Справа № 1-6/10
Провадження № 1-6/10
В И Р О К

іменем України

17.05.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Тучика А.А., Будніка І.А., Онищенка Р.А.

адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 працює старшим оперуповноваженим відділення боротьби з майновими злочинами та крадіжками автотранспортних засобів відділу карного розшуку ОСОБА_6»янського РУ ГУ МВС України в м. Києві, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України;

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, пенсіонера, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.127 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом начальника ГУ МВС України в Київській області № 93 від 19 травня 2003 року ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до функціональних обов»язків оперуповноваженого в особливо важливих справах, ОСОБА_4 організовує оперативне супроводження за кримінальними авторитетами і членами ОЗУ, які скоюють тяжкі резонансні злочини, забезпечує оперативне супроводження кримінальних справ, порушених за матеріалами співробітників відділу, проводить внутрішньо камерні розробки фігурантів в ІТТ, СІЗО, організовує подальшу розробку лідерів і членів злочинних груп у місцях позбавлення волі, накопичує та аналізує інформацію щодо осіб, схильних до скоєння вбивства на замовлення «кілерів», заводить на них облікові справи, систематично інформує про їх місцезнаходження керівництво відділу, заводить справи оперативного обліку, проводить оперативно-розшукові заходи по документуванню діяльності організованих злочинних угруповань, використовує при цьому весь комплекс форм і методів оперативно-розшукової діяльності, за розпорядженням керівництва УБОЗ входить до складу слідчо-оперативних груп по конкретних кримінальних справах, закріплений по лінії роботи відділу за Обухівським міжрайвідділом БОЗ, веде контрольно-наглядову справу по вказаному району, веде контрольно-наглядову справу по ОЗУ та кримінальним авторитетам, які скоюють злочини з використанням вогнепальної зброї та вибухових пристроїв, по розпорядженню керівництва УБОЗ виїжджає в службові відрядження з метою перевірки та надання практичної допомоги по ліквідації злочинних угруповань відповідно до компетенції.

Таким чином, перелік службових обовязків ОСОБА_4 свідчить про те, що він виконує організаційно-розпорядчі обов'язки, тобто є представником влади та службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Наказом начальника ГУ МВС України в Київській області № 82 о/с від 8 червня 2004 року ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника Бориспільського відділу по боротьбі з організованою злочинністю при УБОЗ ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до функціональних обов»язків ОСОБА_7 він спільно з начальником відділу здійснює керівництво роботою відділу, організовує і безпосередньо проводить оперативно-розшукову роботу по виявленню, документуванню лідерів організованих злочинних формувань, кримінальних авторитетів та знешкодження їх економічної основи, особисто планує та організовує роботу відділу щодо документування і знешкодження економічного підґрунтя лідерів ОЗУ та кримінальних авторитетів, у відповідності до компетенції відділу розглядає лист, заяви, звернення громадян щодо діяльності лідерів ОЗУ і кримінальних авторитетів, приймає заходи у відповідності до чинного законодавства України, веде контрольно-наглядову справу по злодіям в законі та злочинними авторитетам, веде контрольну справу по скоєнню злочинів по лінії БОЗ „Вбивства з застосуванням вогнепальної зброї, вибухівки, депутатів та замахів на них, керівників правоохоронних органів та влади, кваліфіковане вимагання, взаємодіє з іншими службами.

Таким чином, перелік службових обовязків ОСОБА_7 свідчить про те, що він виконує організаційно-розпорядчі обов'язки, тобто є представником влади та службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Також відповідно до ст. 10 Закону України «Про міліцію» на ОСОБА_4 та ОСОБА_7, як на працівників міліції та представників влади, які мають відповідно спеціальні звання «лейтенант міліції» та «підполковник міліції», покладено обовязок захищати життя, здоровя, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, запобігати правопорушенням та їх припиняти, виявляти, запобігати, припиняти та розкривати злочини, здійснювати розшук осіб, які їх вчинили, вживати з цією метою оперативно-розшукові та профілактичні заходи, передбачені чинним законодавством, приймати заяви та повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення, провадити дізнання в межах, визначених кримінально-процесуальним законом.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, як працівники міліції є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, оскільки ч. 2 ст. 10 Закону України «Про міліцію» на них покладено обовязок незалежно від займаної посади, місцезнаходження і часу вживати заходів до попередження і припинення правопорушень.

Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, будучи працівниками правоохоронного органу, службовими особами, використовуючи своє службове становище за попередньою змовою групою осіб, вчинили катування ОСОБА_3

Злочин вчинили при наступних обставинах.

Розпорядженням першого заступника ГУ МВС України в Київській області від 16.06.2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 включено до складу слідчо-оперативної групи з розслідування кримінальної справи № 79-726, порушеної 20.09.2003 року за фактом умисного вбивства ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, яка перебувала у провадженні слідчого відділу прокуратури Київської області.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів по цій справі було встановлено, що один з підозрюваних у вбивстві ОСОБА_8 на прізвище ОСОБА_9 неодноразово телефонував за номером 519-61-56, який знаходиться в квартирі АДРЕСА_1, де проживав ОСОБА_3

З метою встановлення користувача зазначеного телефону та перевірки його на причетність до вбивства ОСОБА_8, 17.06.2004 року приблизно о 14 годині 00 хвилин працівники УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_10 на службовому автомобілі марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_11 прибули за вказаною адресою. На дзвінки в двері відгукнувся ОСОБА_3, який в цей час знаходився вдома разом з дочкою ОСОБА_12. Відрекомендувавшись та предявивши службові посвідчення, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 з дозволу ОСОБА_3 увійшли в квартиру, де попросили останнього показати квитанції за телефон. Переглянувши квитанції, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 запропонували ОСОБА_3 проїхати разом з ними до приміщення УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, що розташоване по вул. Межигірській, 8 в м. Києві, для допиту як свідка за обставинами справи, на що той погодився.

Прибувши до приміщення УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, з ОСОБА_3 провів розмову начальник відділу ОСОБА_13 та його заступник ОСОБА_7, після чого ОСОБА_4 допитав його як свідка за обставинами вбивства ОСОБА_8, про що склав відповідний протокол.

Після цього, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник умисел на вчинення дій щодо ОСОБА_3, які є явно незаконними. Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, реалізуючи свій спільний злочинний умисел з метою доведення його до кінця, попередньо домовилися привезти ОСОБА_3 у м. Васильків Київської області з метою незаконного поміщення останнього до ізолятору тимчасового тримання ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області та подальшого відпрацювання ОСОБА_3 на причетність до вбивства ОСОБА_8 з метою отримання зізнання у вчиненні зазначеного злочину.

У цей же день, 17.06.2004 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 на службовому автомобілі марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_11 разом з ОСОБА_3 виїхав у Васильківський район Київської області. Являючись працівником міліції та службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади, оперуповноважений в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4, використовуючи своє службове становище, з метою незаконного поміщення до ізолятору тимчасового тримання та подальшого відпрацювання ОСОБА_3 на причетність до вбивства ОСОБА_8, приблизно о 21 годині 00 хвилин доставив ОСОБА_3 в приміщення чергової частини ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області, що розташований по вулиці Луначарського, 1 в м. Васильків Київської області, заздалегідь спланувавши підстави для затримання та поміщення ОСОБА_3 в ізолятор тимчасового тримання у вигляді складання складання рапорту, відібрання пояснень свідків вчинення ОСОБА_3 дрібного хуліганства, на підставі яких був складений протокол про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) поблизу готелю «Ярославна» по вул. Грушевського в м. Васильків Київської області, завідомо знаючи, що вказаний факт надуманий та фіктивний.

Оскільки щодо ОСОБА_3 було складено протокол у вчиненні ним адміністративного правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді адміністративного арешту на строк до 15 діб, він цього ж дня о 21 годині 00 хвилин був поміщений ОСОБА_15 до ІТТ ОСОБА_14 міськвідділу міліції до розгляду справи судом.

В результаті розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, які містять відомості про вчинення ОСОБА_3 дрібного хуліганства в м. Васильків, 21.06.2004 року постановою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Степаненка В.В. на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб з відрахуванням зазначеного строку з моменту затримання.

За час перебування ОСОБА_3 в ізоляторі тимчасового тримання ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області з 17.06. до 27.06.2004 року його систематично відвідували працівники УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 і ОСОБА_7, з метою зясування обставин вбивства ОСОБА_8, під час яких застосовували незаконні методи проведення оперативно-розшукових заходів та дізнання у вигляді спричинення фізичного болю шляхом нанесення побоїв та застосуванням інших насильницьких дій.

Так, період з 23 по 25 червня 2004 року, точної дати не встановлено, черговий ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області вивів ОСОБА_3 по виклику ОСОБА_4до кімнати слідчого в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області, де оперуповноважений в особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та заступник начальника відділу боротьби з організованими злочинними угрупуваннями ОСОБА_7, будучи працівниками правоохоронного органу та службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, використовуючи надані їм владу та службові повноваження, діючи спільно та узгоджено, посадили ОСОБА_3 на стілець, при цьому пристебнули наручниками за обидві руки до стільця та стали виражатися до нього у грубій формі, вимагаючи від нього написання явки з повинною, яка б містила зізнання у вчиненні ним вбивства ОСОБА_8 Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на отримання зізнання ОСОБА_3 у вбивстві ОСОБА_8, ОСОБА_4 вийшов з кімнати слідчого та повернувся туди через короткий проміжок часу з протигазом, який одяг на голову ОСОБА_3 і поступово перекривав повітряний клапан, в результаті чого ОСОБА_3 поступово втрачав свідомість, отримував вади слуху, не міг зрозуміти суті розмов ОСОБА_4 та ОСОБА_7 Під час застосування до ОСОБА_3 вказаних дій, ОСОБА_4, діючи умисно, узгоджено з ОСОБА_7, з метою отримання зізнання у вчиненні вбивства ОСОБА_8, наніс удар в область голови ОСОБА_3, а саме в обличчя, спричинивши потерпілому фізичний біль, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливів.

В подальшому, 27.06.2004 року ОСОБА_4, діючи узгоджено та спільно з ОСОБА_7, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на отримання зізнання ОСОБА_3, всупереч його волі, у вбивстві ОСОБА_8, перебуваючи в кімнаті слідчого в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області стали виражатися до ОСОБА_3 у грубій формі, вимагаючи від нього написання явки з повинною, яка б містила зізнання у вчиненні ним вбивства ОСОБА_8 Під час катування ОСОБА_3, ОСОБА_7, діючи умисно та узгоджено з ОСОБА_4, з метою отримання зізнання у вчиненні вбивства ОСОБА_8, наніс удар в область спини ОСОБА_3, а саме: хребта, в результаті чого останній відчув сильний фізичний біль та отримав тілесне ушкодження у вигляді крововиливу в області тіла лівої лопатки.

Відбувши адміністративне стягнення, 27.06.2004 року ОСОБА_3 був звільнений о 22 годині 40 хвилин.

Спільними узгодженими умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7, які виразилися у спричиненні ОСОБА_4 удару в область обличчя, та спричиненні ОСОБА_7 удару в область спини ОСОБА_3, останньому заподіяно наступні тілесні ушкодження: садно в області спинки носа овальної форми, діаметром 0,5 см під темно-коричневими верхніми кірочками, навколо якого визначається крововилив жовто-фіолетового кольору 2 х 1,5 см; крововилив продовгуватої форми розміром 5,5 х 2 см жовто-фіолетового кольору в області тіла лівої лопатки; по ходу 9-10 грудних ребер проявлялася біль, які явилися результатом дії тупого (их) предмету (ів) і могли утворитися від удару кулаком при викладених вище обставинах та відповідно до висновку експерта № 83/И від 26.10.05 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 своєї вини у пред»явленому йому обвинуваченні не визнав, суду пояснив, що у червні 2004 року коли працював в УБОЗ Київської області у нього у провадженні знаходилась оперативно-розшукова справа по вбивству ОСОБА_8 В ході проведених оперативно-розшукових заходів було встановлено телефон, на який телефонувала особа, яка представляла оперативний інтерес. Він отримав вказівку керівництва зясувати, хто користується телефоном. 17 червня 2004 року на службовому автомобілі разом з ОСОБА_11, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 поїхали за адресою, де був встановлений вказаний телефон, для зясування особи його користувача. Коли він та ОСОБА_7 зайшов до квартири АДРЕСА_2, двері відчинив потерпілий ОСОБА_3 ОСОБА_3 повідомив, що не знає, кому належить телефон, який цікавив працівників УБОЗ. Вони запропонували ОСОБА_3 поїхати в УБОЗ Київської області для дачі пояснень. Жодних спецзасобів при собі не мали, в квартирі, крім потерпілого, нікого не бачив. Після цього всі разом з потерпілим приїхали на службовому автомобілі на вул. Межигірську, 8, в м. Києві, де знаходиться УБОЗ Київської області, де він допитав ОСОБА_3 в якості свідка, про, що склав відповідний протокол. В процесі допиту було встановлено, що ОСОБА_3 охороняв дачу ОСОБА_8, і ще когось, точно не памятав, тому потерпілому ОСОБА_3 було запропоновано виїхати на місце скоєння злочину в с. Озерне Васильківського району. ОСОБА_3 погодився, і на службовому автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_11, поїхали в с. Озерне Васильківського району. Поїхали через м. Васильків. В м. Василькові на площі зупинились, він пішов купити собі цигарок. Підходячи до кіоску і обернувшись, побачив, що у ОСОБА_3 виник конфлікт з якимось громадянином, при цьому ОСОБА_3 виражався нецензурною лайкою. На неодноразові зауваження, ОСОБА_3 не реагував. Після цього поїхали у ОСОБА_14 МВМ, де він написав рапорт про вчинене ОСОБА_3 правопорушення, дільничий інспектор Зубков В.В. склав протокол про адміністративне правопорушення, опитали осіб, на адресу яких потерпілий виражався нецензурною лайкою. Після цього ОСОБА_16 завів потерпілого ОСОБА_3 до чергової частини і більше його того дня не бачив. Після цього, він та ОСОБА_7 декілька разів приїзджали до ОСОБА_14 ІТТ і проводили бесіди з ОСОБА_3 з приводу його перебування на дачі ОСОБА_8, при цьому ніяких тілесних ушкоджень ні він ні ОСОБА_7 потерпілому не наносили, спецзасобів (наручники, протигази) до нього не застосовували, писати явку з повиною не примушували. Стверджує, що потерпілий обмовляє його та ОСОБА_7 з метою помсти за перебування у ОСОБА_14 ІТТ про, що свідчить той факт, що потерпілий неодноразово змінював свої покази на досудовому та судовому слідстві з приводу дат нанесення йому тілесних ушкоджень, що викликає сумнів у їх правдивості. Вважає, що обвинувачення пред»явлене з порушенням процесуальних норм, ґрунтується на припущеннях слідчого та прокурора.

Просить виправдати його.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 своєї вини у пред»явленому йому обвинуваченні не визнав, суду пояснив, що з 08.06.2004 року був відряджений в розпорядження УБОЗ в Київській області та включений до складу оперативної групи по розкриттю вбивста ОСОБА_8, якого вбили у вересні 2003 року в дачному кооперативі «Озерне» неподалік с. Здорівка Васильківського району Київської області. 17.06.2004 року він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_11, виїхали перевірити номер телефону, власник якого міг володіти інформацією про вбивство ОСОБА_8 По приїзду він та ОСОБА_4 піднялись до квартири АДРЕСА_3. ОСОБА_3 добровільно відкрив їм двері і впустив до квартири. Він не бачив тілесних ушкоджень на ОСОБА_3 Після нетривалої бесіди ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 проїхати до УБОЗ на вулицю Межигірську в м. Київ, на що потерпілий погодився. По приїзду в приміщенні УБОЗу ОСОБА_4 допитував ОСОБА_3, як свідка, а він поїхав додому. 18.06.2004 року він дізнався, що ОСОБА_3 затриманий за адмінправопорушення в м. Василькові Київської області. В період тримання ОСОБА_3 в ІТТ ОСОБА_14 він разом з ОСОБА_4 декілька разів приїжджали до ІТТ та проводили бесіди з ОСОБА_3 з приводу вбивства ОСОБА_8 Під час бесід ніяких тілесних ушкоджень вони потерпілому не наносили, писати явку з повинною чи інше зізнання у вбивстві його не примушували, ніяких спецзасобів до останнього не застосовували. Не може пояснити чому потерпілих їх обмовляє, але про це що свідчать його непослідовні та суперечливі показання стосовно дати (24.06.2004 року) нанесення йому тілесного ушкодження в область носа. Також вважає, що матеріали кримінальної справи сфальсифіковані прокурором слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_17, який в силу своєї посади не мав права на розслідування даної справи. ОСОБА_18 були фальсифіковані постанови про зупинення досудового слідства з тяжкою хворобою обвинувачених, в той час як ні він, ні ОСОБА_4 не хворіли. В результаті вказаної фальсифікації ряд процесуальних дій проводився за межами граничного строку слідства, тому є незаконними, як і пред»явлене йому обвинувачення.

Просить виправдати його.

Незважаючи на невизнання підсудними вини, їх винність у вчиненні злочинних дій за обставинами вказаними у обвинувальному висновку підтверджується сукупністю доказів, досліджених в процесі судового слідства.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_19 показав, що 17 червня 2004 року приблизно о 13 годині 00 хвилин коли він був вдома в квартирі АДРЕСА_4 прийшли працівники УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7 і ОСОБА_4 Вони пройшли в кухню, де розташувались біля кухонного столу. ОСОБА_7 і ОСОБА_4, не пояснивши конкретної мети свого візиту, стали по черзі ставити питання, що стосуються дзвінків з його домашнього телефону, номер якого 519-61-56, за останні шість місяців 2004 року. Він вийшов до кімнати, що розташована поруч з кухнею та взяв квитанції за телефон і надав їх ОСОБА_7 і ОСОБА_4 Переглянувши квитанції, ОСОБА_7, нічого не пояснюючи, запропонував проїхати разом з ними до УБОЗ ГУ МВС України в Київській області., на що він погодився, та у супроводі ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_10 вийшов з підїзду будинку, сів у автомобіль ВАЗ 2105 на заднє сидіння по середині, а по обидва боки від нього сіли працівники міліції. Від будинку його привезли до приміщення УБОЗу Київської області, що знаходиться на вул. Межигірській, і приблизно о 14 годині завели в кабінет, що розташований на другому поверсі ліворуч від східців, як потім стало відомо, кабінет начальника відділу ОСОБА_13 Останній запропонував сісти на стільці біля стіни і, не пояснюючи мети мого виклику, у якій справі та у якості кого, ОСОБА_13 і ОСОБА_7 почали ставити різні питання, а саме: зясовували місце роботи, джерела доходів і таке інше. Після цього ОСОБА_7 сказав, що він (ОСОБА_19) вбив ОСОБА_8, він заперечив, сказав, що нікого не вбивав. Після цього працівники міліції ОСОБА_13, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали вимагати він нього написання явки з повиною, але він відмовився, оскільки ОСОБА_8 він не вбивав. Після складання протоколу допиту ОСОБА_4 він з ним ознайомився і підписав. Потім його почали водити з кабінету в кабінет і пропонували зателефонувати ОСОБА_9 домовитись з ним про зустріч, після чого обіцяли відпустити додому. Він відмовився це робити. Потім ОСОБА_4 одягнув йому наручники на руки ззаду, і приблизно о 19 годині 00 хвилин вивів з приміщення УБОЗу до центрального входу, де посадив на заднє сидіння того ж автомобіля, з тим же водієм, з ким їхав з дому до УБОЗу. ОСОБА_4 сів біля водія і наказав останньому їхати. Розмов про те, куди і для чого його везуть, не було. Приблизно через одну годину заїхали в м. Васильків, про це він зрозумів з дорожніх знаків. Проїхавши без зупинок центром м. Васильків, службовий автомобіль зупинився приблизно в 20 метрах від ОСОБА_14 міськвідділу. ОСОБА_4 вийшов з автомобіля і зайшов до приміщення міліції. Повернувшись, ОСОБА_4 підійшов до автомобіля з якимось майором міліції у формі, через скло подивились в салон автомобіля, де він сидів. Майор міліції пішов далі, а ОСОБА_4 підсів до нього в автомобіль і запропонував оформити адміністративне правопорушення, відсидіти три доби, а потім повернуться додому. Я відповів, що ці дії працівників УБОЗу незаконні, у звязку з чим відмовився підписувати будь-які документи. Після цього, ОСОБА_4 в наручниках завів його в приміщення міліції, а саме в кімнату, що розташована праворуч від чергової частини, де зняв наручники. У цій кімнаті ОСОБА_4 і майор міліції, як потім йому стало відомо, ОСОБА_16, стали складати якісь документи. ОСОБА_16 писав, а він разом з ОСОБА_4 стояв поруч. Коли він відмовився підписувати складені ОСОБА_16 документи, його завели в кімнату для затриманих за прозорими дверима, де він знаходився близько одної години. Далі його повели на третій поверх, наскільки зрозумів, до чергового ІТТ, який запропонував викласти всі речі, склав опис цих речей та ще якісь документи. Потім в кімнату чергового завели двох незнайомих йому чоловіків, наскільки розумів це особи з числа затриманих, які за пропозицією чергового підписали якісь документи. На той час не розумів, кого саме стосуються ці документи. Коли ці двоє пішли, його вивели на другий поверх і помістили в камеру, що розташована в кінці коридору останньою праворуч. Через один день після затримання перевели в іншу камеру. 21.06.2004 року приблизно о 17 годині 30 хвилин в супроводі конвою, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 його привели в Васильківський суд, що розташований поруч з міліцією. Разом з конвоїрами та ОСОБА_4 знаходився в коридорі, а ОСОБА_7 пішов шукати суддю. Через деякий час до залу зайшов суддя, і в присутності ОСОБА_7, ОСОБА_4, осіб з числа конвоїрів, після встановлення особи оголосив, що він арештований в адміністративному порядку строком на 10 діб. За час перебування в ІТТ з 17.06. по 27.06.2004 року, крім 20.06.2004 року, його кожний день виводили на допити в спеціальну кімнату, що розташована на третьом поверсі. Ці допити в основному проводили ОСОБА_7 і ОСОБА_4, в останню пятницю ОСОБА_13 і ОСОБА_7, а в останній день ОСОБА_7, ОСОБА_4 і невідомий чоловік. Допити полягали в тому, що працівники міліції пропонували написати явку з повинною і зізнатись у вбивстві ОСОБА_8, ніякі документи при цьому не складались і не підписувались. На його думку 24.06.2004 року, але з датою він може помилятися, його допитували ОСОБА_7 і ОСОБА_4 Перший поклав переді ним на стіл аркуш паперу, ручку і запропонував писати явку з повинною у вбивстві ОСОБА_8 Коли він відмовився, ОСОБА_7 наказав ОСОБА_4 одягти йому наручники на руки ззаду і закріпити до спинки металевого стільця, що той і зробив. Після цього, ОСОБА_4 вийшов і через деякий час повернувся з протигазом. ОСОБА_7 наказав ОСОБА_4 одягти йому (ОСОБА_19) протигаз і перекрити клапан, через який поступає повітря. При цьому ОСОБА_7 сидів на столі, а ОСОБА_4 стояв поруч з ним (ОСОБА_19). Коли йому не вистачало повітря і майже втратив свідомість, відчув удар в обличчя. Хто конкретно наніс цей удар не бачив. Коли з голови зняли протигаз, з носа йшла кров, і він не розумів де знаходиться. ОСОБА_4 зняв наручники, а ОСОБА_7 дав аркуш паперу, щоб ОСОБА_3 витер обличчя чи підлогу, точно не пам»ятає, потім його відвели в камеру. 27.06.2004 року, цю дату він пам»ятає точно, його знову привели на допит. Допит проводили ОСОБА_7, ОСОБА_4 та невідомий чоловік, які знову запропонували писати явку з повинною. Сидячи за столом, під диктовку ОСОБА_7 почав писати шапку документу, а потім відмовився. На це, на його (ОСОБА_3) думку, ОСОБА_7 оскільки він стояв ззаду, кулаком вдарив його в область хребта. За час перебування в ІТТ підсудні спричинили ОСОБА_3 тілесні ушкодження в області обличчя і спини. 27.06.2004 року о 22 годині 40 хвилин останнього звільнили з ІТТ, повернули всі речі і відпустили додому. При звільненні написав заяву, про те, що не має претензій до працівників міліції, маючи на увазі не ОСОБА_7 і ОСОБА_4, а працівників ОСОБА_14 ІТТ. Крім того, на ОСОБА_4 та ОСОБА_7 адміністрації ІТТ не скаржився, оскільки думав, що всі працівники міліції перебувають у змові між собою. За час перебування в ІТТ, в камеру, де він знаходився, працівники прокуратури не приходили, тому поскаржитись їм він не міг. 28.06.2004 року нікуди не звертався, оскільки був святковий день день Конституції України і всі установи не працювали. 29.06.2004 року за власною ініціативою пройшов судово-медичне обстеження в Київському обласному бюро СМЕ, де були зафіксовані тілесні ушкодження в області носа і спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Також написав заяву на імя прокурора Київської області, де виклав обставини вчинених щодо нього злочинних дій з боку працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області. Про те, що відбувалось з ним в період з 17.06. по 27.06.2004 року розповідав своїй дружині, ОСОБА_20, її сестрі ОСОБА_21, чоловікові останньої ОСОБА_22 Стосовно дати 24.06.2004 року коли до нього з боку ОСОБА_4 і ОСОБА_7 застосовувалися заходи фізичного впливу із застосуванням протигазу, він міг помилитися, оскільки на той момент він був схвильований, мучили головні болі, але категорично стверджує, що це було в період з 23.06. по 25.06.2004 року. Також категорично стверджує, що тілесні ушкодження в області хребта йому були нанесені 27.06.2004 року, оскільки це був його останній день перебування в ІТТ.

