Справа № 555/1896/13-к
Номер провадження 1-кс/555/46/13
У Х В А Л А

15.07.2013 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2,
з участю прокурораОСОБА_3,

неповнолітнього

підозрюваного ОСОБА_4,

його захисника, адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Березне клопотання слідчого слідчого відділення Березнівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя селища Соснове, вул. Молодіжна,16 Березнівського району Рівненської області, підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Гаврилюк Ю.С. в клопотанні від 12 липня 2013 року вказує, що неповнолітній ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, яке виразилося в замаху разом ОСОБА_7 на умисну крадіжку з магазину "Продукти", розташованого в с. Велика Совпа Березнівського району Рівненської області, що мало місце 19 травня 2013 року близько другої години ночі, яку вони не довели до кінця з причин від них незалежних - появи на місці скоєного працівників міліції, та в крадіжці подуктів харчування і напоїв з магазину "Фазенда", що в смт. Соснове по вул. Шевченка,13 Березнівського району Рівненської області, яку вчинив 10 липня 2013 року разом з ОСОБА_8 на суму 2 300 гривень.

Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий обгрунтовує ризиками у вигляді наявності у нього таких можливостей:

- переховуватися від органів досудового слідства і суду, зважаючи на те, що судом по іншому кримінальному провадженню йому вже обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, тим не менше, він знову скоїв злочин;

- знищити, сховати або спотворити речі, які не виявлені в ході досудового розслідування;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки той обгрунтовано підозрюється у скоєнні вже шести кримінальних правопорушень.

Просить також врахувати обставини, передбачені ст. 177 КПК України, а саме тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4, а також той факт, що він не має міцних соціальних зв'язків, протягом певного часу проживав окремо від батьків, орендуючи житло, не реагував на будь-які міри виховного впливу.

Вислухавши слідчого Гаврилюка Ю.С., підозрюваного ОСОБА_4, думки, що їх висловили прокурор Люшин Н.М., яка підтримала подання з тих підстав, що наявність такого ризику як можливість вчинення нового злочину з боку ОСОБА_4 при тому, що мати недостатньо уваги приділяє синові, не спростована, захисника ОСОБА_5, який вважає, що його підзахисного, який є неповнолітнім, за встановлених в судовому засіданні обставин щодо причин, які спонукали неповнолітнього ОСОБА_4 скоїти крадіжку - потреба в коштах для ремонту мотоцикла з тим, щоб повернути його власнику, слід передати під нагляд матері ОСОБА_9, як це передбачено ч.1 ст. 493 КПК України, дослідивши також матеріали кримінального провадження № 0000283 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, приходжу до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_10 такого запобіжного заходу як тримання його під вартою.

У відповідності з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

А згідно з п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років.

Кримінальне правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4, передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі від трьох до шести років позбавлення волі.

Проте, згідно з вимогами ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов'язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин передбачених частиною першою цієї статті.

В той же час, в ході розгляду клопотання прокурором, на переконання суду, доведено лише наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Можливості вчинення ним нового кримінального правопорушення, на що покликається в судовому засіданні прокурор, на думку суду, можна запобігти шляхом застосування більш м'якого запобіжного заходу.

Разом з тим, прокурор не врахував, що за жодне з кримінальних правопорушень вчинених раніше, ОСОБА_4 винним не визнаний і не засуджений. Він є неповнолітнім.

Не дано оцінки при виборі запобіжного заходу мотивам, якими керувався підозрюваний, вчиняючи крадіжки.

Що стосується тієї обставини, що до нього вже застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який виявився недієвим, то суд з цього приводу зазначає наступне.

В судовому засіданні, в тому числі з показань свідка ОСОБА_9, встановлено, що адреса, за якою застосовувався домашній арешт до ОСОБА_4 є лише місцем його реєстрації. І хоча матеріали про обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт й було надіслано для виконання в Березнівський РВ УМВС України в Рівненській області, з матеріалів оглянутого в судовому засіданні кримінального провадження встановлено, що жодних заходів контролю за дотриманням неповнолітнім цього запобіжного заходу з боку відповідальних за цим осіб, не здійснювалося. В матеріалах кримінального провадження є лише один рапорт дільничого інспектора міліції ОСОБА_11, датований 11 червня 2013 року, з якого слідує, що з 8 червня 2013 року ОСОБА_4 перебуває на лікуванні.

Після цього жодних заходів контролю щодо ОСОБА_4 не вживалося.

Запобіжний захід після вчинення ним на території Березнівського району першого кримінального правопорушення 19 травня 2013 року органом досудового розслідування не пропонувався.

Не вирішувалося питання про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м'якого запобіжного заходу.

Разом з тим, необгрунтованою є позиція адвоката ОСОБА_5 про застосування до нього такого запобіжного заходу як передача його під нагляд матері, що передбачений ч.1 ст. 493 КПК України, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин щодо її ставлення до виховання сина та з врахуванням фактів, викладених в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_9 від 11 липня 2013 року.

Застосування ж до ОСОБА_4 іншим судом запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який обраний не за місцем його фактичного проживання, при тому що належний контроль за його проходженням не здійснювався, не дає підстав для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу - взяття під варту.

Крім цього, суд вважає що застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 застави в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати не відповідає як обставинам вчиненого ним правопорушення, так і майновому та сімейному стану його матері і його самого.

А згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатності застосування до нього більш м'якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, що слідством навіть не розглядалося, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Врахувавши наведене, приходжу до висновку про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як домашній арешт, який полягатиме в забороні йому залишати житло з 18 години до 7 години ранку наступного дня.

Для забезпечення дотримання ОСОБА_4 обраного судом запобіжного заходу його слід зобов'язати виконувати обов'язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України

Керуючись ст. ст. 177-178,181,183,193-194,196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Слідчому Гаврилюку Юрію Сергійовичу в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_4, жителя селища Соснове, вул. Молодіжна,16 Березнівського району Рівненської області, відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло щоденно з 18 години до 7 години ранку за адресою: селище Соснове, вул. Молодіжна,16 Березнівського району Рівненської області.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов'язки: прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, до слідчого із встановленою ним періодичністю, не відлучатися із селища Соснове Березнівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та або місця роботи, утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим суддею або судом, докласти зусиль до пошуку роботи або продовження навчання в Соснівському професійному ліцеї.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, її дія починається з 15 липня 2013 року і закінчується 15 вересня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового розгляду безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: Мельник В.Я.