АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці «
23 » січня 2007р. колегія судців судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Гончарука
Г.М.

суддів Рулякова
В.І., Яцинюка В.Ф.

за участю прокурора
Хоміцької Т.Б.

та адвоката ОСОБА_1

при секретарі Ліхненко М.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок
Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2006 p..

Цим вироком ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець і мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, освіта середня, розлучений, не працюючий,
раніше не судимий, -

засуджений за ст. 286
ч. 2 КК
України на 3 роки
позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних
засобів, строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України
звільнено ОСОБА_2 від відбування основного покарання якщо він протягом
двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на
нього обов"язки у вигляді: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці
органи про зміну місця проживання, періодично, один раз на місяць
з"являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного
заходу у відношенні засудженого, до вступу вироку в законну силу, залишено - підписку про
невиїзд.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1320
грн., на

Справа № 11-26/2007р. Головуючий
в І інстанції Казюк О.О.

Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач
Руляков В.І.

2

відшкодування матеріальної шкоди та 8500 грн.
відшкодування моральної шкоди, спричинених злочином.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 21933
грн. на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням
автотранспортного засобу при ДТП.

Стягнуто на
користь лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці вул. Фастівська-2 з
ОСОБА_2 - 976 грн. 60 коп. витрат на
стаціонарне лікування потерпілих.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області 861 гривну витрат на
проведення автотехнічної експертизи.

Вирішено питання з речовими
доказами.

Згідно вироку
засуджений ОСОБА_2 9 серпня 2006 року біля 16 годин в селі
Кам"яна Сторожинецького району Чернівецької області, керуючи легковим
автомобілем "Дачія" д.н. НОМЕР_1, який належить йому на праві
власності, на ділянці дороги сполученням м. Чернівці - КПП Руська 10 км., і рухаючись
з міста Чернівці в напрямку м. Сторожинець зі швидкістю 60км/год. порушив
вимоги п.п. 10.1; 11.2; 11.3; 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху. В результаті
цих порушень не справився з керуванням свого автомобіля, виїхав на зустрічну
смугу руху, та допустив зіткнення з зустрічним автомобілем ВАЗ 2107 д.н.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 спричинивши пасажирові зустрічного автомобіля
ОСОБА_3 тяжкі тілесні ушкодження.

На вказаний
вирок подана апеляція адвокатом ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2, в якій
він просить вирок суду змінити, виключити з нього додаткову міру покарання у
вигляді позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортним засобом строком на 3 роки. При цьому
він посилається на те, що це суперечить вимогам ст. 55 КК України. Суд
в супереч вимогам Постанови ПВС України №
14 від 23.12.2005 року не
обговорив питання про доцільність застосування такого покарання, а саме: не
прийняв до уваги його сімейний стан, наявність на утриманні 3 неповнолітніх
дітей, характеристику його особи. Він працює водієм, і це є єдиним джерелом
доходу та утримання сім"ї. А тому застосування до нього покарання у
вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом є недоцільним і таким,
що не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який вважає, що апеляція піддягає задоволенню, адвоката
ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2, розглянувши матеріали кримінальної справи,
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню.

Вина засудженого
ОСОБА_2 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжкі тілесні
ушкодження потерпілій ОСОБА_3 доведена зібраними по справі доказами, які
належним чином оцінені судом і їм дана правильна юридична оцінка.

Крім визнання
своєї вини повністю засудженим ОСОБА_2, вона

3

доведена
слідуючим.

Потерпіла
ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що 9
серпня 2006 року
знаходилась в автомобілі під керуванням її чоловіка ОСОБА_4 на задньому
сидінні, та відпочивала. Відчула удар та втратила свідомість. В результаті ДТП
отримала тілесні ушкодження та лікувалася. Потім взнала, що ДТП скоїв
засуджений.

Цивільний
позивач ОСОБА_3 дав аналогічні покази.

