Справа № 303/8625/13-к
№ 1-кс/303/434/14
У Х В А Л А

м.Мукачево 04 травня 2014 року.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю прокурора прокуратури м.Мукачево ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

розглянув клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського (з обслуговування м.Мукачево та Мукачівського району) МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004053 від 10 вересня 2013 року.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Мукачівського (з обслуговування м.Мукачево та Мукачівського району) МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 03.06.2014 року звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Підозрюваний з`явився в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, вручено йому о 13 год. 40 хв. 03.06.2014 року, що підтверджується його розпискою на клопотанні.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, за кваліфікуючими ознаками як привласнення та розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені повторно, та складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки. У вчиненні даних кримінальних правопорушень йому 03 червня 2014 року повідомлено про підозру.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи, незаконно впливати на свідків, вчиняти погрози, підкуп, умовляння щодо свідків, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану із збутом психотропних речовин.

В зв`язку з вказаними обставинами слідчий вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки орган досудового розслідування не в змозі запобігти вчиненню вищенаведеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання із зазначених в ньому підстав, пояснив, що в клопотанні вказані всі ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому його слід задовольнити.

При цьому слідчий підтвердив, що підозрюваний в ході досудового розслідування з`являвся на виклики оперативних працівників міліції, які виконували його доручення, також він з`являвся на його виклики. Жодного випадку неявки на виклик не було, яких-небудь даних про вчинення підозрюваним кримінальних чи адміністративних правопорушень після притягнення його до відповідальності немає.

Прокурор також клопотання підтримав та пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до ч.5 ст.191 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи найматись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. В зв`язку з цим, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню розслідування, вчиняти погрози, підкуп, умовляння щодо свідків по даному кримінальному провадженні, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також прокурор пояснив, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час він чинить тиск на свідків та іншого підозрюваного ОСОБА_7 , забороняє їй спілкуватися з працівниками міліції, з`являтися на виклики до слідчого. Сам підозрюваний не надає органу досудового розслідування жодних документів, не дає показів, тому при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, існує ризик, що він може знищити необхідні документи.

При цьому слідчий та прокурор пояснили, що вказівка в клопотанні про можливість продовження підозрюваним вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із збутом психотропних речовин, є технічною помилкою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання по пояснив, що він не ухилявся і не має наміру ухилятися він органів досудового розслідування, постійно з`являвся на всі виклики слідчого чи інших працівників міліції, ніде не ховався. Всі документи, які він мав і які стосуються справи, він надав працівникам міліції навіть на їх усну вимогу, інших документів в нього немає, оскільки вони знаходяться на підприємстві, де він раніше працював. Також підозрюваний пояснив, що ніякий тиск на свідків та інших осіб він не чинив і не чинить.

Захисник також заперечив проти задоволення клопотання та пояснив, що відповідно до вимог КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду і інше. Підозрюваний ОСОБА_4 не ухиляється від органів досудового розслідування, жодних даних про це немає. На свідків підозрюваний не чинить ніякого тиску. Немає жодного доказу того, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, клопотання подано всупереч позиції ВССУ, жодні обставини, що мають значення прокурором не доведені, в даному випадку має місце тільки висловлювання та припущення слідчого і прокурора, які нічим не підтверджені. Якщо мав місце факт тиску підозрюваним на свідків, то відповідно на такі дії прокурор повинен був реагувати, натомість у справі відсутні будь-які дані такого реагування, жодних доказів такого тиску немає.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.366 КК України, однак підозрюваний свою вину у вчиненні даних злочинів не визнає.

Стаття 184 КПК України передбачає, що серед інших вимог клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно містити виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення , і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Зазначивши в поданому клопотанні фактичні обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_4 та вказавши правову кваліфікацію цих правопорушень слідчий не наводить жодної обставини, що дає підстави підозрювати, особу у вчиненні кримінального правопорушення, немає жодного посилання на матеріали, що підтверджують такі обставини.