Просить призначити підсудним покарання не пов»язане з позбавленням волі.

Просить заявлений ним цивільний позов залишити без розгляду, оскільки має намір звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Дані обставини ОСОБА_3 підтвердив під час проведення відтворення обстановки і обставин події за його участю 19.10.2004 року, показав на місці за яких обставин йому в приміщенні ІТТ ОСОБА_14 підсудними були нанесені тілесні ушкодження 24.06. та 27.06.2004 року (т. 3 а.с. 142-148), під час очних ставок, проведених між потерпілим і ОСОБА_4 та потерпілим і ОСОБА_7 19.10.2004 року (т. 3 а.с. 131-138), а також під час проведення відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілого 23.01.2009 року (т.9 а.с. 41-59)

Свідок ОСОБА_20 під час досудового слідства дала показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306,314 КПК України, що 17.06.2004 року приблизно о 17 годині працівники міліції повідомили, що її чоловік ОСОБА_3 підозрюється у вбивстві ОСОБА_8 і знаходиться в м. Києві на вул. Межигірській. Потім її відвезли за вказаною адресою, працівники міліції близько двох годин ставили незрозумілі їй питання. Після чого ОСОБА_7, відвіз її на роботу, а потім додому, щоб вона віддала йому записну книжку чоловіка. На її запитання, де знаходиться її чоловік, ніхто відповіді не дав. На протязі трьох днів вона не стала розшукувати свого чоловіка, оскільки думала, що працівники міліції повідомлять її про місце його знаходження. Однак цього вона так і не дочекалась. 24.06.2004 року в першій половині дня разом з адвокатом ОСОБА_23 і старшою дочкою поїхали до УБОЗу, де її прийняв ОСОБА_13, який після розмови повідомив, що її чоловік знаходиться у м. Василькові за адміністративне правопорушення і повернеться додому 27.06.2004 року. Побачення з чоловіком ні їй ні адвокату не дозволили.

27.06.2004 року приблизно о 23 годині 00 хвилин її чоловік прийшов додому, де в цей час знаходилась її сестра ОСОБА_21 Вона відразу помітила, що у чоловіка розбитий ніс. Пізніше бачила на спині чоловіка синець. Чоловік розповів, що 17.06.2004 року в другій половині дня працівники міліції забрали його з дому і відвезли на вул. Межигірську в м. Києві, а потім у м. Васильків. В приміщенні ОСОБА_14 міськвідділу міліції його били, примушували написати явку з повинною і зізнатись у вбивстві.

29.06.2004 року її чоловік ОСОБА_3 звернувся до Київського обласного бюро СМЕ, де його оглянув судово-медичний експерт та зафіксував тілесні ушкодження, які були виявлені на його тілі.

(т. 3 а.с. 183-185, 238-242)

Свідок ОСОБА_24 на досудовому слідстві дав показання що з потерпілим ОСОБА_3 має родинні відносини , підтримує тісні стосунки, часто зустрічаються на святах.

Про затримання ОСОБА_3 йому стало відомо 17.06.2004 року від його дружини ОСОБА_20, яка розповіла йому про те, що до них додому прийшли двоє працівників міліції і забрали ОСОБА_3 з собою. Після того, як затримали ОСОБА_3, тривалий час їм не було відомо про місце перебування останнього, так як про це їх ніхто не повідомив. Йому було все відомо про обставини зникнення ОСОБА_3, оскільки він разом з дружиною ОСОБА_21 надавали моральну підтримку ОСОБА_20, намагалися її заспокоїти. Крім того, їх донька ОСОБА_22 переїхала на деякий час до нього, так як ОСОБА_20 боялася за доньку. Як з»ясувалося пізніше, ОСОБА_3 перебував в міліції у м. Василькові Київської області, де відбуває адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на десять діб.

27.06.2004 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 повернувся додому.

Наступного дня він разом з дружиною приїхав додому до ОСОБА_3 та побачив, що на обличчі останнього, на переносиці, був великий за розміром синець.

ОСОБА_3 розповів про те, що в приміщенні УБОЗ його примушували зізнатися у вчиненні вбивства, у звязку з чим вимагали від нього написання явки з повинною, але він відмовився, тому його відвезли в м. Васильків, де затримали і тримали протягом десяти днів в ІТТ. Протягом перебування в ІТТ ОСОБА_14 міськвідділу працівники УБОЗ примушували ОСОБА_3 написати явку з повинною.

(т. 3 а.с. 276-279)

Свідок ОСОБА_21 під час досудового слідства показала, що ОСОБА_3 чоловік її сестри ОСОБА_20

17.06.2004 року ввечері зателефонувала її сестра ОСОБА_20 та повідомила, що ОСОБА_3 забрали працівники міліції і додому він не повернувся. Декілька днів ОСОБА_20 не знала місцезнаходження чоловіка, так як про це її ніхто не повідомляв. Крім того, вона залишалась в ці дні ночувати у сестри, так як остання боялася залишатися вдома сама. Від адвоката ОСОБА_20 дізналась про місце перебування її чоловіка, а саме, що він затриманий за вчинення дрібного хуліганства та знаходиться в міліції м. Васильків Київської області.

27.06.2004 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 повернувся додому. Вона звернула увагу на його зовнішній вигляд, він схуднув, був непоголеним, на носі був синець. Пізніше від ОСОБА_20 дізналася, що ОСОБА_3 били в ІТТ працівники міліції, щоб зізнався у вбивстві.

(т. 3 а.с. 268-270)

Свідок ОСОБА_13 під час досудового слідства дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст. 306,314 КПК України, що з травня 2004 року він перебував у складі слідчо-оперативної групи прокуратури Київської області у кримінальній справі № 79-726 по розкриттю умисного вбивства громадянина ОСОБА_8 У звязку з цим 17.06.2004 року виникла потреба у проведенні допиту у вищевказаній кримінальній справі, як свідка, громадянина ОСОБА_3. З метою організації допиту ОСОБА_3 він дав доручення підлеглим ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 проїхати за місцем проживання ОСОБА_3 та запросити останнього для дачі показань як свідка. Того ж дня, приблизно після обіду, до службового приміщення УБОЗ ГУ МВС України в Київській області разом з підлеглими прибув громадянин ОСОБА_3 Останній разом з підлеглими зайшли до його службового кабінету, де він став розпитувати ОСОБА_3 про те, чи відомо йому що-небудь, що стосується вбивства ОСОБА_8 Розмова з ОСОБА_3 тривала протягом 15-20 хвилин. Під час розмови з ОСОБА_3 присутніх не було, окрім лише ОСОБА_7 (його заступник). Він ОСОБА_3 пропозицій щодо написання останнім явки з повинною у вчиненні вбивства ОСОБА_8 не надавав. Заходів фізичного та морального впливу на ОСОБА_3 не застосовував. Після цього він викликав ОСОБА_4, який в подальшому склав протокол допиту як свідка ОСОБА_3 Даний протокол передано слідчому прокуратури Київської області, у якого перебувала справа у провадженні. Після цього, 17.06.2004 року він ОСОБА_3 не бачив. Однак, наскільки йому стало відомо від підлеглих, під час спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з ОСОБА_3, останній погодився проїхати у Васильківський район та на місці показати дачу ОСОБА_8, у сина якого він працював охоронцем та для проведення інших слідчо-оперативних заходів з метою розкриття вбивства ОСОБА_8 ОСОБА_25 чином ОСОБА_3 потрапив у ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області йому не відомо. Лише через кілька днів зі слів ОСОБА_4 йому стало відомо, що ОСОБА_3 під час перебування у м. Василькові поводив себе неадекватно, виражався нецензурними словами. Ці події відбулися під час відвідування ОСОБА_4 торгівельного павільйону. Про обставини затримання ОСОБА_3 йому нічого не відомо. 26.06.2004 року він відвідував ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області, де мав розмову з ОСОБА_3 Під час розмови з ОСОБА_3 був присутній ОСОБА_7 26.06.2004 року він протоколів ніяких не складав.

