Справа № 755/3371/15-к
В И Р О К
іменем України

"21" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, неофіційно працюючого різноробочим на будівництві, неодруженого, який має на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого в силу ст.89 КК України,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.3,185ч.3 КК України,-
ОСОБА_4 30 жовтня 2014 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №20 по бульвару Перова у м.Києві, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою підійшли до платіжного терміналу, який належить потерпілій ОСОБА_5 та, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлених металевих фомок та викруток, намагались зламати вищевказаний платіжний термінал, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 387 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_5 , однак ОСОБА_4 , при тому, як намагався разом з невстановленою особою зламати вищезазначений платіжний термінал, був затриманий працівниками міліції, а невстановлена органом досудового розслідування особа, в свою чергу, з місця вчинення злочину зникла, при цьому ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та пояснив, що дійсно 30 жовтня 2014 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №20 по бульвару Перова у м.Києві, домовився з невстановленою слідством особою про вчинення крадіжки грошових коштів з платіжного терміналу. З цією метою, він разом з невстановленою підійшли до платіжного терміналу, який належить, як з`ясувалось в подальшому, потерпілій ОСОБА_5 та, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлених металевих фомок та викруток, намагались зламати вищевказаний платіжний термінал, в якому знаходились грошові кошти у розмірі 387 гривень, однак злочин не довели до кінця, оскільки їх дії були помічені працівниками міліції, які затримали його, ОСОБА_4 , а невстановлена слідством особа, в свою чергу, з місця вчинення злочину втекла.
Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, послався на те, що вчинив злочин через скрутне матеріальне становище. При цьому пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Крім того, зазначив, що шкода потерпілій ОСОБА_5 відшкодована та потерпіла не має до нього будь-яких матеріальних претензій.
Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.3,185ч.3 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколу огляду місця події, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.ст.15ч.3, 185ч.3 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище, при цьому з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, яке буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Речові докази у справі: дві металевих фомки, дві викрутки; одну пару матерчатих рукавиць чорного кольору; кепку, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпрвоського РУ ГУМВС України у м.Києві слід залишити; грошові кошти в сумі 387 гривень, які передані на зберігання під розписку представнику потерпілої ОСОБА_6 слід залишити у володінні та розпорядженні потерпілої ОСОБА_7 .
Процесуальні витрати у справі на залучення експерта, на проведення судово-дактилоскопічної експертизи у сумі 393 гривні 12 копійок стягнути з ОСОБА_4 в доход держави.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні злочину передбаченого ст.ст.15ч.3, 185ч.3 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти про зміну місця проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у справі: дві металевих фомки, дві викрутки; одну пару матерчатих рукавиць чорного кольору; кепку, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпрвоського РУ ГУМВС України у м.Києві слід залишити; грошові кошти в сумі 387 гривень, які передані на зберігання під розписку представнику потерпілої ОСОБА_6 слід залишити у володінні та розпорядженні потерпілої ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта, на проведення судово-дактилоскопічної експертизи у сумі 393 гривні 12 копійок в доход держави.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: