділення Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області.

3. Копію цієї ухвали для відому та виконання негайно вручити підозрюваній, повідомивши її під розпис про покладене на неї зобов'язання слідчим суддею.

4. Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору та направити для відому слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Миргородського

міськрайонного суду Чернюк В.Д.