(т. 3 а.с. 161-163, 186-189)

Свідок ОСОБА_10 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306,314 КПК УКраїни, що він працює в УБОЗ ГУ МВС України в Київській області з 2003 року на посаді старшого оперуповноваженого. 17.06.2004 року він на службовому автомобілі марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_11, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 поїхав у м. Києві на вул. Жукова, 24 а. Коли приїхали на вказану адресу, він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 піднялися до квартири № 369. Підійшовши до дверей вказаної квартири, подзвонили у двері, через кілька хвилин до дверей підійшов чоловік та відчинив двері, він разом з іншими колегами предявили службові посвідчення. Всі пройшли до квартири. Чоловік, як йому стало потім відомо ОСОБА_3, з кришталевої вази вибирав роздруківки про оплату телефонних розмов. Він пробув у квартирі ОСОБА_3 приблизно 5 хвилин. Під час його присутності ОСОБА_3 написав записку дружині, повідомив своїй дочці, яка в той час була у ванній кімнаті, що він йде в міліцію. Потім ОСОБА_3 пройшов з ними до службового автомобіля. Після обідньої перерви він разом з колегами та ОСОБА_3 приїхали до приміщення УБОЗ ГУ МВС України в Київській області і пройшли до службового кабінету. Потім ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_3 пройшли до свого службового кабінету. Того дня він більш ОСОБА_3 не бачив. Як йому відомо ОСОБА_3 викликали для проведення допиту як свідка. Про те, що ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення у м. Васильків він дізнався лише 18.06.2004 року. За яких обставин це трапилося йому не відомо.

(т. 3 а.с. 167-169)

Свідок ОСОБА_11 під час досудового слідства дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306,314 КПК України, що 17.06.2004 в другій половині дня він на службовому автомобілі ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1, разом з працівниками УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_10 виїхали в Деснянський район м. Києва нібито когось затримувати. Про мету поїздки йому не розповідали. Коли підїхали до будинку № 24-а по вул. Жукова в м. Києві, він залишився в автомобілі, а всі інші зайшли в будинок. Приблизно через 30 хвилин ОСОБА_7, ОСОБА_4 і ОСОБА_10 вийшли з невідомим чоловіком, як потім стало відомо, ОСОБА_3 За період часу, коли він знаходився в автомобілі, ніяких вказівок йому не надходило. Вищевказані особи сіли в автомобіль і він їх повіз до приміщення УБОЗу на вул. Межигірську в м. Києві. Там всі названі особи зайшли в приміщення УБОЗу, а він залишився в автомобілі. Після 18 години з приміщення УБОЗу вийшов ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які сіли в автомобіль. ОСОБА_4 повідомив, що потрібно проїхати у Васильківський район, де ОСОБА_3 повинен був щось показати. З м. Києва до м. Васильків вони рухались автошляхом Київ-Одеса. Шлях показував ОСОБА_4 Коли приїхали у м. Васильків, у центрі міста ОСОБА_4 попросив зупинити автомобіль, щоб придбати цигарки. Вони зупинились біля площі, після чого ОСОБА_3 просив ОСОБА_4 вийти на вулицю. ОСОБА_4 дозволив ОСОБА_3 вийти з автомобіля, а сам перейшов через дорогу, придбав у кіоску цигарки і став повертатись. Перебуваючи в автомобілі, він почув, що ОСОБА_3 вступив у суперечку з невідомими чоловіками, висловлюючись при цьому нецензурними словами. До них підійшов ОСОБА_4, забрав ОСОБА_3 і сказав, що вони повертають до ОСОБА_14 міськвідділу міліції.

Поблизу ОСОБА_14 міськвідділу міліції він зупинився на майданчику, а ОСОБА_4 і ОСОБА_3 пішли у напрямку до входу в приміщення міськвідділу. Що там відбувалось далі, йому невідомо, оскільки він залишався в автомобілі.

Через деякий час повернувся ОСОБА_4, який повідомив, що на ОСОБА_3 було складено протокол за дрібне хуліганство. Подробиць ОСОБА_4 йому не повідомляв. Після цього він разом з ОСОБА_4 повернувся в м. Київ на роботу.

(т.3 а.с. 202-203)

Свідок ОСОБА_16 під час досудового дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306,314 КПК України, що він працює на посаді старшого дільничного інспектора міліції ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. Він знайомий з ОСОБА_4, який раніше працював оперуповноваженим карного розшуку ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. Після того, як ОСОБА_4 пішов на роботу до УБОЗу, зустрічався з останнім декілька разів у службових питаннях. ОСОБА_4 не звертався до нього з проханням посприяти у оформленні протоколу відносно ОСОБА_3 про адмінправопорушення у зв»язку з відпрацюванням по вбивству ОСОБА_8

17.06.2004 року о 21 годині він знаходився у приміщенні ОСОБА_14 міськвідділу міліції і був відповідальним за прийом громадян. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 він складав в кімнаті прийому громадян, яка знаходиться зліва від вхідних дверей до приміщення міськвідділу в присутності затриманого ОСОБА_3 і ОСОБА_4, який то виходив, то заходив. Чому ОСОБА_4 вніс його до рапорту пояснити не може. Він приймав пояснення від одного свідка адмінпорушення, вчиненого ОСОБА_3, анкетні дані свідка записував із його слів.

Йому відомо, що адмінматерали були розглянуті судом і щодо ОСОБА_3 було застосовано арешт строком на 10 діб.

(т. 3 а.с. 247-253)

Свідок ОСОБА_15 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст. 306, 314 КПК України , що з лютого 2003 року він працює на посаді старшого оперативного чергового ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. 17.06.2004 року він знаходився на чергуванні у ОСОБА_14 міськвідділі. Того ж дня приблизно о 21 годині 00 хвилин у приміщення ОСОБА_14 міськвідділу було доставлено громадянина ОСОБА_3 Останнього завели в кімнату для затриманих, де дільничним інспектором Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_16 було складено протокол про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Після складання ОСОБА_16 протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_3, вони були передані у чергову частину міськвідділу, і на підставі даних матеріалів він особисто склав протокол про адміністративне затримання ОСОБА_3 При складанні вказаного протоколу ОСОБА_3 відмовився від підпису. Даний факт був засвідчений підписами понятих. Протокол про затримання ОСОБА_3 був складений ним за вказівкою керівництва ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. На момент складання протоколу видимих тілесних ушкоджень у затриманого ОСОБА_3 не було. ОСОБА_3 в період часу з 21 години 00 хвилин до 22 години 40 хвилин перебував у кімнаті для затриманих ОСОБА_14 про, що було зазначено в протоколі. Після 22 години 40 хвилин ОСОБА_3 був переведений ним до ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області до розгляду адміністративних матеріалів щодо останнього в суді.

(т. 3 а.с. 177-178)

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні показав, що у червні 2004 року виконував обов»язки начальника ІТТ ОСОБА_14 Він не пам»ятає обставини передачі матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, але, як правило, матеріали про адміністративне правопорушення спочатку надходять до чергового по міськвідділу, а потім до помічника чергового по ІТТ. Черговими по ІТТ працювали ОСОБА_27, ОСОБА_28 і ОСОБА_29, а помічниками чергового ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 і ОСОБА_33 Про надходження адмінматеріалів робиться запис у журналі обліку адмінарештованих. Забезпечення виконання постанови за справою про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 про направлення матеріалів на розгляд суду повинен був працівник, який отримав матеріали про адміністративне правопорушення. ОСОБА_3 утримувався в ІТТ з 17.06 по 21.06.2004 року на підставі адмінматеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Оглянувши предявлену йому копію акту перевірки ІТТ ОСОБА_14 міськвідділу міліції від 21.06.2004 року, він пояснив, що підпис від його імені виконано не ним, а командиром конвойного підрозділу ОСОБА_6 За яких обставин відбувалась перевірка, він пояснити не зміг, лише вказав, що на час зазначеної перевірки він був відсутній. Йому нічого невідомо стосовно побиття ОСОБА_3 підсудними під час його перебування в ІТТ. До нього зі скаргами про побиття ОСОБА_3 не звертався. В ІТТ були наручники і протигази, в якій кількості він не пам»ятає, але працівники ІТТ не мали права давати їх стороннім особам. Працівникам міліції, які приходять в ІТТ для проведення слідчих дій, заборонено мати при собі якісь речі, крім паперу і ручки. Чи могли пронести підсудні до приміщення ІТТ наручники та протигаз сказати неможе, але скоріш за все не могли.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні показав, що у червні 2004 року працював помічником чергового ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. Наряд ІТТ складається з помічника чергового і вартових. Помічник чергового по ІТТ підпорядковується начальнику ІТТ, керівництву міськвідділу і черговому по міськвідділу. Підставою для прийняття і утримання особи в ІТТ є адміністративні матеріали про адміністративне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді адмінарешту, або постанова суду. Обставини перебування потерпілого в ІТТ у червні 2004 року не пам»ятає.

У судовому засіданні оголошені показання свідка ОСОБА_27, що у червні 2004 року працював на посаді помічника чергового ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. Наряд чергової частини ІТТ складається з помічника чергового і вартових. Помічник чергового ІТТ знаходиться у своєму службовому кабінеті, що розташований на другому поверсі ІТТ. На цьому ж поверсі знаходяться три слідчих кімнати, медична кімната, кабінет начальника ІТТ та його заступника, три підсобні кімнати та службовий клас. У одній із кімнат знаходився архів ІТТ. В підсобних кімнатах знаходилися різноманітні речі, серед яких були і тривожні валізи, чи були там протигази він не памятає, у нього протигазу взагалі не було. Доступ до цих кімнат мали вони, як помічники чергового, та начальник ІТТ. Вартові доступу до цих кімнат не мали. Крім нього, в ІТТ на посадах помічників чергового працювали ОСОБА_29 і ОСОБА_28. Вартовий знаходився на першому поверсі ІТТ в камерному блоці, де знаходяться камери для затриманих і заарештованих.