Це дає підставу дійти висновку про те, що слідчим та прокурором не надано доказів та не доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, як цього вимагає ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність обґрунтованої підозри слідчий суддя виходить з вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі "Чеботарі проти Молдови", N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)".

Крім того, відповідно до ст. 184 КПК України клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В поданому слідчим клопотанні вказано наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.5 ст. 177 КПК України, однак не зазначено жодної обставини, як б вказували на наявність цих ризиків, немає ніякого посилання на матеріали, які підтверджують ці обставини. Також в даному клопотанні немає ніякого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено вище, про наявність обставин, які б свідчили про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий взагалі не вказує в клопотанні. Під час судового засідання ні слідчим, ні прокурором не надано жодного доказу, яким би доводилася обставина, яка свідчить про наявність вказаних ризиків, також не надано жодного доказу, яким би підтверджувалась недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам.

Крім того суд враховує, що в судовому засіданні встановлені факти, якими підтверджується відсутність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема в судовому засідання встановлено, що підозрюваний після притягнення його до кримінальної відповідальності не вчиняв жодного кримінального чи адміністративного правопорушення, інкриміновані йому злочини мали місце ще в 2011 році, до постановлення відносно ОСОБА_4 вироків. На даний час ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання, призначеного йому за вироком суду від 08.11.2012 року.

З доданих до клопотання слідчого копій вироків Мукачівського міськрайонного суду від 08.11.2012 року та 13.01.2014 року вбачається, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення мали місце ще до засудження ОСОБА_4 , тобто, після притягнення останнього до кримінальної відповідальності він ніякі кримінальні правопорушення не вчиняв, жодних даних про це в матеріалах немає.

Також з даних вироків та характеристики з місця проживання вбачається, що підозрюваний характеризується позитивно, є спокійною, врівноваженою, неконфліктною людиною.

Вказані обставини визнаються сторонами в судовому засіданні, вони спростовують твердження слідчого про те, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжувати злочинну діяльність.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення, зазначені в клопотанні, внесені в реєстр 10.09.2013 року, з того часу проводиться досудове розслідування, ОСОБА_4 неодноразово викликався до слідчого і з`являвся на всі його виклики. Він має постійне місце проживання, постійне місце роботи. На всі виклики до працівників міліції підозрюваний з`являвся, жодного факту неявки на виклик не було, що підтвердив слідчий в судовому засіданні. Дані факти вказують на те, що ОСОБА_4 не переховувався і не переховується від органів досудового розслідування.

Не надано суду жодного доказу, яким би підтверджувався факт тиску підозрюваного ОСОБА_4 на свідків, як це зазначає прокурор. Доводи прокурора, що такі факти мали місце і про них в майбутньому повідомить свідок та підозрюваний під час їх допитів, є необґрунтованими і не можуть бути прийнятими до уваги.

Враховуючи наведене слідчий суддя приходить до висновку, що жодними належними доказами слідчим не доведено наявність хоча б одного ризику, передбачено ст. 177 КПК України, а посилання слідчого в клопотанні про наявність таких ризиків є нічим іншим, як припущенням слідчого.

Згідно ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Дана норма Закону ставить перед слідчим суддею обов`язок, а не право, відмовити в застосуванні запобіжного заходу навіть у випадку, якщо прокурором не доведено хоча б одну з обставин, вказаних в частині першій цієї статті.

Оскільки прокурором в судовому засіданні під час розгляду клопотання не доведено жодної з передбачених ч.1 ст. 194 КПК України обставин, слідчий суддя зобов`язаний відмовити в задоволенні клопотання.

За таких обставин клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою є необґрунтованим і не підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує, що згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Також суд враховує, що згідно ч.3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Оскільки, як вказано вище, прокурором не доведено жодної з передбачених ч.1 ст. 194 КПК України обставин, відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу та підстави для покладення на підозрюваного яких-небудь обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194 КПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського (з обслуговування м.Мукачево та Мукачівського району) МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1