Справа № 310/1504/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

в складі головуючого судді
Богомолової Л.В.

за участю секретаря Рибалка Н.М.

за участю прокурора Кривцун О.А.

за участю захисника ОСОБА_1

за участю представника потерпілої
Чухрай Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду досудовий розгляд
кримінального провадження по
обвинуваченню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка м. Сніжне Донецької області,
громадянка України, освіта вища, працює
мерчендайзерем ТОВ «Феско
Дистриб'юшн», зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судима,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190
КК України,

суд--

ВСТАНОВИВ:

05.04.2012 року в денний час ОСОБА_3
звернулася до державної установи
«Бердянській міський центр
зайнятості» (далі БМЦЗ), розташованої
за адресою: м. Бердянськ вул. Комунарів,
14/2, де під час реєстрації у БМЦЗ, після
ознайомлення з пам'яткою «Ваші права -
Ваші обов'язки», в якій зазначається, що
особі, яка має заробіток або інший
передбачений законом дохід, не може
бути наданий статус безробітного,
ОСОБА_3 ознайомилась зі змістом заяви
на ім'я директора БМЦЗ, в якій просить
відповідно до Закону України «Про
зайнятість населення» та Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» вирішити питання
про її працевлаштування та надати
статус безробітного.

На підставі заповнених заяви та
персоніфікованої картки № 00003
ОСОБА_3 отримала статус безробітної та
отримувала грошові кошти від БМЦЗ, як
безробітна з 12.04.2012 року по 24.05.2013 року.
01.03.2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Феско
Дистриб'юшн» укладений договір №
/01/03/13-35 про надання послуг, який
має цивільно-правовий характер.

Після цього, ОСОБА_3 достовірно знаючи,
що вона не має права на отримання
матеріального забезпечення на випадок
безробіття в силу своєї належності до
зайнятої категорії населення, діючи
умисно, з корисливих мотивів, маючи
намір на заволодіння бюджетними
грошовими коштами, стала умисно
замовчувати відомості перед
робітникам БМЦЗ про те, що відноситься
до категорії зайнятого населення та в
період часу з 01.03.2013 року по 24.05.2013 року
продовжувала отримувати дохід у
вигляді винагороди від ТОВ «Феско
Дистриб'юшн».

Внаслідок чого, ОСОБА_3 в період часу з
01.03.2013 року по 24.05.2013 року Бердянським
міським центром зайнятості нараховане
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття в розмірі: за березень 2013
року - 882 грн., за квітень 2013 року - 176,40
грн. на загальну суму 1058,40 грн.
Продовжуючи свій злочинний намір
ОСОБА_3 зняла грошові кошти, які були їй
раніше нараховані БЦМЗ в сумі 1058,40 грн.
та використала їх на власні потреби.

Таким чином ОСОБА_3 шляхом обману
заволоділа грошовими коштами, які
належать державі в особі БМЦЗ, чим
завдала БМЦЗ майнову шкоду на загальну
суму 1058 грн.40 коп.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1
заявив клопотання про закриття
кримінального провадження та
звільнення обвинуваченої від
кримінальної відповідальності на
підставі ст.46 КК України, яке повністю
підтримала обвинувачена ОСОБА_3

Представник потерпілого Чухрай Н.В.
повністю підтрималА клопотання
захисника ОСОБА_1, просить кримінальне
провадження закрити.

У судовому засіданні прокурор згоден з
клопотанням захисника та не заперечує
проти його задоволення.

Згідно роз'яснень, які містяться в
Постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами України законодавства про
звільнення особи від кримінальної
відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року,
при вирішенні питання про звільнення
особи від кримінальної
відповідальності суд під час судового
розгляду справи зобов'язаний
переконатися, що підстави його
звільнення від кримінальної
відповідальності передбачені КК
України.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка
вперше скоїла злочин невеликої або
необережний злочин середньої тяжкості,
звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо вона
примирилася з потерпілим та
відшкодувала завдані нею збитки або
усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст.12 КК України
злочин за ч.1 ст.190 КК України
відноситься до злочинів невеликій
ступені тяжкості.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_3
вперше скоїла злочин невеликій ступені
тяжкості відповідно до ст.12 КК України,
на обліку в психоневрологічному і
наркологічному диспансері не
знаходиться, раніше не судима,
характеризується позитивно,
примирилася з потерпілою, у зв'язку з
чим є обґрунтовані підстави у суду про
звільнення ОСОБА_3 від кримінальної
відповідальності на підставі ст.46 КК
України.

За таких обставинах, враховуючи
дані, що характеризують особу
обвинуваченої ОСОБА_3, згоду ОСОБА_3 і
представника потерпілого Чухрай Н.В.
на закриття кримінальної справи, суд
вважає можливим кримінальне
провадження відносно ОСОБА_3 закрити
на підставі ст.46 КК України.

Цивільного позову по справі не має.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.284,288
КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК
України закрити на підставі ст.46 КК
України.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної
відповідальності на підставі ст.46 КК
України у зв'язку з примиренням
обвинуваченої з потерпілим.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Ухвала може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
протягом семи днів.

Суддя