З акту
судово-медичної експертизи вбачається, що у потерпілої ОСОБА_3 в результаті ДТП
виявлені слідуючі тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент
виникнення, перелом кісток основи черепа з незначним пост-травматичним
геморагічним забоєм головного мозку; перелом верхньої щелепи зліва з повним
травматичним відривом 21 зуба, які відносяться до тілесних ушкоджень середньго
ступеня тяжкості; та легкі тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя
(а.с. 78).

З висновку
автотехнічної експертизи, вбачається, що в даній ДТП водію ОСОБА_2 необхідно
було діяти у відповіданості до вимог п.п. 12.1 Правил дорожнього руху і було
умовно скоєне ним ДТП і з технічної точки зору перебувають в причинному
зв"язку з її виникненням (а.с. 119-121).

З протоколу
відтворення обстановки та обставин події проведеної за участю ОСОБА_2
вбачається, як він на місці розказав і показав обставини скоєння ним
дорожньо-транспортної пригоди (а.с.
61).

Висновком
товарознавця встановлено, що розмір матеріальних збитків спричинених
пошкодженням автомобіля ВАЗ 2107,
який належить ОСОБА_4 складає 21933
гривні.

Таким чином, суд
правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_2 за ст. 286 ч. 2 КК України.

Обираючи
засудженому ОСОБА_2 основну міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що
пом"якшують та обтяжують покарання, і на думку колегії вірно прийшов до
висновку звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням.

В той же час
застосовуючи до засудженого ОСОБА_2 таку додаткову міру покарання, як
позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки суд не
врахував те, що керування транспортними засобами є для засудженого основним і
єдиним видом заробітку. Він працює водієм служби таксі ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджено Свідоцтвом про сплату єдиного податку та Свідоцтвом про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця (а.с. 206, 208). На його утриманні троє
неповнолітніх дітей, що підтверджено актом обстеження від 19 січня 2007 року,
та свідоцтвами про їх народження (а.с. 209-210).

Крім того,
ОСОБА_2 у відповідності з вироком необхідно виплачувати великі суми
матеріальної та моральної шкоди потерпілим (33 591 гривню), і частину з яких
він уже виплачує, що свідчить розписом

4

потерпілих.

У зв"язку з
наведеним, колегія суддів вважає за необхідне задоволити апеляцію та виключити
з вироку таку додаткову міру покарання ОСОБА_2, як позбавлення права керування
транспортними засобами строком на три роки.

Колегія суддів
також вважає, що з вироку суду слід виключити повторну вказівку суду про
позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами строком на 3 роки на підставі
ст. 77 КК
України, оскільки така вказівка суду є зайвою.

Крім того,
покладаючи обов'язок на засудженого ОСОБА_2 на підставі ст. 76 КК України,
періодично, один раз на місяць змявлятись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації, суд не звернув увагу на те, що
згідно п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №
7 від 24.10.2003 року
"Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами
внесеними постановою ПВС України від 10.12.2004
р. № 18, суд
поклавши на засудженого обов"язок передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, не
встановлює періодичності і дні проведення реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Кримінально-Виконавчого
Кодексу України "Вирішення цього питання віднесено до компетенції
кримінально-виконавчих інстанцій".

В зв"язку з
наведеним також підлягає виключенню з резолютивної частини вироку слова
"один раз на місяць".

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 365,
366, 367 КПК України колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляцію адвоката ОСОБА_1
задоволити.

Вирок
Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_2 змінити. Виключити з резолютивної частини вироку вказівку суду про
застосування до ОСОБА_2 додаткової міри покарання у вигляді "позбавлення
права керувати всіма видами транспортних засобів на три роки".

На підставі ст. 366 КПК України, виключити
з резолютивної частини вироку вказівку суду "На підставі ст. 77 КК України
позбавити ОСОБА_2 права керувати транспортними засобами строком на три
роки", а також слова "один раз на місяць".

В іншій частині вирок суду залишити
- без змін.

Головуючий Г.М.
Гончарук

Судді: В.І.
Руляков

В.Ф. Яцинюк