18.06.2004 року він заступив на чергування по ІТТ, про що розписався у рапорті про прийняття чергування на імя в.о. начальника ОСОБА_14 міськвідділу міліції. Оскільки на 18.06.2004 року в ІТТ знаходився затриманий за вчинення дрібного хуліганства ОСОБА_3 з резолюцією в протоколі про адміністративне правопорушення: До суду, то у попереднього помічника чергового по ІТТ ОСОБА_28 він зясовував, хто повинен забезпечити доставлення арештованого до суду. В більшості випадків особу до суду доставляє працівник, який слав протокол про адміністративне правопорушення. Якщо такий працівник відсутній з поважних причин, то особу до суду доставляють працівники конвою.

В ІТТ був наступний порядок чергувань: 23.06.2004 року заступив помічник чергового ОСОБА_28 на 1 добу, вартовий ОСОБА_34 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 24.06.2004 року ОСОБА_31; 24.06.2004 року він заступив на чергування як помічник чергового, вартовий ОСОБА_33 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин 24.06.2004 року до 18 години 00 хвилин, його замінив ОСОБА_34; 25.06.2004 року заступив на чергування помічник чергового ОСОБА_29, вартовий ОСОБА_32 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години, його замінив ОСОБА_33 з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 26.06.2004 року; з 9 години 00 хвилин 26.06.04 заступив помічник чергового ОСОБА_28, вартовий ОСОБА_31 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, його замінив вартовий ОСОБА_32 з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 27.06.2004 року; з 9 години 00 хвилин 27.06.2004 року він заступив як помічник чергового, вартовий ОСОБА_34 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, його змінив ОСОБА_31 з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 28.06.2004 року.

23.06.2004 року ОСОБА_3 виводив помічник чергового ОСОБА_28, 25.06.2004 року ОСОБА_29, 26.06.2004 року ОСОБА_28, 27.06.2004 року він особисто виводив ОСОБА_3 до слідчої кімнати ОСОБА_4 та ОСОБА_7

В приміщенні ІТТ на той час знаходилися наручники. Чи знаходилися особисті протигази працівників ІТТ в ізоляторі не памятає.

Чи могли пронести оперативні працівники протигази, наручники, інше до ІТТ він не знає, оскільки особистого обшуку оперативних працівників він не проводив.

24.06.2004 року ОСОБА_3 він повинен був виводити до слідчих кімнат, як і інших осіб, яких викликали до слідчих кімнат того дня. Однак, відповідно до записів у журналі про реєстрацію виводу затриманих і заарештованих, дані про вивід ОСОБА_3 відсутні, тому він точно сказати не може чи виводив він ОСОБА_3 24.06.2004 року до слідчих кімнат, оскільки пройшов тривалий час. Але могло бути таке, що ОСОБА_3 виводив 24.06.2004 року за вказівкою керівництва міськвідділу.

Чи були синці під очима у ОСОБА_3 він не пам»ятає, оскільки пройшов тривалий час. В той період на це не звертав уваги.

(т. 3 а.с. 227-229, т. 9 а.с. 140-147)

Оголошені показання, свідок підтримав у повному обсязі. Чи мав потерпілий під час перебування в ІТТ тілесні ушкодження на обличчі не пам»ятає.

Свідок ОСОБА_33 у судовому засіданні показав, що працював на посаді вартового ІТТ ОСОБА_14 МВМ з 15.05.1996 року. Наряд ІТТ складається з помічника чергового і вартового. Черговий по ІТТ несе службу на другому поверсі, де знаходяться приміщення чергового і слідчі кімнати, а вартовий на першому поверсі ІТТ, де знаходяться камери для затриманих і заарештованих. Під час несення служби виконував обовязки, затверджені начальником ОСОБА_14 міськвідділу міліції 05.01.2003 року (здійснення постійного нагляду за поведінкою затриманих і заарештованих). Про обставини перебування потерпілого в ІТТ нічого повідомити не може,оскільки не пам»ятає.

У судовому засіданні були оголошені показання свідка ОСОБА_33, які він дав під час досудового слідства, що працював на посаді міліціонера-вартового з листопада 1996 року до 2006 року. З 2007 року став виконувати обовязки начальника конвою міськвідділу. Наряд чергової частини ІТТ складається з помічника чергового і вартового. Помічник чергового ІТТ несе службу на другому поверсі, де знаходиться службовий кабінет помічника чергового і слідчі кімнати, а вартовий на першому поверсі ІТТ, у камерному блоці.

Під час несення служби міліцонера-вартового він виконував обовязки, які покладено на вартового ІТТ, тобто здійснював постійний нагляд за поведінкою затриманих і заарештованих.

Помічник чергового ІТТ заступає на добове чергування, а вартові по 12 годин. Вартовий працює день і ніч, після чого дві доби відпочиває. Помічник чергового працює 1 добу, після чого відпочиває протягом двох діб. Помічник чергового знаходиться на другому поверсі ІТТ ОСОБА_14 Якщо взяти райвідділ, то ІТТ примикає до нього і другий поверх ІТТ знаходиться на рівні 3 поверху міськвідділу. В ІТТ ОСОБА_14 на другому поверсі знаходилися кімната помічника чергового, три кімнати для слідчих. Навпроти слідчих кімнат між ними знаходиться кімната для надання медичної допомоги, далі кабінет начальника ІТТ, за ним розташований кабінет заступника начальника ІТТ, службовий клас. З лівої сторони знаходилися наступні кімнати: архів, кладова кімната, кімната відпочинку особового складу. Що знаходилося у кладовій мені не відомо, оскільки у нього не було доступу до неї. Наручники знаходилися у помічника чергового у сейфі під замком. Доступ наручників мали лише начальник ІТТ та помічник чергового.

Вартовий підпорядковується помічнику чергового ІТТ, начальнику ІТТ, черговому по міськвідділу, заступникам, начальнику міськвідділу.

Помічник чергового по ІТТ підпорядковується начальнику ІТТ, черговому по міськвідділу і його керівництву. У своїй роботі керуюся наказом МВС України № 60 та посадовою інструкцією.

Крім цього, він вказав наступний порядок чергувань, а саме: 23.06.2004 року заступив помічник чергового ОСОБА_28 на 1 добу, вартовий ОСОБА_34 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 24.06.2004 року ОСОБА_31; 24.06.2004 року заступив на чергування помічник чергового ОСОБА_27, він, як вартовий, заступив на чергування з 9 години 00 хвилин 24.06.2004 року до 18 години 00 хвилин, його замінив ОСОБА_34; 25.06.2004 року заступив на чергування помічник чергового ОСОБА_29, ОСОБА_32 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години, останнього замінив він як вартовий з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 26.06.2004 року; з 9 години 00 хвилин 26.06.2004 року заступив помічник чергового ОСОБА_28, вартовий ОСОБА_31 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, його замінив вартовий ОСОБА_32 з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 27.06.2004 року; з 9 години 00 хвилин 27.06.2004 року заступив помічник чергового ОСОБА_27, вартовий ОСОБА_34 заступив на чергування з 9 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин, його змінив ОСОБА_31 з 18 години 00 хвилин до 9 години 00 хвилин 28.06.2004 року.

В приміщенні ІТТ на той час знаходилися наручники, 2 ПР-4 та два газові балончики, які знаходилися в сейфі начальника ІТТ.

Оперативні працівники не могли отримати наручники. На його думку оперативникам не складає проблем пронести до ІТТ з собою наручники, оскільки помічник чергового не проводить особистий обшук ні слідчого, ні оперативного працівника, які йому лише надають рапорт, підписаний начальником міськвідділу, посвідчення працівника міліції, прокуратури та інше.

Особи, які знаходилися в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України, за вчинення адміністративних правопорушень прибирали приміщення ІТТ, в тому числі слідчі кімнати, кабінети начальників, коридори та інше під контролем помічника чергового.

Відповідно до даних журналу реєстрації виводу затриманих та даних про чергування вказав, що 18.06.2004 року ОСОБА_3 виводив ОСОБА_27, 19.06.2004 року ОСОБА_29, 22.06.2004 року можливо ОСОБА_29, 23.06.2004 року ОСОБА_28, 24.06.2004 року чергував ОСОБА_27 тому він піднімав арештованих, 25.06.04 ОСОБА_29, 26.06.2004 року можливо ОСОБА_28, 27.06.2004 року ОСОБА_27

Він особисто ОСОБА_3 до слідчої кімнати не виводив, оскільки не мав права цього робити, так як це робить помічник чергового.

(т. 3 а.с. 233-234, т. 9 а.с. 133-139)

Оголошені показання свідок підтримав у повному обсязі. Не може сказати чи були на обличчі у потерпілого тілесні ушкодження під час перебування останнього в ІТТ, оскільки не пам»ятає.

Свідок ОСОБА_31, який у червні 2004 року працював на посаді вартового ІТТ ОСОБА_14, на досудовому слідстві дав показання ( т.3 а.с. 219, т. № 9 а.с. 108-113), які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306,314 КПК України аналогічні оголошеним показанням свідка ОСОБА_33

Свідок ОСОБА_34, який у червні 2004 року працював на посаді міліціонера ППС ОСОБА_14, на досудовому слідстві дав показання (т. № 9 а.с. 119-125), які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306,314 КПК України, аналогічні оголошеним показанням свідка ОСОБА_33

Свідок ОСОБА_32, який у червні 2004 року працював на подаді міліціонера-конвоїра ОСОБА_14, у судовому засіданні не міг згадати обставини перебування ОСОБА_3 в ІТТ ОСОБА_14, тому у судовому засіданні були оголошені його показання (т. 3 а.с. 225-226, т. 9 а.с. 126-132) , які він дав під час досудового слідства і які повністю підтримав у судовому засіданні, аналогічні оголошеним показанням свідка ОСОБА_33

Свідок ОСОБА_35, який у червні 2004 року працював на посаді міліціонера-конвоїра ОСОБА_14, у судовому засіданні не міг згадати обставини перебування ОСОБА_3 в ІТТ ОСОБА_14, тому у судовому засіданні були оголошені його показання ( т. 9 а.с. 102-107) , які він дав під час досудового слідства і які повністю підтримав у судовому засіданні, аналогічні оголошеним показанням свідка ОСОБА_33

Свідок ОСОБА_36 у судовому засіданні показав, що влітку 2004 року, точний час не памятає, близько місяця, виконував обовязки начальника ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області.

В ІТТ взагалі заборонено перебування таких предметів як протигаз, наручники, тощо, однак з приводу застосування ОСОБА_4 та ОСОБА_7 протигазу, наручників йому не відомо. Чи надходили скарги від затриманих з приводу застосування щодо них таких предметів оперативними працівниками міліції йому невідомо.

З приводу вбивства у ОСОБА_14 районі ОСОБА_8 йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_37 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст. 306,314 КПК України, що як перший заступник начальника ОСОБА_14 він уповноважений розглядати матеріали про адміністративні правопорушення. Оглянувши надану йому копію протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2004 року стосовно ОСОБА_3 пояснив, що конкретних обставин розгляду вказаних матеріалів він не пам»ятає. ОСОБА_4 за все вказані матеріали йому були надані дільничним інспектором Зубковим В.В., який склав протоколом. Розглянувши матеріали, він прийняв рішення про направлення їх до суду. Про що вчинив напис на матеріалах. ОСОБА_38 був присутнім при розгляді адмінматеріалів, але від підпису та пояснень відмовився. Не може пояснити на яких підставах ОСОБА_3 тримався в ІТТ з 17.06 по 21.06.2004 року.

(т.3 а.с.205-207)

Свідок ОСОБА_39 суду пояснив, що у червні 2004 року працював на посаді помічника оперативного чергового ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. Під час чергування в складі добового наряду ОСОБА_14 міськвідділу міліції керувався законами України, наказом МВС України № 485 від 18.08.92, яким затверджена Інструкція по організації роботи чергової частини, функціональними обовязками, затвердженими начальником міськвідділу. До оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення під час чергування відношення не мав, оскільки це входить до компетенції чергового. В його компетенцію не входить вирішення питання затримання чи звільнення правопорушників, передачі їх до ІТТ. Про обставини доставки ОСОБА_3 до чергової частини ОСОБА_14 міськвідділу міліції та оформлення щодо останнього адміністративних матеріалів нічого згадати не може.

Свідок ОСОБА_40 у судовому засідання показав, що обставин перевірки ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області 21.06.2004 року він згадати не може, але стверджує, що він її проводив і що підписав акт перевірки. При складанні акту перевірки відомості про перебування затриманих осіб в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України брав з аркушу розсадки і журналу обліку адмінарештованих. Крім цього,візуально оглядав всі камери ІТТ. Про те, чи були підстави утримувати ОСОБА_3 в ІТТ ОСОБА_14 міськвідділу міліції в період з 17.06 по 27.06.04. він сказати не може. На час перевірки ІТТ за його участю ніяких заяв від ОСОБА_3 до нього не надходило. Він припускає, що на час перевірки ІТТ ОСОБА_3 міг перебувати у ОСОБА_14 міськрайонному суді, де щодо нього розглядались адміністративні матеріали.

Свідок ОСОБА_41 на досудовому слідстві дав показання (а.с.148-151 т.9), які були оголошені у судовому засіданні згідно ст.ст.306, 314 КПК України, що на початку червня 2004 року він знаходився в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області. Він знаходився в ІТТ протягом 2-3 місяців. За період перебування в ІТТ він знаходився в різних камерах. Він пам»ятає , що в камері № 3 знаходився чоловік віком близько 35 років, лисуватий. Він його не памятає, тому впізнати його не може. Цей чоловік розповів йому, що його закрили по вбивству, у звязку з чим цього чоловіка перевіряли на причетність до вчинення злочину. Цього чоловіка постійно викликали до слідчої кімнати працівники міліції, можливо це працівники УБОЗу. Йому відомо зі слів осіб, які знаходилися в камерах ІТТ ОСОБА_14 про те, що в саме це ІТТ поміщують громадян, щоб вибивати з них визнавальні показання. При цьому, працівники міліції використовували різноманітні методи отримання визнавальних показань, серед яких і ті, коли на голову одягали протигаз, після чого спричиняли тілесні ушкодження.

У судовому засіданні 29.09.2009 року свідок ОСОБА_42 показав, що в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області знаходився близько 50 діб з початку червня 2004 року. Більше нічого по суті справи пояснити не міг, тому у судовому засіданні були оголошені його показання, які він давав під час досудового слідства, що в ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області він знаходився з початку червня 2004 року, приблизно з 4-6 червня, де знаходився близько 50 діб, приблизно до кінця липня 2004 року. Він знаходився в ІТТ майже у всіх камерах. З числа осіб, які знаходилися в камерах ІТТ він памятає ОСОБА_3Є, який розповідав йому про те, що він сам з м. Києва і його перевіряють на причетність до вчинення злочину оперативними працівниками УБОЗ ГУ МВС України в Київській області. У звязку з цим його затримали за вчинення адміністративного правопорушення у м. Васильків, яке ОСОБА_3, зі слів останнього, не вчиняв. Крім цього, ОСОБА_3 повідомив йому, що з нього вибивають працівники УБОЗу зізнання у вчиненні ним злочину (вбивства), який ОСОБА_3, знову ж таки з його слів, не вчиняв. ОСОБА_3 розповів на одній із прогулянок про те, що працівники УБОЗ застосовують до нього фізичне насильство, примушують написати явку з повинною, зізнався у вчиненні злочину, якого не вчиняв. ОСОБА_3 майже кожного дня піднімали у слідчу кімнату, звідки він вертався в пригніченому моральному стані. Вказати точно чи 24.06.2004 року ОСОБА_3 виводили до слідчої кімнати не може, оскільки в той день з ним не перебував у камері, однак він памятає зі слів ОСОБА_3, що останнього піднімали кожного дня до слідчої кімнати.

Під час однієї із прогулянок, в який саме день не памятає, на обличчі ОСОБА_3 побачив синець в області очей. ОСОБА_3 не розповідав про те, яким чином йому спричинили цей синець.

Крім цього, зауважив, що особи з числа арештованих, які знаходилися в ІТТ не могли спричинити ОСОБА_3 синці, оскільки всі б знали про такий випадок, хто це зробив і причини. Тим більше, особи, які перебували під слідством, знаючи б обставини ОСОБА_3, не били б його ні в якому б випадку.

(т. № 9 а.с. 93-97)

Оголошені показання свідок підтримав частково, тобто зазначив, що слідчий невірно зазначив у протоколі, що він зустрівся із потерпілим на прогулянці, оскільки його на прогулянки не виводили, він зустрічався з ним у коридорі, коли їх переводили з камери в камеру, також він не говорив слідчому, що ОСОБА_3 розповідав йому, не тільки коли він знаходився з потерпілим в камері, можливо і на прогулянці про те, що працівники УБОЗ застосовували до нього фізичне насильство, щоб він написав явку з повинною зізнався у тому що не вчиняв.

У судовому засіданні 13.10.2009 року свідок ОСОБА_42 відмовився від своїх показів, мотивуючи тим, що прийшовши додому, згадав, що дані ним раніше покази не стосуються потерпілого по даній справі ОСОБА_3, а стосуються іншої людини, яка знаходилася з ним в ІТТ. Покази давав відносно іншої людини. У судовому засіданні розгубився тому вказав на потерпілого. Стверджує, що потерпілого ОСОБА_3 він ніколи не бачив, з ним не знайомий. Підсудні ніякого тиску нам нього не здійснювали.

Свідки ОСОБА_43, ОСОБА_25, ОСОБА_44 під час досудового слідства (т.9 а.с.60-64, 68-72, 84-88) та в судовому засіданні, а ОСОБА_45 під час досудового слідства (т.9 а.с.114-117) показали, що вони дійсно в червня 2004 року знаходились в ІТТ ОСОБА_14, але потерпілого ОСОБА_3 вони не знають, що з ним відбувалося в ІТТ також не знають. Чи бачили вони в ІТТ осіб з тілесними ушкодженями пригадати не можуть, оскільки пройшло багато часу.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що дана кримінальна справа перебувала у його провадженні, на час розслідування справи і в даний час він займає посаду прокурора слідчого відділу прокуратури Київської області, згідно займаної посади він має право розслідувати кримінальні справи та складати обвинувальні висновки. Провадження поданій справі зупинялося у зв»язку з хворобами підсудних, він не пам»ятає чи надавали підсудні йому довідки з приводу їх хвороб.

Крім показань потерпілого, свідків, вина підсудних підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Із заяви потерпілого на ім»я прокурора Київської області від 12.07.2004 року вбачається, що він просить притягнути до кримінальної відповідальності працівників обласного УБОЗу ОСОБА_13, ОСОБА_7 та оперативного працівника ОСОБА_39 винних в його незаконному затриманні з 17.06. по 27.06.2004 року, які застосовували до нього психічне та фізичне насилля, пимушуючи написати явку з повинною у злочині, якого він не вчиняв (вбивство ОСОБА_8)

(т.1 а.с.173)

Витягом з наказу № 86 о/с від 08.06.2004 року відповідно до якого підполковника міліції ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника Бориспільського відділу по боротьбі з організованою злочинністю управління по боротьбі ГУ з 07.06.2004 року.

(т.6 а.с.130)

Відповідно до функціональних обов»язків заступника відділу ОСОБА_7 спільно з начальником відділу здійснює керівництво роботою відділу, організовує і безпосередньо проводить оперативно-розшукову роботу по виявленню, документуванню лідерів організованих злочинних формувань, кримінальних авторитетів та знешкодження їх економічної основи, особисто планує та організовує роботу відділу щодо документування і знешкодження економічного підґрунтя лідерів ОЗУ та кримінальних авторитетів, у відповідності до компетенції відділу розглядає лист, заяви, звернення громадян щодо діяльності лідерів ОЗУ і кримінальних авторитетів, приймає заходи у відповідності до чинного законодавства України, веде контрольно-наглядову справу по злодіям в законі та злочинними авторитетам, веде контрольну справу по скоєнню злочинів по лінії БОЗ „Вбивства з застосуванням вогнепальної зброї, вибухівки, депутатів та замахів на них, керівників правоохоронних органів та влади, кваліфіковане вимагання, взаємодіє з іншими службами.

(т.6 а.с.124)

Витягом знаказу № 93 о/с від 19.05.2003 року відповідно до якого лейтенанта міліції ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу по боротьбі з організованими злочинними угрупуваннями та лідерами злочинного середовища управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ з 19.05.2003 року.

(т.6 а.с.162)

Відповідно до функціональних обов»язків оперуповноваженого в особливо важливих справах, з якими ОСОБА_4 ознайомлений, він організовує оперативне супроводження за кримінальними авторитетами і членами ОЗУ, які скоюють тяжкі резонансні злочини, забезпечує оперативне супроводження кримінальних справ, порушених за матеріалами співробітників відділу, проводить внутрішньо камерні розробки фігурантів в ІТТ, СІЗО, організовує подальшу розробку лідерів і членів злочинних груп у місцях позбавлення волі, накопичує та аналізує інформацію щодо осіб, схильних до скоєння вбивства на замовлення „кілерів, заводить на них облікові справи, систематично інформує про їх місцезнаходження керівництво відділу, заводить справи оперативного обліку, проводить оперативно-розшукові заходи по документуванню діяльності організованих злочинних угруповань, використовує при цьому весь комплекс форм і методів оперативно-розшукової діяльності, за розпорядженням керівництва УБОЗ входить до складу слідчо-оперативних груп по конкретних кримінальних справах, закріплений по лінії роботи відділу за Обухівським міжрайвідділом БОЗ, веде контрольно-наглядову справу по вказаному району, веде контрольно-наглядову справу по ОЗУ та кримінальним авторитетам, які скоюють злочини з використанням вогнепальної зброї та вибухових пристроїв, по розпорядженню керівництва УБОЗ виїжджає в службові відрядження з метою перевірки та надання практичної допомоги по ліквідації злочинних угруповань відповідно до компетенції.

(т.6 а.с.63-65)

Відповідно до постанови про заміну слідчо-оперативної групи від 25.09.2003 року до складу слідчо-оперативної групи, створеної для розслідування кримінальної справи № 79-726 (вбивство ОСОБА_8О.), додатково включено оперуповноваженого в ОВС УБОЗ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_4.

(т.1 а.с.112-113)

Зазначені накази про призначення на посади підсудних та їх функціональні обов»язки об»єктивно підтверджують факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в силу займаних посад та функціональних обов»язків виконували адміністративно-розпорядчі обов»язки, тобто на момент вчинення злочину були службовими особами, займали відповідне службове становище.

Відповідно до розпорядження першого заступника ГУ МВС України в Київській області від 16.06.2004 року про поновлення складу оперативної групи по розкриттю вбивства ОСОБА_8 до складу оперативної групи включений заступник гначальника Бориспільського УБОЗ ГУ підполковник міліції ОСОБА_7 та оперуповноважений в ОВС УБОЗ ГУ лейтенант міліції ОСОБА_4.

(т.2 а.с.18)

Згідно довідки про результати роботи по розкриттю вбивства ОСОБА_8 від 20.06.2004 року в поле зору оперативних працівників міліції потрапив ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_11 б кв.369, проведеним відпрацюванням на причетність останнього до скоєного вбивства, не отримано інформації, але в подальшому дана особа представляє оперативний інтерес.

(т.1 а.с.215-221)

Дані документи підтверджують зацікавленість підсудних в ізоляції потерпілого від рідних та суспільства, який представляв оперативний інтерес, щоб мати можливість здійснювати на нього тиск, шляхом погроз, нанесення побоїв, здійснення інших насильницьких дій з метою отримання його зізнання у вчиненні вбивста ОСОБА_46 в супереч волі ОСОБА_3

Із довідки Начальника ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області від15.07.2004 року вбачається, що в період з 17.06. по 27.06.2004 року в ІТТ ОСОБА_14 утримувався громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_13 на підставі постанови судді Степаненка В.В. про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб згідно ст.173 КпАП України. За час перебування в ІТТ ОСОБА_3 зі скаргами на стан здоров»я не звертався.

(т.1 а.с.241)

Відповідно до постанови судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2004 року згідно ст.ст. 283-284, 173 КпАП України на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12. Накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб з моменту затримання.

(т.1 а.с.242)

Протоколом КХ № 087674 від 17.06.2004 року, складеним ДІМ ОСОБА_14 майором міліції ОСОБА_16 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, за ст.173 КпАП України.

(т.1 а.с.243)

Протоколом КХ № 002220 від 17.06.2004 року про адміністративне затримання о 21-00 годині 17.06.2004 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, у зв»язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, складений старшим оперуповноваженим ОСОБА_14 лейтенантом міліції ОСОБА_15

(т.1 а.с.246)

Поясненнями ОСОБА_47 від 17.06.2004 року, відібраними оперуповноваженим в ОВС УБОЗ ГУ МВС України в Київській області, відповідно до яких ОСОБА_47 був свідком правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3

( т.1 а.с. 248)

Поясненнями ОСОБА_48 від 17.06.2004 року, відібраними ст. ДІМ ОСОБА_14 ОСОБА_16, відповідно до яких ОСОБА_48 був свідком правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3

(т.1 а.с. 249)

Відповідно до листів заступника начальника УБОЗ ГУ МВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_49 № 47-598 від 18.08.2004 року; начальника ОСОБА_14 відділу УБОЗ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_50; ст. уповноваженого ОСОБА_14 відділу УБОЗ ГУ МВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_51; довідок адресного бюро ОСОБА_47 та ОСОБА_48, які були свідками правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, за адресами вказаними у поясненнях згідно даних адресного бюро не проживають.

(т.2 а.с.80-84)

Рапортом ОСОБА_4 від 17.06.2004 року відповідно до якого 17.06.2004 року близько 21-00 години по вулиці Грушевського в м. Василькові ОСОБА_4 та ОСОБА_16 був затриманий громадянин ОСОБА_3, який перебуваючи у нетверезому стані голосно лаявся нецензурною лайкою в адресу перехожих, розмахував руками, на зауваження не реагував неадекватно,чіплявся до громадян. Після чого був затриманий та доставлений до ОСОБА_14

(т.1 а.с.250)

Обставини вказаного рапорту ОСОБА_4 в подальшому були спростовані показаннями свідка ОСОБА_16, який зазначив, що 17.06.2004 року о 21 годині він знаходився у приміщенні ОСОБА_14 міськвідділу міліції і був відповідальним за прийом громадян. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 він складав в кімнаті прийому громадян, яка знаходиться зліва від вхідних дверей до приміщення міськвідділу в присутності затриманого ОСОБА_3 і ОСОБА_4, який то виходив, то заходив.

(т. 3 а.с. 247-253)

Копією постанови голови Апеляційного суду Київської області від 27.12.2006 року, відповідно до якої постанова судді Васильківського міськрайсуду від 26.10.2004 року скасована, а адміністративне провадження по справі стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

(т.6 а.с. 44-45)

Вказані документи об»єктивно підтверджують про той факт, що підсудним, використовуючи своє службове становище, працівників міліції, вдалося реалізувати свій злочинний намір та ізолювати потерпілого від рідних та суспільства з метою вчинення відносно нього незаконних дій з метою отримання зізнання у вбивстві ОСОБА_8 в супереч його волі .

Копією журналу обліку адмінарештованих ОСОБА_14 за 2004 рік, з якого вбачається, що 17.06.2004 року при поміщенні в ІТТ у ОСОБА_3 скарг не було, травм та ушкоджень також не було.

(т.2 а.с. 110)

Даний документ обєктивно підтверджує той факт, що потерпілий при помішенні в ІТТ не мав ніяких травм та ушкоджень.

Копією журналу реєстрації виводу затриманих і заарештованих з камер ІТТ для ведення слідчих дій, з якої вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відвідували ОСОБА_3Є в ІТТ 18.06.04 року, 19.06.2004 року; 22.06.2004 року; 23.06.2004 року; 25.06.2004 року; 26.06.2004 року; 27.06.2004 року.

(т.2 а.с. 113-116)

Відповідно до протоколів огляду документів від 03.03. та 22.03.2006 року в журналі обліку адмінарештованих ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області за 2004 рік виявлено записи, які свідчать про перебування ОСОБА_3 з 21 години 00 хвилин 17.06.2004 року до 21 години 00 хвилин 27.06.2004 року в камері для адмінарештованих ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області у звязку з вчиненням останнім хуліганських дій.

(т. 4 а.с. 154-157, 167-168)

Відповідно до протоколу огляду документів від 22.03.2006 року в журналі реєстрації виводу затриманих і заарештованих з камер для проведення слідчих дій ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області виявлено записи про те, що 18.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 9 годині 08 хвилин до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 10 годині 26 хвилин;

19.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 08 годині 52 хвилини до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 09 годині 50 хвилин;

22.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 11 годині 45 хвилини до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 12 годині 30 хвилин;

23.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 15 годині 00 хвилини до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 15 годині 20 хвилин;

25.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 12 годині 20 хвилини до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 13 годині 30 хвилин;

26.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 10 годині 43 хвилини до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 11 годині 09 хвилин;

27.06.2004 року адмінарештованого ОСОБА_3 виводили о 11 годині 15 хвилини до кімнати слідчого для проведення слідчих дій за вимогою працівників УБОЗ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ОСОБА_3 повернувся до камери о 13 годині 18 хвилин.

(т.4 а.с. 164-166)

Вказані документи об»єктивно підтверджують той факт, що підсудні єдині, які систематично відвідували потерпілого під час перебування його в ІТТ ОСОБА_14 з 17.06 по 27.06.2004 року, але при цьому не складалися ніякі процесуальні документи.

Актом судово - медичного обстеження ОСОБА_19 № 131 від 29.06.2004 року відповідно до якого «при осмотре в области спинки носа ссадина овальной формы, диаметром 0,5 см., покрытая тёмно-коричневатыми возвышающимися корочками. Вокруг ссадины кровоподтёк желтовато-фиолетового цвета, размером 2 Х 1,5 см. В области тела лопатки слева определяется кровоподтёк удлинённой формы, желтовато-фиолетового цвета, размером 5,5 Х 2 см. идущий в косо-горизонтальном направлении. Описанные повреждения являются следствием действия тупого предмета (ов), по давности могут соответствовать указанному сроку (24.06.04 г.) и относятся к лёгким телесным повреждениям».

(т. 1 а.с. 180)

Висновком експерта № 83/И від 26.10.2005 року, згідно з яким під час судово-медичного огляду 29.06.2004 року у громадянина ОСОБА_3 були виявлені: садно діаметром 0,5 см покрите темно-коричневими піднятими корочками і крововилив жовтувато-фіолетового кольору розміром 2 Х 1,5 см, які розташовані на спинці носа; крововилив жовтувато -фіолетового кольору, 5,5 Х 2 см в області тіла лопатки зліва; забій мяких тканин по ходу 9-10 грудних позвонків. Вказані ушкодження утворились від дії тупого (их) предмета (ів) і по давності можуть відповідати даті нанесення травми, тобто 24.06.2004 року По ступеню тяжкості відмічені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер та розташування виявлених ушкоджень не виключає виникнення їх при обставинах, викладених в описовій частині постанови.

(т. 5 а.с. 4)

Висновком експерта № 20/І від 20.02.2006 року відповідно до якого при судово-медичному освідуванні гр. ОСОБА_3 29.06.2004 року були виявлені слідуючі ушкодження: садно в області спинки носа овальної форми, діаметром 0,5 см під темно-коричневими піднятими корочками. Навколо цього садна визначається крововилив жовтувато-фіолетового кольору розміром 2 х 1,5 см. Крововилив продовгуватої форми розміром 5,5 х 2 см жовтувато - фіолетового кольору в області тіла лівої лопатки. По ходу 9-10 грудних хребців визначалась болючість. Всі описані ушкодження є результатом дії тупого (их) предмета (ів) і могли утворитися від удару кулаком при обставинах, викладених в протоколі відтворення обстановки і обставин події від 19.10.2004 року і в додатковому протоколі допиту потерпілого від 13.02.2006 року. Відмічені вище ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

(т. 5 а.с. 11-12)

Висновком експерта № 35/Е від 04.02.2009 року, відповідно до якого садно в області спинки носа овальної форми діаметром 0,5 см, вкрите темно-коричневими піднятими корочками і крововилив жовтувато-фіолетового кольору навколо садна розміром 2 х 1,5 см, ймовірніше всього утворилися від ударів кулаком ОСОБА_4, який стояв з переду по відношенню до потерпілого ОСОБА_3

Ушкодження в області тіла лопатки зліва не могли утворитися при такому ударі і положенні ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого ОСОБА_3

Крововилив в області тіла лопатки потерпілого ОСОБА_3 жовтувато-фіолетового кольору, розміром 5,5 х 2 см, що спрямований в косо-горизонтальному напрямку, ймовірніше всього утворився, коли ОСОБА_7 стояв ззаду потерпілого ОСОБА_3

Описані вище ушкодження могли утворитися від удару кулаком при обставинах, викладених в протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_3 від 15.01.2009 року і в протоколі відтворення обстановки і обставин події від 23.01.2009 року.

