пр. № 1-кп/759/661/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000285 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Світловодськ, Кіровоградської області, українка, громадянка України, освіта вища, розлучена, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Починаючи з 08.12.2014 по 09.01.2015 до ОСОБА_3 в невстановленому досудовим розслідуванням місці та обставинах звертались клієнти, яким вона продавала косметику «Ейвон» з проханням звести їх з дівчатами які надають послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

В свою чергу ОСОБА_3 , усвідомлюючи те, що звідництво з метою розпусти на території України заборонено, вирішила звести осіб легкої поведінки жіночої статі із клієнтами, які надавали грошову винагороду повіям за послуги сексуального характеру.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на звідництво для розпусти ОСОБА_3 , з метою відшукання особи, яка надасть послуги сексуального характеру клієнтам які купували в неї косметику «Ейвон» зателефонувала своїй знайомій ОСОБА_6 , яка погодилась надавати послуги сексуального характеру останнім за грошову винагороду.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , з метою звідництва для розпусти безоплатно звела ОСОБА_6 , з клієнтами які купували в неї косметику, якім ОСОБА_6 в подальшому, надавала послуги сексуального характеру за грошову винагороду. Тобто, ОСОБА_3 , вчинила звідництво для розпусти, що виразилось у підшукуванні клієнтам особи жіночої статі, яка за грошову винагороду надавала послуги сексуального характеру, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України.

10 липня 2015 року між прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_3 , в присутності захисника, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 302 КК України, підозрювана ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 302 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та отримана згода підозрюваної на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній. Угода підписана сторонами та захисником.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник просила затвердити зазначену угоду.

Обвинувачена ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про її особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження та речові докази у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 10 липня 2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1