Час вчинення тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3, може відповідати періоду 23-25.06.2004 року, час спричинення ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_3 може відповідати 27.06.2004 року, як вказує потерпілий ОСОБА_3

(т.9 а.с. 239-242)

Висновком експерта № 11/1 від 08.02.2010 року відповідно до якої локалізація і характер тілесних ушкоджень, які мав ОСОБА_3 виключає можливість самостійного їх заподіяння, а також не є характерними для самозахисту. Садно та крововилив в області спинки носа могли виникнути при пребуванні гр. ОСОБА_3 в резиновому протигазі від притискання виступаючих металічних кіл кріплення окулярів.

Вказані висновки експертів об»єктивно підтверджують за яких обставин відбувалося катування потерпілого, які тілесні ушкодження були йому заподіяні, механізм їх утворення, час їх утворення.

Суд визнає достовірними показання потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_52, ОСОБА_10, ОСОБА_26, ОСОБА_15, ОСОБА_27, ОСОБА_33, ОСОБА_31, ОСОБА_34, ОСОБА_32, ОСОБА_35, ОСОБА_37, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_25, ОСОБА_45, ОСОБА_17, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються з іншими доказами зібраними та дослідженими по справі.

Оцінюючи показання підсудних з приводу невизнання ними своєї вини у нанесенні побоїв потерпілом та вчиненні інших насильницьких дій відносно потерпілого в період його перебування в ІТТ ОСОБА_14 з 23.06. по 27.06. 2004 року, суд вважає їх неправдивими, направленими на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин. Такі показання підсудних є лінією їх захисту та спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_3 про те, що саме підсудні під час його перебування в ІТТ з 23.06 по 25.06.2004 року та 27.06.2004 року нанесли йому тілесні в області носа та хребта; копією журналу обліку адмінарештованих ОСОБА_14 за 2004 рік, з якого вбачається, що 17.06.2004 року при поміщенні в ІТТ у ОСОБА_3 скарг не було, травм та ушкоджень також не було (т.2 а.с. 110); копією журналу реєстрації виводу затриманих і заарештованих з камер ІТТ для ведення слідчих дій, з якої вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відвідували ОСОБА_3Є в ІТТ 18.06.04 року, 19.06.2004 року; 22.06.2004 року; 23.06.2004 року; 25.06.2004 року; 26.06.2004 року; 27.06.2004 року, інших відвідувань ОСОБА_3, згідно вказаного журналу, не було (т.2 а.с. 113-116); показаннями свідків ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 про те, що після повернення з ІТТ ОСОБА_14 у потерпілого ОСОБА_20 бачила тілесні ушкодження в області носа та хребта, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в області носа; актом судово-медичного обстеження № 131 від 29.06.2004 року; висновками експертиз № 83/И від 26.10.2005 року, № 20/І від 20.02.2006 року; № 35/Е від 04.02.2009 року; № 11/1 від 08.02.2010 року відповідно до яких у ОСОБА_3 були в наявності: садно в області спинки носа овальної форми діаметром 0,5 см, вкрите темно-коричневими піднятими корочками і крововилив жовтувато-фіолетового кольору навколо садна розміром 2 х 1,5 см, ймовірніше всього утворилися від ударів кулаком ОСОБА_4, який стояв з переду по відношенню до потерпілого ОСОБА_3; ушкодження в області тіла лопатки зліва не могли утворитися при такому ударі і положенні ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого ОСОБА_3; крововилив в області тіла лопатки потерпілого ОСОБА_3 жовтувато-фіолетового кольору, розміром 5,5 х 2 см, що спрямований в косо-горизонтальному напрямку, ймовірніше всього утворився, коли ОСОБА_7 стояв ззаду потерпілого ОСОБА_3 Описані вище ушкодження могли утворитися від удару кулаком при обставинах, викладених в протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_3 від 15.01.2009 року і в протоколі відтворення обстановки і обставин події від 23.01.2009 року. Час вчинення тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3, може відповідати періоду 23-25.06.2004 року, час спричинення ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_3 може відповідати 27.06.2004 року, як вказує потерпілий ОСОБА_3 Локалізація і характер тілесних ушкоджень, які мав ОСОБА_3 виключає можливість самостійного їх заподіяння, а також не є характерними для самозахисту. Садно та крововилив в області спинки носа могли виникнути при пребуванні гр. ОСОБА_3 в резиновому протигазі від притискання виступаючих металічних кіл кріплення окулярів. Іншими доказами в їх сукупності.

Твердження підсудних про те, що потерпілий їх обмовляє з метою помсти за перебування у ОСОБА_14 ІТТ про, що свідчить той факт, що потерпілий неодноразово змінював свої покази на досудовому та судовому слідстві з приводу дат нанесення йому тілесних ушкоджень, що викликає сумнів у їх правдивості, суд вважає не обґрунтованими, зважаючи на психологічний стан потерпілого та перенесені ним страждання у зв»зку з незаконним затриманням та примусовою ізоляцією в ІТТ ОСОБА_14 терміном на 10 діб, заподіянням фізичного болю, інших насильницьких дій, систематичними допитами та погрозами. Зазначені обставини встановлені досудовим та судовим слідством.

Твердження захисника підсудного ОСОБА_4 ОСОБА_2 про те, що при знаходженні потерпілого в положенні руки ззаду і закріплені до спинки металевого стільця, знаходження у протигазі, під час нанесення удару та втраті свідомості він неминуче повинен був отримати тілесні ушкодження кисті рук, що не було виявлено під час медичного огляду 29.04.2006 року, є необґрунтованим припушенням захисника.

Твердження підсудного ОСОБА_4 щодо незаконності проведення відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого та судово-медичного експерта від 23.01.2009 року (т.9 а.с.41-59) у зв»язку з допущеними слідчим процесуальними порушеннями, суд визнає , що вказані порушення є несуттєвими, вони не можуть вплинути на правильне вирішення даної справи.

Оцінюючи показання підсудного ОСОБА_4, свідків ОСОБА_11 з приводу вчинення 17.06.2004 року по вул. Грушевського в м. Васильків Бондаренком хуліганських дій, підсудного ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_16 з приводу опитування ними свідків правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, суд визнає їх неправдивими, оскільки вони спростовуються листами заступника начальника УБОЗ ГУ МВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_49 № 47-598 від 18.08.2004 року; начальника ОСОБА_14 відділу УБОЗ ГУ МВС України в Київській області майора міліції ОСОБА_50; ст. уповноваженого ОСОБА_14 відділу УБОЗ ГУ МВС України в Київській області підполковника міліції ОСОБА_51; довідками адресного бюро ОСОБА_47 та ОСОБА_48, які були свідками правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, за адресами вказаними у поясненнях згідно даних адресного бюро не проживають (т.2 а.с.80-84); копією постанови голови Апеляційного суду Київської області від 27.12.2006 року, відповідно до якої постанова судді Васильківського міськрайсуду від 26.10.2004 року скасована, а адміністративне провадження по справі стосовно ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (т.6 а.с. 44-45) та іншими доказами в їх сукупності.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_26 про те, що оперативні працівники міліції не можуть пронести до приміщення ІТТ недозволені предмети, зокрема наручники та протигаз, а також показання свідка ОСОБА_36 про те, що в ІТТ заборонено перебування таких предметів, як наручники та протигази, суд визнає їх неправдивими, такими що суперечать іншим доказам по справі та фактичним обставинам справи, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_27, ОСОБА_33, ОСОБА_31 ОСОБА_34, ОСОБА_32, ОСОБА_35, ОСОБА_37, які показали, що в приміщенні ІТТ знаходились наручники та протигази, помічник чергового не проводить особистий обшук ні слідчого, ні оперативного працівника, які йому лише надають рапорт, підписаний начальником міськвідділу.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_42, суд визнає достовірними його показання, які він дав під час досудового слідства в частині, що він підтримав у судовому засіданні, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами по справі.

Таким чином, аналіз досліджених та оцінених по справі доказів свідчить про те, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні катування потерпілого ОСОБА_3, тобто умисних діях, які виразилися в умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичних та моральних страждань шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості, визнання, з метою покарати його за дії скоєні ним або іншою особою, у скоєнні яких він підозрюється, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням свого службового становища, доведена повністю, їх дії судом кваліфікуються за ч.2 ст.127 КК України.

При призначенні покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи підсудних.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_4, суд бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, підсудний позитивно характеризується за місцем попередньої роботи в Києво-Святошинському РВ ГУ МВС України в Київський області, позитивно характеризується за місцем попередньої роботи в УБОЗ ГУ МВС в Київській області, позитивно характеризується за теперішнім місцем роботи в ОСОБА_49»янському РУ ГУ МВС України в м. Києві, позитивно характеризується за місцем реєстрації в с. Гребінки Васильківського району Київської області, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, обставин, які пом»якшують або обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті 127 ч. 2 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення більш м»якої міри покарання.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7 суд, бере до уваги, що вчинений ним злочин відноситься до тяжких злочинів, підсудний позитивно характеризується за місцем попередньої роботи в УБОЗ ГУ МВС в Київській області, неодноразово заохочувався за сумлінне виконання службових обовязків, пенсіонер, раніше не судимий, одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставин, що пом»якшують або обтяжують покарання підсудного, не встановлено, та призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті 127 ч. 2 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для призначення підсудному більш м»якого покарання.

Цивільний позов потерпілого суд залишає без розгляду на підставі його заяви.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідно до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України,суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (пять) років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 17 травня 2010 року.

Змінити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу з підписки про невиїзд на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.127 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п»ять) років.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 17 травня 2010 року.

Змінити ОСОБА_7 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу з підписки про невиїзд на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 444 грн. 61 коп. за проведення експертиз (т.5 а.с.20,212).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 444 грн. 61 коп. за проведення експертиз (т.5 а.с.20,212).

Речові докази: журнал обліку вихідних документів № 3 ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області; журнал обліку адмінарештованих ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області; журнал покамерної розсадки ІТТ ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів прокуратури Київської області, повернути ОСОБА_14 ГУ МВС України в Київській області (Київська область, м. Васильків, вул. Луначарського,1)

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення, а засудженими в той же строк з часу отримання ними копії вироку.

Суддя : С.В.Хрипун